Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2018 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, по досягненню сином повноліття. З часу ухвалення вказаного судового рішення, син подорослішав, є вихованцем ЗДО «Пролісок», часто хворіє на респіратоні інфекції, що супроводжується гострим бронхітом, а тому потребує більше коштів на його утримання. З посиланням на вказане та збільшення законодавством прожиткового мінімуму на дитину, ураховуючи платоспроможність відповідача, позивачка просила збільшити розмір аліментів на утримання сина до 2500 гривень на місяць, по досягненню ним повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 18 березня 2022 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте від її представника [PERSON] , до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підгримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак його представником [PERSON] на адресу суду надіслано відзив на позов, згідно якого вимоги позивачки не визнають. Як зазначено у відзиві, допомогу синові надає по мірі можливості, втім через його скрутне матеріальне становище та незадовільний стан здоров`я, у зв`язку із чим сам потребує додаткових коштів на лікування, а також через відсутність постійної роботи, просив відмовити у задоволенні позову. Розгляд справи просив провести у їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне зазначити про наступне. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Як вбачається з рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2018 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, по досягненню ним повноліття (а.с.07). Частиною 1 ст. 192 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України у своїй постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 зазначив, що за змістом статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому, значне покращення матеріального становища платника аліментів є підставою для звернення матері дитини з позовом до суду про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Нормою ст. 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. За даними\~Горбівського закладу\~дошкільної освіти\~«Пролісок» від\~28\~січня 2022\~року,\~неповнолітній [PERSON] ,\~відвідує дитячу\~установу з\~01.09.2019\~року.\~За вказаний\~період про\~неповнолітнього піклується\~лише його\~матір [PERSON] ,\~яка оплачує\~харчування сина,\~матеріали на\~навчання,\~а також\~інші потреби\~групи (а.с.16). Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, станом на 01.01.2022\~року за відповідачем [PERSON] утворилася заборгованість по аліментах на утримання сина [PERSON] в сумі 17\~429 грн. (а.с.11). Відповідно до довідки про склад сім`ї № 140 від 28.01.2022\~року окрім\~неповнолітнього [PERSON] разом із позивачкою [PERSON] \~в [ADDRESS] ,\~також проживають\~ще троє\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.15). Згідно посвідчення управління праці та соціального захисту населення Герцаївської РДА від 03 квітня 2019 року, позивачка, тобто [PERSON] має право на пільги передбачені законодавством України для багатодітних сімей. (а.с.05). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов позивачки від 28.01.2022 року, остання працює в торговому комплексі « [INFO] » (зворот а.с.15). За даними комунального некомерційного підприємства «Амбулаторія загальної сімейної медицини святого великомученика Пнтелеймона», філія села Горбова, №6 від 28.01.2022 року, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку сімейного лікаря, як така що часто хворіє, а саме має часті епізоди гострої респіраторної інфекції та епізоди гострого бронхіту (зворот а.с.16). З наданої\~відповідачем виписки\~медичної картки\~амбулаторного (стаціонарного),\~вбачається,\~що в\~нього наявні\~симптоми виразкової\~хвороби 12\~п.к.\~та хронічного\~калькульозного холециститу (а.с.42). За вищевказаних обставин, зважаючи на те, що для утримання неповнолітнього [PERSON] , з огляду на вік останнього та стан його здоров`я, позивачка потребує додаткових зусиль та матеріальних витрат, то визначений у 2018 році розмір аліментів, з урахуванням зростання споживчих товарів і послуг, інфляції тощо, є недостатнім розміром для задоволення розумних потреб неповнолітньої дитини. Тому,\~суд вважає\~за необхідне\~задовольнити вимоги\~позивачки частково\~та збільшити\~розмір аліментів,\~який підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивачки\~на утримання\~неповнолітньої дитини [PERSON] до 1800 грн. щомісячно, по досягненню ним повноліття. Вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат понесених на отримання правничої допомоги підлягає до задоволення виходячи з наступного. Позивачкою, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, надано договір про надання правової допомоги від 17.06.2021 року укладеного із адвокатом Козачук С.А., акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 09 березня 2022 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 09 березня 2022року на підставі якого від [PERSON] адвокатом прийнято кошти у розмірі 5000 грн. (а.с.17-19). Згідно ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями ст.137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом,витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує :1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову,значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. З урахуванням зазначеного, суд зауважує, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція, платіжне доручення або інший банківський документ). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні таких витрат. Така правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16. Як було встановлено судом, позивачкою на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу було надано належні докази, а вказаний розмір витрат суд вважає співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Таким чином, з відповідача слід стягнути на корить позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Крім цього, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 192 СК України,

Outcome: partial