Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Москівець В.А., про визнання іпотеки припиненою та зняття заборони на відчуження нерухомого майна. В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що 03 березня 2008 р. між [PERSON] та ВАТ "Морський транспортний банк", правонаступником якого є ПАТ "МТБ Банк", було укладено кредитний договір №00512/RP, договір іпотеки №00595гР від 03.03.2018 р., посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Москівець В. А. Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Його спадкоємцем є дружина - [PERSON] . На даний час позивач не має змоги вступити в спадщину в частині нерухомого майна - земельної ділянки, через відмову відповідача подати заяву про припинення обтяження. Згідно з повідомленням ПАТ "МТБ БАНК" №00/1922-2/62.2 від 05.07.2021 р. заборгованість за виконавчим листом №2/545/1499/13, виданим Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №00512/RР від 03.03.2008 р. в сумі 61610,42 грн., погашена. У зв`язку із повним виконанням зобов`язань, кредитний договір №00512/RР, договір іпотеки №00595гР від 03.03.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Москівець В.А. припинили свою дію, а отже є підстави для припинення обтяження (заборони відчуження нерухомого майна) та іншого речового права (іпотеки) на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,14 га в с. Мильці, Полтавського району, кадастровий номер: 5324085207:07:001:0248. Звернення позивача до банку з цього питання, як усні, так і письмові, відповідачем проігноровано. Станом на момент звернення до суду, запис про іпотеку № 6715301 від 04.03.2008 року та запис про заборону на відчуження нерухомого майна № 6708149 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно не вилучені. У судове засідання позивачка та її представник - адвокат Тарасенко М.В. не з`явилися, надавши до суду заяви з проханням розглянути дану справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, прохали задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували. У судове засідання представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судове засідання третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Москівець В.А. не з`явився, викликався належним чином, жодних клопотань не надав. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2008 р. між [PERSON] та ВАТ "Морський транспортний банк", правонаступником якого є ПАТ "МТБ Банк", було укладено кредитний договір №00512/RP, договір іпотеки №00595гР від 03.03.2018 р., посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Москівець В. А. Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09.10.2013 року по справі №545/3391/13-ц (провадження №2/545/1499/13) стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" заборгованість за кредитним договором №00512/RP від 03 березня 2008р. в сумі 61610 грн. 42 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства "Марфін Банк" судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду в сумі 616,10 грн. Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Його спадкоємцем є дружина - [PERSON] . Згідно з повідомленням ПАТ "МТБ БАНК" №00/1922-2/62.2 від 05.07.2021 р. заборгованість за виконавчим листом №2/545/1499/13, виданим Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №00512/RР від 03.03.2008 р. в сумі 61610,42 грн., погашена. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 62б ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України). Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; п. 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц). Таким чином, основне зобов`язання виконане в повному обсязі, в зв`язку з чим договір іпотеки є припиненим, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у редакції, чинній на момент укладення іпотечного договору). Посвідчивши іпотечний договір, нотаріус наклав заборону відчуження земельної ділянки. Це відповідає умовам іпотечного договору, згідно з яким при його посвідченні нотаріус накладає таку заборону до моменту повного виконання зобов`язань позичальником перед іпотекодержателем за кредитним договором. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина друга статті 593 ЦК України, частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Отже суд вважає, що накладений арешт на нерухоме майно позивача створює для нього перешкоди у вільному володінні, розпорядженні та користуванні належною їй земельною ділянкою, що порушує її права як власника. У зв`язку із повним виконанням зобов`язань, кредитний договір №00512/RР, договір іпотеки №00595гР від 03.03.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Москівець В.А. припинили свою дію, а отже є підстави для припинення обтяження (заборони відчуження нерухомого майна) та іншого речового права (іпотеки) на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,14 га в с. Мильці, Полтавського району, кадастровий номер: 5324085207:07:001:0248. А тому підлягають до задоволення позовні вимоги, щодо зняття заборони на відчуження земельної ділянки площею 0,14 га в с. Мильці, Полтавського району, кадастровий номер: 5324085207:07:001:0248. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Судові витрати віднести за рахунок позивача, згідно його письмової заяви.

Outcome: approved