Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

У грудні 2021 року до суду надійшла вищевказана позовна заява, яку представник позивача обґрунтував тим, що 28.07.2020 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Hyundai Getz» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 25.11.2020 року по справі № 754/13685/20, залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 28.12.2020 року, дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням відповідачем Правил дорожнього руху, після чого нею було залишено місце ДТП, до якої була причетна, наслідком чого стало встановлення вини відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, проте провадження було закрите у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альффа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 195569266). Власник пошкодженого транспортного засобу «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування. З урахуванням висновків аварійного сертифікату 71-D/73/2 позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи у розмірі 16 723,72 грн. Згодом від потерпілої особи було отримано заяву з проханням перегляду виплаченої суми страхового відшкодування до якої було додано акт виконаних робіт на загальну суму 38 971,44 грн. Позивачем було замовлено висновок автотоварознавчого дослідження за додатковим оглядом відремонтованого транспортного засобу, що був пошкоджений, у суб`єкта оціночної діяльності. За результатами проведеного автотоварознавчого дослідження вбачається, що загальна сума вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] , приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин, та становить 30 678,68 грн., в тому числі 3 475,11 ПДВ. Так з урахуванням отриманого звіту № 86563, позивачем було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено доплату до вже здійсненої раніше суми стразового відшкодування, у розмірі 13 954,96, а загальна сума виплаченого страхового відшкодування становить - 30 678,68 грн. Відповідно до підпункту в) пункту 38.1, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правіової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); \ Підпункт "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 в редакції Закону N 3045-VI від 17.02.2011 тобто до позивача перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток (Відповідача). Таким чином, сума страхового відшкодування (в порядку регресу), яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» становить 30 678,68 грн. У хвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г. від 23.12.2021 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити позов у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз`яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду справи та задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.07.2020 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Hyundai Getz» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 25.11.2020 року по справі № 754/13685/20, залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 28.12.2020 року, дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням відповідачем Правил дорожнього руху, після чого нею було залишено місце ДТП, до якої була причетна, наслідком чого стало встановлення вини відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, проте провадження було закрите у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альффа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 195569266). Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Власник пошкодженого транспортного засобу «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування. З урахуванням висновків аварійного сертифікату 71-D/73/2 позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи у розмірі 16 723,72 грн. Згодом від потерпілої особи було отримано заяву з проханням перегляду виплаченої суми страхового відшкодування до якої було додано акт виконаних робіт на загальну суму 38 971,44 грн. Позивачем було замовлено висновок автотоварознавчого дослідження за додатковим оглядом відремонтованого транспортного засобу, що був пошкоджений, у суб`єкта оціночної діяльності. За результатами проведеного автотоварознавчого дослідження вбачається, що загальна сума вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] , приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин, та становить 30 678,68 грн., в тому числі 3 475,11 ПДВ. Так з урахуванням отриманого звіту № 86563, позивачем було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено доплату до вже здійсненої раніше суми стразового відшкодування, у розмірі 13 954,96, а загальна сума виплаченого страхового відшкодування становить - 30 678,68 Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 38, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до положень ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, до Позивача перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток (Відповідача). Таким чином, сума страхового відшкодування (в порядку регресу), яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» становить 30 678,68 грн. (сума фактичних витрат понесених страховиком). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що під час розгляду справи за даним позовом позивач уклав з адвокатом Грідін В.В. договір про надання правової допомоги відповідно до умов якого адвокатське об`єднання приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта та вести від його імені справи в судах усіх інстанцій. Представником позивача адвокатом Грідін В.В. до суду подано докази щодо понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн. Позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в сумі 2 270,00 грн., тому суд задовольняючи позов, на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 270,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 8 000,00 грн., що підтверджені документально.

Outcome: approved