Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 14 листопада 2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 1 200 грн, який при максимальному його збільшенні складав 17 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при його укладанні надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням й ініціативою Банку. Таким чином банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. Оскільки [PERSON] , уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, порушувала свої договірні зобов`язання, то це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 04 січня 2022 року склала 24 066,05 грн, з яких 19 101,10 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі простроченим, та 4 964,95 грн - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі наведеного просить позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак одночасно з позовною заявою подавав клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 14 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (який у подальшому змінив назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, згідно якого банк 14 листопада 2013 року встановив позичальнику кредитний ліміт у розмірі 1 200 грн на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 %, з 01 вересня 2014 року - 2,9 %, з 01 квітня 2015 року - 3,6 %, з 01 лютого 2016 року - 0,00 %, з 01 червня 2016 року - 3,6 %, з 01 серпня 2016 року - 0,00 %, з 01 вересня 2016 року - 3,6 %, з 06 листопада 2019 року - 3,5 %, а з 01 серпня 2020 року - 3,4 % на місяць на залишок заборгованості. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а. с. 25, 26, 27-60). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. При укладанні вказаного Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання, є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Встановлено, що починаючи з 20 листопада 2013 року встановлений відповідачу кредитний ліміт підвищувався аж до 21 жовтня 2020 року та склав 17 000 грн, після чого був зменшений до 15 990 грн та станом на 21 квітня 2021 року склав 0,00 грн. Протягом вказаного періоду кредитування відповідачу [PERSON] було надано п`ять кредитних карток (остання з терміном дії до 08/23) (а. с. 23, 24). Також встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості, у зв`язку з чим станом на 04 січня 2022 року виникла заборгованість у розмірі 24 066,05 грн, з яких 19 101,10 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 19 101,10 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4 964,95 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 8, 9-12, 13-15, 16-21). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно анкети-заяви від 14 листопада 2013 року відповідач [PERSON] погодилася з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Так, згідно п. 2.1.1.5.6 вказаного Договору у разі невиконання зобов`язань за договором, клієнт зобов`язаний на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах та овердрафту), оплату винагороди банку. Отже, враховуючи те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором про надання банківських послуг від 14 листопада 2013 року, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved