Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивачка просить ухвалити рішення, яким: розірвати шлюб між нею, [PERSON] та відповідачем, [PERSON] , зареєстрований 23 січня 2014 року виконавчим комітетом Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №1; стягувати з відповідача, [PERSON] , [INFO] , аліменти в її користь па утримання дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивує тим, що 23.01.2014 виконавчим комітетом Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між нею, [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] . В них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось, протягом останнього року стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже понад 10 місяців кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Шлюбних відносин не підтримують, примирення не можливо. Чоловік не забезпечує сім`ю належним чином, ображає її, принижує її людську гідність. Почуття довіри та любові один до одного у них втрачені. Фактично сім`я припинила своє існування. Збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить не призначати будь-яких строків для примирення. Відповідач знаходиться за межами держави, добре заробляє , про те, належної фінансової допомоги дітям не надає. У зв`язку з Указом Президента України № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, що значно вплинуло на їх матеріальний стан. Вона постійно перебуває з дітьми дома, не може ходити на роботу, так як садочки і школи не працюють. Діти проживають з нею за адресою: [ADDRESS] . Спору щодо визначення місця проживання дітей між ними не має. Вважає, що відповідач, як батько, повинен брати належну участь в утриманні дітей [PERSON] та [PERSON] . Він може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки працездатний, знаходиться за кордоном в Німеччині, добре заробляє. Однак, у неї відсутні відомості про достовірний дохід відповідача, тому вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання дітей: а саме - доньки [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2022 цивільна справа № 343/670/22 про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання двох дітей передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.14). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2022 року відкрито спрощене провадження у справі № 343/670/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання двох дітей з повідомленням сторін (а.с.15). Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом, подала заяву, згідно якої просить справу за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів розглядати у її відсутності. Просить позов задоволити, у разі неявки відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.21). Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки не повідомив , хоч судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи. Судова повістка, які направлялась відповідачу рекомендованою кореспонденцією, повернулась в Долинський районний суд з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.19-20). Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] , у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів . Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Cуд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10) свідчить про те, що між [PERSON] та [PERSON] , 23.01.2014 був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №1. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] ". За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: [INFO] - донька, [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] а.с.11) та [INFO] - син, [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] а.с.12) . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 29.04.2022, комісія підтверджує, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , прописані за адресою: [ADDRESS] , а проживають за адресою: [ADDRESS] зі слів сусідів (а.с.9). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту , їх сім`я розпалася. Спору щодо визначення місця проживання дітей між сторонами не має. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дітей порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити. Стосовно вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей, суд приходить до наступного висновку: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, вони проживають окремо, діти сторін по справі проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працює, перебуває за межами України. Позивачка у відповідності до ч.3 ст.181 СК України скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у твердій грошовій сумі. Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивачка бажає скористатися такою можливістю. Відповідно до положень ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов`язком батьків, а відповідач [PERSON] , добровільно не надає матеріальну допомогу в необхідному розмірі, хоча може її надавати, позов [PERSON] , про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON] , те що вона не працює, не має стабільного доходу, матеріальне становище відповідача [PERSON] , відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» , ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000,00 гривень, на кожну дитину щомісячно. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112,180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved