Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Виконавчий комітет Смілянської міської ради як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідачі не виконують батьківські обов`язки, ведуть асоціальний спосіб життя, мати часто на тривалий час залишає дітей, бродяжить та жебракує по місту та інших населених пунктах України, батько систематично зловживає алкогольними напоями, батьки за дітьми не доглядають, ніде не працюють та не забезпечують належні умови проживання та виховання дітей, не надають допомоги на утримання дітей, не цікавляться їх життям та здоров`ям, в зв`язку з чим діти взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Ухвалою суду від 30 вересня 2021 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 03 листопада 2021 року. Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 14 грудня 2021 року. 14 грудня 2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 07 лютого 2022 року в зв`язку із розглядом судом іншої справи. 07 лютого 2022 року судове засідання було відкладено на 14 квітня 2022 року в зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по іншому кримінальному провадженню. 14 квітня 2022 року судове засідання було відкладено на 31 травня 2022 року, у зв`язку з неявкою представника позивача. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив що забираючи дітей представники служби у справах дітей ввели його в оману, вказавши, що їх забирають лише тимчасово, при цьому матір дітей була відсутня вдома. Вказує, що отримує доходи за рахунок тимчасових заробітків, тому спроможний забезпечити належне утримання та виховання дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову також заперечувала, зазначила що вона може забезпечити належне утримання та виховання дітей, оскільки хоча офіційно не працевлаштована, однак отримує доходи за рахунок тимчасових заробітків. Вказує, що в будинку створені належні умови для виховання дітей, діти забезпечені усім необхідним, а акти обстеження умов проживання складені фахівцями із соціальної роботи насправді не відповідають дійсності. Суд заслухавши доводи сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 25 листопада 2011 року. серії [NUMBER] від 20 лютого 2014 року та серії [NUMBER] від 21 травня 2015 року (а.с.8,9,10). Згідно зі ст.164, 165 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, негативно впливають на них своєю антигромадською поведінкою. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Смілянської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та підтверджено матеріалами справи, відповідачі не виконують свої батьківські обов`язки по відношенню до своїх дітей, діти взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Родина [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] , ведуть асоціальний спосіб життя, мати часто на тривалий час залишає дітей, бродяжить та жебракує по місту та інших населених пунктах України, батько систематично зловживає алкогольними напоями, батьки за дітьми не доглядають, ніде не працюють та не забезпечують належні умови проживання та виховання дітей. Під час численних відвідувань родини працівниками служби у справах дітей та центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді, було встановлено, що в помешканні [PERSON] відсутні умови для проживання та розвитку дітей. Санітарний стан квартири незадовільний, квартира потребує ремонту, в кімнатах не прибрано, брудно, не помитий посуд, сморід, відсутні повноцінні спальні місця для дітей, меблі зламані, відсутні постіль, предмети гігієни, запас продуктів. В квартирі відключено газопостачання. 05 серпня 2019 року, за заявою батька [PERSON] у зв`язку з відсутністю умов для проживання дітей, тяжким матеріальним становищем, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були влаштовані до КЗ «Черкаський обласний Центр соціально - психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», де перебували до вересня 2019 року. В повідомленні Смілянського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 11 січня 2021 року вказано, що [PERSON] проживає окремо від дітей. Доньку забирає зранку та йде з нею жебракувати, а ввечері голодну повертає за адресою проживання по [ADDRESS] . Батько [PERSON] постійно зловживає спиртними напоями, доходу не має і дітей не доглядає. В квартирі брудно, відсутні газ та вода. Оскільки [PERSON] та [PERSON] продовжували вести антигромадський спосіб життя і не спромоглись забезпечити належні умови проживання та виховання дітей, [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 11 лютого 2021 року № 66, була тимчасово влаштована в патронатну сім`ю де дитина перебуває по теперішній час. На той час [PERSON] та [PERSON] цілодобово перебували на начанні в КЗ «Михайлівська спеціальна школа Черкаської обласної ради». В своїй заяві від 01 червня 2021 року патронатний вихователь [PERSON] повідомила, що на момент передачі [PERSON] дитина була одягнена не по сезону, дуже брудна, голодна, бліда, застужена, з педикульозом, без планових щеплень. За час перебування [PERSON] в її родині ні батько, ні мати не виявили бажання зустрітись з донькою та не телефонували їй, не цікавились здоров`ям та розвитком дитини. Згідно з повідомленням Смілянського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 24 квітня 2021 № 118, батьки не вміють наповнювати день дітей, в результаті чого діти не лише відстають в розвитку від однолітків, а й не мають достатніх навичок соціалізації. Питання про участь [PERSON] та [PERSON] у вихованні дітей неодноразово розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. [PERSON] та [PERSON] неодноразово запрошувались до служби у справах дітей, з ними проводились бесіди щодо виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання малолітніх дітей. [PERSON] та [PERSON] обіцяли змінити спосіб життя, проте рекомендації соціальних служб вони не виконують, відношення до виховання дітей не змінили. Відтак орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відповідає інтересам дітей та є доцільним (а.