Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначив, що позивач є квартиронаймачем за адресою [ADDRESS] . Позивачем також встановлено, що у вказаній квартирі зареєстроване місце проживання відповідача, підстави реєстрації місця проживання якої невідомі. Під час обстеження квартири [ADDRESS] було виявлено, що відповідач близько двох років по теперішній день не проживає за вказаною адресою. Майно, яке належало відповідачу, в квартирі відсутнє, відповідач не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою та взагалі квартирою не цікавиться. Під час повторного обстеження вказаної квартири членами комісії складено відповідний акт обстеження квартири [ADDRESS] та встановлено, що дійсно близько двох років по теперішній час відповідач, не проживає за вищевказаною адресою. Позивач не звертався до відповідача з проханням, щоб вона добровільно виписалася з квартири, оскільки останнє відоме місце проживання відповідача - це за адресою розташування вказаної квартири. Реєстрація місця проживання відповідача створює позивачеві перешкоди в користуванні квартирою, обмежуючи його майнові права, через що він вимушений сплачувати за відповідача додатково комунальні послуги та самостійно вирішувати питання по проведенню необхідних ремонтно-оздоблювальних робіт, що негативно впливає на його матеріальний стан. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинили, вона добровільно визначила собі інше місце проживання, і спірним жилим приміщенням не користується близько двох років без поважних причин. Тому позивач, посилаючись на те, що збереження реєстрації відповідача чинить йому перешкоди в користуванні квартирою, просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 08 квітня 2022 року відкрито провадження в даній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні суду не подавалися. Відповідач відзиву на позов не подала. Представник третьої особи Державне комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Будівельник» надав до матеріалів справи відзив, який за своїм змістом та суттю є письмовими поясненнями третьої особи на позовну заяву. У своїх поясненнях зазначив, що ДП ЖЕП «Будівельник» ніколи не приймалось рішення про надання відповідачу жилої площі у будинку, а відповідач не перебувала на квартирному обліку та у контрольних списках громадян, які потребують поліпшення житлових умов за рахунок житлового фонду ДП ЖЕП «Будівельник». Ордер їй не видавався. Отже проживання відповідача у цій квартирі є сумнівним. У вказаному житлі відповідач зареєстрована без правових підстав за відсутності укладеного договору найму. Крім того, під час обстеження квартири [ADDRESS] було встановлено, що відповідач протягом двох років у цьому житлі не проживає, у квартирі не з`являється, комунальні платежі не сплачує, поштову кореспонденцію не отримує. Тому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Інші заяви та клопотання від учасників справи суду не надходили. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила. Третя особа в судове засідання свого представника також не направила, звернувшись до суду в тексті письмових пояснень з клопотанням про розгляд справи за відсутності її представника Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , - з 26 березня 2001 року. Вказана обставина підтверджується даними картки форми «А», картки реєстрації особи та поквартирної картки форми «Б» (а.с. 10-11). Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з даним позовом, посилався на те, що він є квартиронаймачем спірної квартири: [ADDRESS] . Проте, належних доказів наявності у нього права користування вказаним житловим приміщенням позивач суду не надав. З матеріалів справи вбачається, що позивач не зареєстрований за адресою вказаного житла (а.с. 27). Позивачем до матеріалів справи додано копію договору оренди квартири (житлового приміщення) від 04 січня 2022 року, укладеного ДК ЖЕП «Будівельник», що діє як орендодавець, та [PERSON] , що діє як орендар, згідно якого орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування житлове приміщення, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . Проте вказаний договір суд оцінює критично з наступних підстав. Як вбачається з рішення Господарського суду Полтавської області від 19 липня 2012 року у справі №8/471-23/1, суд встановив, що будинки у кількості 39 одиниць, які розташовані в м. Полтаві за адресами: [ADDRESS] … [ADDRESS] …, а також гуртожитки в кількості 8 одиниць, які розташовані в м. Полтаві за адресами обліковуються на балансі банкрута - ДК ЖЕП "Будівельник", відносяться до об`єктів житлового фонду, а тому, з огляду на приписи ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не можуть включатися до складу ліквідаційної маси банкрута та підлягають передачі до відповідної територіальної громади без додаткових умов у встановленому Законом України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" порядку. Як вбачається з Рішення господарського суду Полтавської області від 03.08.2007 р. по справі № 8/172 судом встановлено, що закріплене за ДП ЖЕП "Будівельник" нерухоме майно належить до комунальної форми власності в особі власника - територіальної громади сіл, селищ, міст Полтавської області у повному господарському віданні ДП ЖЕП "Будівельник". Рішення господарського суду Полтавської області від 03.08.2007 р. по справі № 8/172 сторонами по справі не оскаржувалось і набрало законної сили. Про вищевказане рішення Виконком Полтавської міської ради обізнаний, так як копію цього рішення залучив до свого відзиву від 19.07.2012 р. на заяву ліквідатора ( а.с.а.с. 23-25 т.17). Відповідно до рішення Господарського суду Полтавської області від 19 липня 2012 року у справі №8/471-23/1 зобов`язано Полтавську міську раду прийняти до комунальної власності територіальної громади м. Полтави без додаткових умов: об`єкти житлового фонду у м. Полтава за адресами: … [ADDRESS] …, які обліковуються на балансі банкрута - ДК ЖЕП "Будівельник" (м. Полтава, пров. Шкільний, 4, код ЄДРПОУ 01275609). Зобов`язано ліквідатора Борових І.А. передати вищевказані об`єкти житлового фонду, в т.ч. гуртожитки, за актом прийому-передачі Полтавській міській раді. Таким чином єдине повноваження ДК ЖЕП «Будівельник», який не є власником спірної квартири, щодо розпорядження такими об`єктами житлового фонду, передбачене вказаним судовим рішенням, - передати вказані об`єкти житлового фонду Полтавській міській раді. Права укладати договір оренди ДК ЖЕП «Будівельник» не має. Інших належних доказів наявності у нього права користування цією квартирою позивач суду не надав. Не довівши наявності у нього права користування квартирою, позивач не довів і порушення, не визнання або оспорення відповідачем цього права. Крім того, на підтвердження відсутності відповідача у спірній квартирі позивач надав суду акт обстеження житлового приміщення від 18 червня 2021 року (а.с. 12), згідно якого за повідомленням сусідів встановлено, що [PERSON] не проживає у квартирі понад три роки. Таким чином згідно вказаного акту встановлено відсутність відповідача у вказаному житлі з показань з чужих слів, але не зазначено з чиїх саме. Крім того, з акту не вбачається, що у комісії була можливість безпосередньо обстежити це житлове приміщення. Згідно акту обстеження житлового приміщення від 12 січня 2021 року відповідач у квартирі не проживає більше трьох років., що також встановлено зі слів сусідів (кого саме - в акті не зазначено) - а.с.13. Ці акти складені з інтервалом в п`ять місяців: 12 січня 2021 року, а потім - 18 червня 2021 року. А належні докази не проживання відповідача у квартирі за адресою: [ADDRESS] в термін більше шести місяців до матеріалів справи не додані. Посилання у актах обстеження житлового приміщення на повідомлення сусідів про те, що відповідач у квартирі не проживає більше трьох років, при тому, що не зазначено які саме особи таку інформацію надали, суд оцінює критично. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку про відсутність належних та переконливих доказів, що підтверджують факт відсутності у спірному житлі відповідача у період більше, ніж шість місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Належних та допустимих доказів того, що він має право користування спірною квартирою позивач суду не надав. Тому, вирішуючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати покладаються на нього і відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed