Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

У грудні 2020 року Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (далі УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області) звернулося до суду із позовом, який був уточнений 13.01.2022 року, до [PERSON] про стягнення суми переплаченої допомоги в розмірі 5655,36 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на обліку в УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області як отримувач житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг перебувала [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Під час звернення із заявою про призначення субсидії в декларації про доходи і витрати ( а саме, в розділі 1 п.3 дані про осіб, які входять до складу домогосподарства) заявниця вказала, що до осіб, які зареєстровані за вищезазначеною адресою відносяться: сама заявниця та її син [PERSON] [PERSON] було проінформовано про те, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн.) вона зобов`язана протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань захисту населення, про що свідчить її підпис в заяві про призначення допомоги. В лютому 2019 року під час перевірки особової справи [PERSON] для підготовки справи для автоматичного перерахунку житлової субсидії було виявлено, що при зверненні заявниці до УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області у вересні 2018 року за призначенням допомоги по вагітності та пологах були надані документи про її одруження з [PERSON] , а також було надано свідоцтво про зміну її прізвища після одруження з [PERSON] , на [PERSON] . За рішенням комісії з питання призначення житлової субсидії та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (протокол №8 від 17.04.2019) згідно абз. 5 п.22 Положення [PERSON] було припинено надання житлової субсидії з березня 2019 року. В телефонному режимі заявниця повідомила, що її чоловік офіційно не працевлаштований і єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не сплачує. Враховуючи зазначене та згідно пп.3 п.6 Положення [PERSON] права на призначення субсидії не мала. Спеціалістами УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області було здійснено перерахунок житлової субсидії з 01.05.2018 року по 28.02.2019 року. За вищезазначений період утворилась переплата в розмірі 6934,75 грн. [PERSON] були направлені повідомлення про суму переплати та засоби її повернення, а також, про те, що справа передається до суду у зв`язку з неповерненням боргу, але до теперішнього часу зайво перераховані кошти не повернуті в повному обсязі. [PERSON] оплатила лише суму у розмірі 1279,39 грн. У зв`язку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь суму переплаченої допомоги в розмірі 5655,36 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях на позовну заяву від 8.02.2021 року, в яких вказала наступне. Старший син відповідачки [PERSON] , [INFO] . є інвалідом дитинства, діагноз захворювання ДЦП тяжкої форми, підгрупа А, потребує постійного догляду матері. З 2010 року відповідачка отримує на нього допомогу. З 2011 року [PERSON] оформляє документи в УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області для надіслання в Департамент соціальної та сімейної політики для часткового відшкодування витрат на лікування сина. 29.12.2015 року вона уклала шлюб із [PERSON] , а восени 2015 року оформила субсидію. В УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області повідомили, що в подальшому субсидія буде оформлятися автоматично. Чоловік зареєстрований за місцем проживання його батьків по [ADDRESS] , його доходи обліковувалися по місцю його реєстрації. Таким чином, у будинковій книзі та у довідках Ізмаїльської міської ради щодо зареєстрованих осіб за адресою проживання [PERSON] відомості щодо її чоловіка відсутні. Разом із тим, як вказує відповідачка, інформацію щодо укладання шлюбу вона ніколи не приховувала, але жодного разу їй не було повідомлено, що вона позбавлена права на субсидію. Щодо суми у розмірі 6934,75 грн. відповідачка пояснила, що вона складається з двох частин: 5655,36 грн. із бюджету УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та 1279,39 грн. із бюджету Держказначейської служби України. Суму у розмірі 1279,39 грн. [PERSON] вже повернула. 11.11.2021 року представник УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надав суду відповідь на відзив, в якому вказав, що під час звернення [PERSON] у вересні 2018 року до УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за призначенням допомоги по вагітності та пологах були надані документи про її одруження з [PERSON] та свідоцтва від 29.03.2016 року про зміну її прізвища після одруження з [PERSON] на [PERSON] . Про цей факт [PERSON] до УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області своєчасно не повідомила. В своєму відзиві [PERSON] стверджує, що її чоловік зареєстрований у своїх батьків за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає: [ADDRESS] . Згідно інформації ДФС у [PERSON] відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії. Враховуючи зазначені факти обидва домогосподарства не мають права на призначення субсидії. Якби [PERSON] був офіційно працевлаштований, то його доходи враховувались би при розрахунку субсидії за місцем його фактичного проживання, а його батьки мали б право на призначення субсидії (за рішенням комісії як зареєстрований, але фактично проживає за іншою адресою) без урахування його доходів і без надання йому норми фактичного споживання житлово-комунальних послуг. З огляду на зазначене, представник позивача просить суд задовольнити позов про стягнення з [PERSON] суму переплаченої допомоги в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом встановлено, що 13.10.2015 року [PERSON] звернулася до УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області із заявою про призначення житлової субсидії (а.с.19). Для оформлення субсидії із заявою [PERSON] подала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, де, в розділі 1 п.3 дані про осіб, які входять до складу домогосподарства вона вказала, що до осіб, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , відносяться: сама заявниця та її син [PERSON] (а.с.20). [PERSON] було проінформовано про те, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн) вона зобов`язана протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань захисту населення, про що свідчить її підпис в заяві про призначення допомоги (а.с.19). Управлінням, на підставі заяви від 13.10.2015 року та доданої до неї декларації було прийнято рішення про призначення субсидії та призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року (а.с.24). Згідно діючого законодавства на наступні періоди субсидія розраховувалась автоматично без особистого звернення, що підтверджується поясненнями сторін та є обставиною, яка, у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України є такою, що не підлягає доказуванню. 