Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи на стороні відповідача: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепа Ольга Орестівна, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зорян Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса від 19 жовтня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №2214 таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепою О.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 2214, яким пропонується звернути стягнення на транспортний засіб MERCEDES-Benz, модель В200, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2013 року випуску, тип - загальний легковий - загальний універсал - В, колір - коричневий, державний номер [NUMBER] , який, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 22 грудня 2018 року ТСЦ 6141, належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Личаківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області від 25 листопада 2003 року, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце роботи: не відомо - далі іменований Боржник. Також з цього виконавчого напису вбачається, що зазначене нерухоме майно передане в заставу [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області від 01 грудня 2006 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , далі іменований Стягувач, за Договором застави транспортного засобу, посвідчений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепою О.О. за реєстровим № 1109, 1110 в якості забезпечення зобов`язань за Договором позики грошей № Л110621-2 від 11 червня 2021 року, підписаний [PERSON] та [PERSON] , згідно умов якого [PERSON] надано позику в сумі 180 408,80 грн., строк виконання зобов`язань за яким настав 11 липня 2021 року. Крім цього, у виконавчому написі вказується на необхідність за рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, задовольнити вимоги [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області від 01 грудня 2006 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в сумі 418 040,24 грн., з яких: - 180 408,80 грн. - основна сума боргу за договором позики; - 234 531,44 грн. - неустойка, відповідно до п. 11 договору позики; - 3 100,00 грн. - витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню, складає 418 040,24 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким Зоряном Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67202272 від 20 жовтня 2021 року та, у межах цього виконавчого провадження, вилучено автомобіль [PERSON] . Вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: На адресу суду подані заяви про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують шодо ухвалення заочного рішення. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі (а.с.63-64). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.01.2022 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 73-74). В судове засідання призначене на 24.05.2022 року: позивач [PERSON] - не з?явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечує шодо ухвалення заочного рішення. представник позивача [PERSON] - адвокат Мотрук Мар?ян Юрійович - не з?явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка про повіомлення осіб у справі про дату, час та місце судового засідання. На адресу суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечує шодо ухвалення заочного рішення. відповідач [PERSON] - не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, на адресу суду повернувся конверт без вручення. Причини неявки невідомі. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. третя особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепа Ольга Орестівна - не з?явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, на адресу суду повернувся конверт без вручення. Причини неявки невідомі. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зорян Вікторович не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вруе поштового відправлення. Причини неявки невідомі. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що: 19 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепою О.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 2214, яким пропонується звернути стягнення на транспортний засіб MERCEDES-Benz, модель В200, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2013 року випуску, тип - загальний легковий - загальний універсал - В, колір - коричневий, державний номер [NUMBER] , який, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 22 грудня 2018 року ТСЦ 6141, належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Личаківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області від 25 листопада 2003 року, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце роботи: не відомо - далі іменований Боржник. Загальна сума, що підлягає стягненню, складає 418 040,24 грн. (а.с. 18). На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким Зоряном Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67202272 від 20 жовтня 2021 року та, у межах цього виконавчого провадження, вилучено автомобіль [PERSON] (а.с. 19-20. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. На підставі пунктів 3.1. та 3.4 глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 ( далі - Переліку). Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису (реєстровий №38159). При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, потрібно з`ясовувати не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі підлягає встановленню чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), постановах Верховного Суду, зокрема від 14 березня 2019 року у справі № 201/13708/16-ц (провадження № 61-25811св18), від 31 січня 2018 року у справі № 285/2975/16 (провадження № 61-31641 св 18), які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. у відповідності до пункту 1 договору позики № Л110621-2 від 11 червня 2021 року, [PERSON] прийняв від [PERSON] грошові кошти у сумі 180408,80 грн., що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на день укладення договору позики еквівалентно 6640 доларів США (1 долар США = 27,17 грн.). При цьому, сторони домовилися, що загальна сума у гривнях яка підлягає поверненню у строки та у порядку передбаченому цим договором буде 6640 доларів США за курсом продажу доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на дату здійснення платежу, і що борг має бути повернутий до 11 червня 2022 року. Пунктом 5 договору позики встановлено графік повернення позики згідно якого [PERSON] з липня 2021 року по травень 2022 року, до 11 числа кожного місяця, повинен повертати [PERSON] по 5977,40 грн., що еквівалентно 220 доларам США, а до 11 червня 2022 року має ще 114657,40 грн., що еквівалентно 4220 доларам США. Пунктом 15.7 договору позики передбачено, що у випадку невиконання [PERSON] будь-яких умов цього договору (в тому числі при несвоєчасному поверненні позики або її чергової частини) [PERSON] має право вимагати дострокового повернення позики, із врахуванням сплати нарахованого штрафу у розмірі 3%річних, а в разі невиконання такої вимоги - звернути стягнення на предмет застави. Жодної вимоги від [PERSON] до [PERSON] про дострокове повернення позики відповідачем не направлялося, а отже, станом на сьогодні [PERSON] не скористався правом на дострокове повернення позики і, відповідно, не має права на звернення стягнення на предмет застави. Окрім цього, в Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем не дотримано встановленого Законом порядку звернення стягнення на предмет застави. Частинами першою, третьою статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави. Така вимога узгоджується з частиною першою статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Тобто законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Такі вимоги є імперативними і не можуть виконуватися на розсуд стягувача. У статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачені вимоги до повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Це повідомлення повинне містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави. Вказана позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 331/6280/16-ц. [PERSON] не надсилалося жодних повідомлень про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Крім цього, як вбачається з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, відповідачем так і не було зареєстровано в зазначеному реєстрі відомостей про звернення стягнення на належний [PERSON] предмет застави - автомобіль MERCEDES-Benz В200, державний номер [NUMBER] . Крім того, відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Таким чином на думку суду на підставі досліджених доказів, вбачається що, визначена у спірному виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, а сам виконавчий напис, який не було посвідчено нотаріально є безумовною підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Згідно із ст. 6 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26 грудня 2009 року №14 доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Розподіл судових витрат: Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається із заяви про стягнення судових витрат, позивач просить стягнути з відповідача 6 400 /шість тися чотириста/ гривень 00 коп. В обґрунтування вимог про стягнення витрат на правову допомогу позивачем надано акт виконаних робіт (опис проведених робіт з урахуванням часу тощо) про надання правничої допомоги від 11.11.2021 року та квитанцію про оплату витрат на правову допомогу в сумі 6 400 /шість тися чотириста/ гривень 00 коп. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 6 400 /шість тися чотириста/ гривень 00 коп. У зв`язку із задоволенням позовних вимог понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір підлягає стягненню у сумі 908 /дев`ятсот вісім/ гривень 00 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 6 400 /шість тися чотириста/ гривень 00 коп. з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved