Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

У жовтні\~2021\~року позивачка\~звернулася до\~суду з\~даною позовною\~заявою,\~в якій\~просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №1289 від 24.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровському міського нотаріального округу Ричкою Юлією Олександрівною про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що їй у вересні 2021 року стало відомо про відкриття 13.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. виконавчого провадження №66508702. Як вбачається, із виконавчого напису №1289 від 24.06.2021 року, до відповідача перейшло право вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги №GL48N718070_1_3 від 17.07.2020 року. Відповідно до виконавчого напису стягується заборгованість, яка виникла за договором іпотеки №8/2007/840-К/1421-Н/2, укладеним між нею та ВАТ КБ «НАДРА» в забезпечення за кредитним договором №8/2007/840-К/1421-Н від 12.10.2007 року. Позивачка вказує, що виконавчий напис вчинено на підставі документа, що ніяким чином не встановлює заборгованість, оскільки визначає тільки право звернення стягнення у разі невиконання умов кредитного договору. Оскільки, договір іпотеки не визначає право та не передбачає правопорядок стягнення заборгованості, отже виконавчий напис з метою стягнення заборгованості було вчинено на підстав неналежного документу. Однак, на підставі кредитного договору нотаріус також не мав права вчиняти виконавчий напис, оскільки його укладено у простій письмовій формі. Також, оспорюваний виконавчий напис, вчинений без надання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, чим порушено вимоги Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів №1172 в редакції від 29.11.2001 року, що є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Не погодившись з позовними вимогами, представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що позивачем у встановленому законом порядку не спростовано належними і допустимими доказами сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, доказів на підтвердження іншої суми заборгованості позивачем не надано. Відповідач вважає позовну заяву необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає залишенню без задоволення в повному обсязі. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше її представник [PERSON] надала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, розгляд справи провести без її участі. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна в судове засідання не з`явилася, раніше до суду подала письмові пояснення відповідно до яких просила суд розглядати справу за її відсутності, а також зазначила, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, так як нотаріусом при вчиненні виконавчого напису були дотримані всі норми закону. Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович, в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 12 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір 8/2007/840-К/1421-Н, відповідно до якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 45059,05 доларів США, в порядку і на умовах, визначених цим договором за програмою «Житло дітям» (а.с. 74-75). 20 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір іпотеки №8/2007/840-К/1421-Н/2, відповідно до якого іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язання, що витікає з кредитного договору передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки. Визначена сторонами вартість предмету іпотеки складає 249711,00 грн. Предметом іпотеки є земельна ділянка, за адресою [ADDRESS] (а.с. 60-61). 24 червня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1289, про стягнення на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» право вимоги перейшло на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_1_3, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», з боржника [PERSON] заборгованості, яка виникла за договором Іпотеки №8/2007/840-К1421-Н/2, посвідченим 12.10.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш В.І. за реєстровим № 2634, який укладений між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра», в забезпечення за Кредитним договором № 8/2007/840-К/1421-Н від 12.10.2007 року та згідно виписки з рахунку боржника від 23.06.2021 року становить 1\~362\~110,57 грн., та складається з наступного: 1159806,89 грн. основний борг, 202303,68 грн.- проценти. Строк платежу по кредитному договору на став, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.07.2018 року по 23.06.2021 року. Розмір плати, сплачений стягувачем у розмірі 2500 грн. підлягає стягненню з боржника (а.с. 62). 23.06.2021 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі О.В. з заявою про примусове виконання виконавчого напису за № 2634 від 24.06.2021 року про стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с.65). 17.07.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL48N718070_І_3 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого, зокрема, відступлено права вимоги за кредитним та іпотечними договорами, укладеними з [PERSON] (а.с.70-71). 20.07.2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» направлено [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/1421-Н від 12.10.2007 від 20.07.2020 року. (а.с. 96). 23.09.2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» направлено на адресу [PERSON] вимогу/Іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості. (а.с. 97). 13.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександром Володимировичем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 1289, виданого 24.06.2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості (а.с. 23-25). Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (Порядок вчинення нотаріальних дій). Відповідно до п. 19 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Вчинення нотаріусами виконавчих написів врегульовано Главою 14 ЗУ «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п.3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Уразі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч.1, 2 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц. Також, Верховний Суд у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17-ц, зазначив, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не довело належними та допустимими доказами отримання [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги та вимоги про усунення порушень договору, а відтак, і виконання вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Зазначене свідчить про порушення законодавчої вимоги щодо належного повідомлення іпотекодавця. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано умову для винесення напису, а саме вимогу щодо безспірності заборгованості. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всього вищевказаного в сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки та визнати виконавчий напис № 1289 виданий 24.06.2021 року вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Юлію Олександрівною, таким, що не підлягає виконанню. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Дніпрофінансгруп» на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved