Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Тернопільської районної державної адміністрації та [PERSON] про: визнання незаконним та скасування розпорядження голови Підволочиської районної державної адміністрації №476-од від 26 липня 2012 року «Про передачу безоплатно у власність гр. [PERSON] земельної ділянки для ведення особисто селянського господарства на території Городницької сільської ради»; визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №805650, виданого 29.08.2012 року Управлінням Держкомзему у Підволочиському районі на ім`я [PERSON] ; скасування запису про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 6124681600:01:004:0874, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Журавель С.С. 17.11.2015 року за №12082665. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником суміжної з відповідачем [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Городницької сільської ради. Зазначає, що з ним межі суміжної земельної ділянки не погоджувались, а з орендарем цієї ділянки у нього постійно виникають суперечки з приводу меж. З огляду на порушення положень ст.ст. 118, 198 ЗК України, позивач вважає, що станом на 26.07.2012 року Підволочиська РДА була позбавлена можливості приймати будь-які рішення про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] у зв`язку із відсутністю документів, які прямо передбачені Законом для можливості прийняття такого рішення. Як наслідок, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №805650 є недійсним, оскільки виданий на підставі оскаржуваного розпорядження, а запис №12082665, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.11.2015 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Журавель С.С., підлягає скасуванню. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08.10.2021 року відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29.04.2022 року закрито підготовче провадження у цій справі та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не прибув. Представник позивача [PERSON] подав заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не прибув, позовні вимоги не підтримує, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, відповідно до підстав наведених у відзиві, просить справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача Тернопільської районної державної адміністрації у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений, надав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.08.2021 року, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,0001 га за кадастровим номером 6124681600:01:004:0875, яка розташована на території Городницької сільської ради Тернопільського (колишнього Підволочиського) району Тернопільської області належить позивачу [PERSON] , інформація щодо реєстрації права власності відсутня. Згідно із відомостями, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6124681600:01:004:0874 зареєстровано на ім`я [PERSON] відповідача, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №805650, виданого 29.08.2012 року Управлінням Держкомзему у Підволочиському районі та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6101986292015, виданого 02.11.2015 року відділом Держгеокадастру у Підволочиському районі. З розпорядження голови Підволочиської районної державної адміністрації №476-од від 26 липня 2012 року вбачається, що гр. [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель резервного фонду Городницької сільської ради за межами населеного пункту. Пунктом другим вказаного рішення рекомендовано [PERSON] звернутись до землевпорядної організації, яка має ліцензію на проведення землевпорядних робіт, для замовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Відповідно до частини першої статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15\~ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, тобто особа має право пред`явити у суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Cуб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом\~України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Відповідно до п. «б» ст.\~12\~ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно ст.\~116\~ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. За нормами ч.ч. 6-10 ст.\~118\~ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Слід звернути увагу, що 26.11.2020 року рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області у справі №604/875/18, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 04.03.2021 року та постановою ВС у складі колегії Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.06.2021 року, відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних вимог до Підволочиської районної державної адміністрації Тернопільської області, [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: фізична особа підприємець [PERSON] , приватне підприємство «Горизонт», Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Підволочиської районної державної адміністрації №476-од від 26 липня 2012 року, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку. У цьому ж рішенні вказано, що суд не бере до уваги доводів представника позивача, щодо порушення її прав, а також те, що оспорюване розпорядження прийняте із порушенням закону, оскільки дані твердження спростовані дослідженнями та проаналізованими у судовому засіданні письмовими доказами. Суд зауважує, що позивач не обгрунтував у своїй позовній заяві і не надав жодних доказів порушення його прав, свобод та інтересів оскаржуваним розпорядженням голови Підволочиської районної державної адміністрації №476-од від 26.07.2012р. «Про передачу безкоштовно у власність [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Городницької сільської ради». Так, у постанові ВС у складі колегії Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.06.2021 року у справі №604/875/18 вказано, що відсутність порушеного права та інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, а розпорядження голови Підволочиської районної державної адміністрації №476-од від 26 липня 2012 року «Про передачу безкоштовно у власність [PERSON] земельної ділянки для ведення особисто селянського господарства на території Городницької сільської ради» не порушує права позивача. З приводу покликань позивача на непогодження з ним меж суміжної земельної ділянки із кадастровим номером 6124681600:01:004:0487, то слід зазначити наступне. Згідно приписів статті 123\~Земельного кодексу\~України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Згідно із статтею 50\~Закону України\~«Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою. Статтею 198\~Земельного кодексу\~України передбачено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. Механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного\~комітету України\~із земельних\~ресурсів від\~18\~травня 2010\~року №\~376 (далі Інструкція № 376). Згідно із пунктом 3.12 Інструкції №\~376 закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Аналіз зазначених норм свідчить, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. При цьому ст.\~198\~Земельного кодексу\~України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж слід вважати, що погодження меж не відбулося. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки не може слугувати підставою для відмови у затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 455/856/18-а, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, та Верховним Судом у постановах від 5 травня 2020 року у справі № 404/3048/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 454/805/13-а. За вказаних обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача [PERSON] до Тернопільської районної державної адміністрації, [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації, є безпідставними, жодним чином не підтверджені належними та допустимими доказами та задоволенню не підлягають. На підставі\~наведеного,та\~

Outcome: dismissed