Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про поділ спільного майна подружжя і просила визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,076 га з кадастровим номером 0710400000:26:010:0049, призначеної для обслуговування цього будинку. В обґрунтуванні позову [PERSON] зазначає, що з 16.09.1998 по 07.02.2022 перебувала в шлюбі з [PERSON] . В шлюбі на земельній ділянці по [ADDRESS] був побудований житловий будинок загальною площею 216,3 кв.м., житловою 85,2 кв.м. Вважає дане нерухоме майно спільною сумісною власністю подружжя та просить провести його поділ шляхом визнання права власності за на Ѕ ідеальної частини без поділу в натурі. В підготовче судове засідання сторона позивача не з`явилась, представник позивача адвокат Клімук О.С. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив судові витрати у справі залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Базярук У.М. в судове засідання також не з`явились, подали заяву про визнання позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позову суд відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалив рішення. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.09.1989 до 07.02.2022, що підтверджено рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.02.2022 У вказаний період за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,076 га, кадастровий номер 0710400000:26:010:0049, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на житловий будинок по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта 343941307104). За змістом ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України (далі - СК) та ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може оспорюватись. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі 372/504/17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Відповідач визнав позов, тому презумпція спільного майна подружжя не спростована. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Так, ч.1 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна (виділу частки з нього), що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. У разі коли неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу. В силу ст.355, ч.3 ст.372 ЦК України після поділу майна між подружжям право спільної сумісної власності припиняється, об`єкт належить сторонам вже на праві спільної часткової власності. З урахуванням наведено за позивачем необхідно визнати право власності на 1/2 частину спірного майна. Судові витрати у справі залишити за сторонами відповідно до поданого клопотання.

Outcome: approved