Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Позивач МТСБУ звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.08.2020 року приблизно о 21 годині на вул.. Волкова у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями Опель д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Мерседес д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що належить [PERSON] . На момент ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП автомобіль Мерседес отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля заподіяна матеріальна шкода в розмірі 84678, 97 грн. Позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 84678, 97 грн. Також позивачем були понесені додаткові витрати на залучення аварійного комісара у розмірі 1530, 00 грн. Винним в даній ДТП визнано відповідача [PERSON] . Оскільки відповідач не бажає добровільно відшкодувати завдану шкоду, позивач звертається до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 86208, 907 грн., витрати на аварійного комісара у розмірі 1530, 00 грн. та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить проводити розгляд справи в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника позивача, за наявних у справі матеріалів. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Третя особа у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги МТСБУ підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 07.08.2020 року приблизно о 21 годині на вул.. Волкова у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями Опель д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Мерседес д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що належить [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль Мерседес отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля заподіяна матеріальна шкода в розмірі 84678, 97 грн., що підтверджується звітом від 11.09.2020 року. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 22.09.2020 року про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. На момент ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Завдана потерпілому шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована, у зв`язку з чим власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) бюро України з відповідною заявою. МТСБУ визначило розмір регламентної виплати в сумі 84678, 97 грн. і 21.10.2020 року здійснила виплату страхового відшкодування потерпілому, що підтверджується наказом та платіжним дорученням. Відповідно до пп. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із ст. 22 Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Позивач звертався до відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування, але до цього часу грошові кошти не виплачено. Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, невідшкодування відповідачем шкоди у добровільному порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 84678, 97 грн., а також підлягають стягненню витрати позивача на послуги аварійного комісара у розмірі 1530, 00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial