Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилається на те, що позивач [PERSON] , проживає у приватизованій двокімнатній квартирі, за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру [ADDRESS] від - 04.05.1998 р. Багатоповерховий дім, у якому мешкає Позивач знаходиться на балансі житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8», членом якого [PERSON] є з 13 вересня 1991 р., це підтверджується відповідним посвідченням члена житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8». У вказаній квартирі Позивач проживає одна. [PERSON] є особою похилого віку і отримує пенсію за віком в розмірі 2 тис. 791 грн 74 коп., що є її єдиним доходом. Ремонт у належній Позивачу квартирі вона робила власноручно і на протязі декількох років у зв`язку з браком коштів. Тому Позивач дуже дбайливо завжди ставиться до своєї квартири і завжди підтримує належний стан у себе вдома. Заборгованостей по внескам на утримання будинку та за комунальні послуги не має. 04 липня 2021 р. [PERSON] виявила, що її квартира залита водою, а саме в кухні та санвузлі були наявні сліди залиття водою. В результаті залиття, в приміщенні кухні, відбулося залиття стіни та стелі, в наслідок чого почали відставати шпалери, у зв`язку з чим з`явилися жовті плями, що призвело до утворення плісняви; у санвузлі було виявлено протікання водо-каналізаційного стояка, у зв`язку з чим по стіні спостерігалася теча води, цей факт був зафіксований Позивачем на відео де можна побачити що великим струмком тече вода по каналізаційній трубі і стікає на підлогу. Крім відео, Позивачем також були зроблені фото такого заливу. В наслідок чого, в санвузлі також виникли жовті плями на стелі, яка зроблена із пластику та на стіні, що згодом призвело до утворення плісняви. У зв`язку з залиттям квартири позивачу було завдано майнової шкоди, а саме: кухня та санвузол частково потребує поновлювального ремонту. 04 липня 2021 р. після зазначеної події [PERSON] відразу ж звернулася до керуючої житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8» Ковальчук О.В. щоб повідомити про факт залиття та про необхідність направлення представників житлово-будівельного кооперативу для складання Акту залиття її квартири. Керуюча «Суворовський-8» [PERSON] сказала, що найближчим часом до Позивача прийде сантехнік житлово-будівельного кооперативу для вирішення даної проблеми. Але нажаль, декілька днів поспіль після залиття квартири, [PERSON] так і не дочекалася сантехніка, при цьому декілька разів телефонувала йому, але йому було постійно ніколи. У зв`язку з чим, Позивач була змушена власними силами та коштами шукати іншого сантехніка, щоб ліквідувати течу води в санвузлі. 08 липня 2021 р. [PERSON] знову звернулася з заявою до керуючої житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8» [PERSON] щодо створення комісії для огляду її житла після залиття. 20 липня 2021 р. Позивач повторно звернулася з заявою до керуючої житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8» з проханням все ж таки створити комісію і прийти до неї для огляду її квартири та складенню відповідного Акту. Проте, лише 26 липня 2021 р. комісією у складі двох членів правління житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8», а саме: [PERSON] , [PERSON] та керуючої [PERSON] було проведено обстеження квартири Позивача з метою виявлення причини і розміру заподіяної їй вищезгаданим залиттям шкоди. З необгрунтованих підстав, члени комісії відмовились обстежувати санвузол, у зв`язку з чим, провели огляд тільки кухні та склали Акт огляду квартири за № 2 від 26 липня 2021 р.. Де згідно з зазначеним Актом комісії причина залиття квартири так і не була встановлена. З даним Актом огляду, який з незрозумілих Позивачу підстав, був виданий їй на руки лише 10 серпня 2021 р. [PERSON] не погодилась і звернулася знову з відповідною заявою від 17 серпня 2021 р. до керуючої житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8» з метою роз`яснення їй на якій підставі не був досліджений факт залиття санвузла, чому Акт огляду був виданий з порушенням порядку та строку його видачі Позивачу і який не відповідає нормам чинного законодавства, а саме не містить інформації щодо причини, характеру такого залиття та розміру завданої Позивачу матеріальної шкоди. У заяві [PERSON] також прохала, щоб пришла комісія знову для складення Акту, який би відповідав нормам чинного законодавства. Але по сьогоднішній час [PERSON] так і не отримала ніякої відповіді на свою заяву, комісія повторно так і не з`явилася, повторно Акт, який би відповідав нормам законодавства так і не був складений. Позивач вважає, що матеріальна шкода, завдана залиттям квартири становить 3 тис. грн. 00 коп. Крім того, внаслідок залиття квартири [PERSON] було завдано моральну шкоду, котру позивачка оцінила в розмірі 5000 грн. 00 коп. При поднанні позову [PERSON] також сплатила судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., котрий просила стягнути з відповідача. Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 22 листопада 2021 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк\~для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 54,55). Відповідачем 31.12.21р. надано відзив на позовну заяву. (а.