27 квітня 2018 року Урядом прийнято постанову №329 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України від 28.12.2016р. №1022», якою затверджено нову редакцію Положення про порядок призначення житлових субсидій та передбачено призначення субсидій на наступний період лише на підставі нових заяв і декларацій окремим категоріям осіб, зокрема тим, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства. З урахуванням прийнятих змін з травня поточного року, якщо у складі домогосподарства є, зокрема особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства, призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяви і декларації. Громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема про зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства (п. 16 Положення №848). Тобто, на отримувачів субсидії покладено обов`язок протягом 30 календарних днів повідомляти Управління про членів сім`ї, які не зареєстровані за адресою домогосподарства та встановлено відповідальність за ненадання таких відомостей або надання недостовірних відомостей. Оскільки [PERSON] не було подано до Управління нову заяву та декларацію, з відомостями про членів сім`ї, які не зареєстровані за адресою домогосподарства, Управлінням було призначено субсидію на наступний період в автоматичному режимі, з урахуванням відомостей, наданих у заяві та декларації від 13.10.2015 року, відповідно до вимог Положення №848. В лютому 2019 року під час перевірки особової справи [PERSON] для підготовки справи для автоматичного перерахунку житлової субсидії було виявлено, що при зверненні заявниці до УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області у вересні 2018 року за призначенням допомоги по вагітності та пологах були надані документи про її одруження з [PERSON] , а також було надано свідоцтво про зміну її прізвища після одруження з [PERSON] , на [PERSON] . За рішенням комісії з питання призначення житлової субсидії та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (протокол №8 від 17.04.2019) згідно абз. 5 п.22 Положення [PERSON] було припинено надання житлової субсидії з березня 2019 року. В телефонному режимі заявниця повідомила, що її чоловік офіційно не працевлаштований і єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не сплачує. Пунктами 2, 7, 12 - 14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (в редакції, чинній на час подання [PERSON] заяви про призначення житлової субсидії) вбачається, що право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного та громадського житлового фонду, в тому числі, у гуртожитках, - на оплату користування житлом; приватного житлового фонду та фонду житлово-будівельних (житлових) кооперативів - на оплату утримання житла; житлового фонду незалежно від форм власності - на оплату комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Субсидія розраховується, виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Кількість зазначених осіб та їх соціальний статус визначається на початок місяця, в якому надійшло звернення за призначенням субсидії, а у разі повторного призначення субсидії на наступний період - на початок місяця, з якого призначається субсидія. Субсидія для відшкодування витрат на оплату жилого-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення. Для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає органу праці та соціального захисту населення заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами. Після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення здійснюють розрахунок субсидії на наступний період (12 місяців, календарний рік) для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому відповідному періоді. Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 Положення, без звернення громадянина і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення щодо призначення (не призначення) субсидії та письмово інформують про прийняте рішення громадян, які зверталися. За правилами пункту 20 Положення надання раніше призначеної субсидії припиняється, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію і визначення її розміру, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення. До таких порушень прирівняно і неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку. Тобто, з 01 травня 2018 року змінилися умови надання житлової субсидії, якими визначено, що призначення житлової субсидії здійснюється з урахуванням всіх зареєстрованих осіб та членів їх сімей, навіть якщо вони зареєстровані за іншими адресами. Наявність у відповідачки члена сім`ї, який не зареєстрований за адресою домогосподарства (жінки), є обставиною, яка вплинула або могла вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. При цьому, [PERSON] до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області не зверталася з новою заявою та декларацією. За розрахунком Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області розмір переплати бюджетних коштів за період з травня 2018 року по лютий 2019 року склав 6934,75 грн., 1279,39 грн. з яких повернуто відповідачкою. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17, від 11 березня 2020 року у справі №328/1056/19. Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц (провадження №61-29030св18). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Матеріали справи містять відомості про те, що на час подачі [PERSON] заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, вона зазначила дві особи, які були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , тобто у відповідності до вимог чинного законодавства на той час. В подальшому, так само і після внесення відповідних змін до Положення з 01 травня 2018 року, Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області здійснювало призначення житлової субсидії на наступні періоди автоматично. При цьому, [PERSON] не зверталася до Управління з новою заявою та декларацією для призначення субсидії. Отже, Управління продовжувало нараховувати [PERSON] у період з травня 2018 року по лютий 2019 року субсидії, та лише 17.04.2019 року вперше повідомило [PERSON] про обсяг надмірно виплачених коштів з вимогою їх повернути. Обов`язок щодо надання достовірної інформації про доходи зареєстрованих у квартирі осіб з метою отримання субсидій. Надання раніше призначеної субсидії припиняється, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні відомості про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру нарахована сума субсидії. Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями. Згідно із частиною першою статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді житлової субсидії, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно статті 81\~ЦПК України має довести позивач. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду\~від 13 листопада 2019 року у справі № 332/2805/18. Враховуючи відсутність умислу у відповідачки щодо отримання субсидії шляхом не подання інформації щодо свого чоловіка, який зареєстрований за іншою адресою ніж відповідачка, оскільки подання інформації про чоловіка не вплинуло на розмір субсидії, позивач (платник грошових коштів) не довів недобросовісності у діях відповідача (набувача субсидії, а також виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов, висновку про відсутність підстав для примусового повернення отриманих [PERSON] коштів у вигляді житлової субсидії у сумі 5655,36 грн. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності зі\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями\~15\~та\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст.\~12,\~13,\~78,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За таких обставин, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до [PERSON] про стягнення суми переплаченої допомоги не підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову - на позивача.

Outcome: dismissed