с. 31-32). Згідно з постановами Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2018 року, 08 листопада 2019 року та 18 серпня 2020 року [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх малолітніх дітей (а.с. 21,22,24). Згідно з постановами Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 березня 2018 року та 01 вересня 2020 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх малолітніх дітей (а.с. 20,23). Згідно з актами обстеження житлово-побутових умов від 03 липня 2019 року від 12 січня 2021 року, складеним працівниками служби у справах дітей за місцем проживання малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] , не створено належних умов для їх виховання, розвитку та проживання (а.с. 28,29). З акту обстеження житлово-побутових умов від 25 січня 2021 року, складеним працівниками служби у справах дітей вбачається, що за адресою: [ADDRESS] також не створено належних умов для виховання, розвитку та проживання дітей (а.с. 54). З письмової заяви патронатного вихователя [PERSON] від 05 січня 2022 року вбачається, що в її родині з 10 лютого 2021 року перебуває [PERSON] , 2015 року народження, за час перебування у неї дитини батьки жодного разу не виявили бажання зустрітись із дитиною та не телефонували їй. В свою чергу дитина не бажає зустрічатись із матір`ю по причині того, що остання била та ображала її (а.с. 58). Відповідно до довідки-характеристики наданої старостою с. Сунки виконавчого комітету Березняківської сільської ради Черкаського району Черкаської області за № 10 від 25 січня 2022 року [PERSON] характеризується посередньо (а.с. 60). З акту від 17 лютого 2022 року, складеного за участі представників служби в справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, начальника відділу соціальної роботи Смілянського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, та за участі патронатного вихователя [PERSON] - [PERSON] вбачається, що 17 лютого 2021 року о 10 год. 30 хв. на ігровому майданчику в центрі м. Сміла було організовано зустріч [PERSON] із батьками, при цьому батько знаходився за межами ігрового майданчика та до дитини не підійшов; малолітня [PERSON] спілкуватися із матір`ю [PERSON] та братами відмовилась. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами 3 і 4 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30 ,березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз`яснень, встановлено, що батьки неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без поважної причини не виявляють щодо дітей батьківського піклування. Відповідачі ухилилися від виконання своїх обов`язків, оскільки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не забезпечують харчування, медичний догляд, лікування дітей, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей, не надають матеріальної допомоги на їх утримання. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідачів від виховання дітей, що є винною поведінкою матері та батька в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. За таких обставин, суд, охороняючи інтереси дітей вважає за необхідне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, суд виходить з наступного. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов`язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.2, ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 2 ст.193 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав та про необхідність їх задоволення. Окрім того, оскільки відповідачі матеріальної допомоги на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] добровільно не надають, тому вимога про стягнення з них аліментів на утримання дітей також підлягає до задоволення, відтак з [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь закладу, в якому будуть перебувати діти чи на користь особи, на утриманні якої в подальшому вони будуть знаходитись, аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана до суду 07 липня 2021 року, а тому з відповідачів підлягають стягненню аліменти, починаючи з дня звернення до суду. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» вказує на те, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Оскільки в позовній заяві ставиться дві вимоги немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав) та одна вимога майнового характеру (про стягнення аліментів) то з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4540 грн. - за дві позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та 2270 грн. - за позовну вимогу про стягнення аліментів, що в сумі складає 6810 грн., тобто по 3405 грн. з кожного. На підставі наведеного ст.164-166, 182, 183 СК України,

Outcome: approved