с. 58-60). Відзив обґрунтовано тим, що 08.07.2021 року було отримано заяву від Позивача за вхідним № 45, с проханням створити комісію по факту затоплення квартири [ADDRESS] . Членами правління було запропановано провести ремонтні роботи залитої стіни в кухні за кошти ЖБК. Позивач дала згоду на проведення робіт, але поки керуюча займалася пошуком майстрів Позивач відмовілася від ремонтних робіт, та написала заяву № 47 від 20.07.2021 року, в якій для відшкодування збитків вимагала виплатити їй 15 тис.грн.00 коп. На засіданні правління ЖБК «Суворівський-8» Протокол № 3 від 21.07.2021 року пункт 8.2 було розглянуто заяву від члена ЖБК «Суворівський-8» [PERSON] квартира [ADDRESS] від 20.07.2021 року, та було прийнято рішення до 26.07.2021 року створити комісію, для проведення обстеження стану житлового приміщення. 26.07.2021 року було створено комісію, для проведення обстеження стану житлового приміщення, складено Акт обстеження стану житлового приміщення №2 від 26.07.2021 року, комісія встановила: застарілі плями залитої висохшої шпаклівки та обоїв по стінні 2 кв.метри на 1 кв.метр на межі стіни та стелі. Членами правління було запропановано провести ремонтні роботи залитої стіни в кухні. Позивач Акт № 2 від 26.07.2021 року отримала 10.08.2021 року. Вхідним № 48 від 21.07.2021 року керуюча та правління ЖБК «Суворівський-8» отримала заяву від [PERSON] мешканця квартири [ADDRESS] , яка розташована на дванадцятому поверсі. Ним був проведено моніторинг сантехнічних систем продовж 14 днів порушення сантехнічного обладнання та труб не виявлено, що ще раз доводить наявність конденсату, як фактор природного явища на трубах каналізаційного стояка та труби холодного водопостачання. Враховуючи зазначене в відзиві, відповідач вважає, що позивачем не доведено причину та розмір завданої їй матеріальної та моральної шкоди, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Позивач в судове засідання не прибув, про розгляд справи обізнаний належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на його задоволенні. (а.с. 76). Представник відповідача в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Просив відмовити у задоволенні позову та врахувати відзив на позовні вимоги [PERSON] , що подані на адресу суду 31.12.21р. (а.с. 77). Суд, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями\~10,\~81 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених\~ст.82 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] , проживає у приватизованій двокімнатній квартирі, за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру [ADDRESS] від - 04.05.1998 р. (а.с. 9-11). 08.07.2021 року ЖБК «Суворовський-8» було отримано заяву від Позивача за вхідним № 45, с проханням створити комісію по факту затоплення квартири [ADDRESS] . (а.с. 63). 26.07.2021 року було створено комісію, для проведення обстеження стану житлового приміщення, складено Акт обстеження стану житлового приміщення №2 від 26.07.2021 року, комісія встановила: застарілі плями залитої висохшої шпаклівки та обоїв по стінні 2 кв.метри на 1 кв.метр на межі стіни та стелі. (а.с. 8,62). Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ч.ч.1, 2\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до\~ст. 151 ЖК України\~громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Такий же обов`язок на власників квартир покладено і п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При наявності несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна. Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи та представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету. З наведеного вбачається, що на підтвердження позовних вимог позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття його квартири, зокрема комісійний акт, який складено із додержанням вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, яким би було зафіксовано, зокрема, сам факт залиття, а також причини залиття та завдані пошкодження, висновок відповідної експертизи щодо встановлення причин залиття. Дослідивши вищезазначений Акт обстеження стану житлового приміщення №2 від 26.07.2021 року, суд вважає, що Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 та до додатку до пункту 2.3.6 Правил № 4, він не відповідає. Даний акт не є належним та допустимим доказом, оскільки в ньому не зазначено ані винуватся заподіяної шкоди та причин залиття. Майнова шкода, яка завдана залиттям квартири, визначається як вартість відновлювального ремонту. Вартість відновлювального ремонту визначається як вартість ремонтно-будівельних робіт. Згідно ст. 10\~\~ЖК України громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Згідно\~\~ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до частин 1 та 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В матеріалах даної справи відсутні докази того, що саме протиправними діями або бездіяльністю Житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-8» стався залив квартири позивача. Таким чином, позивачем не надано належних, достовірних та допустимих доказів причин залиття квартири та винності відповідача у цьому. За таких обставин, суд вважає, що не встановлено в діях відповідача юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову. Оскільки позивачем не доведено вчинення відповідачем їй матеріальної шкоди, тому підстав для стягнення моральної шкоди суд також не вбачає. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, у зв`язку з необґрунтованість позовних вимог судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed