Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

[PERSON] в січні 2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Вінницький міський відділ ДРАЦС Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Позов мотивовано тим, що [INFO] [PERSON] народила дитину дочку [PERSON] . [INFO] дитини було зареєстровано у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, про що було складено відповідний актовий запис про народження дитини № 4187 та про що видано свідоцтво про народження, серії [NUMBER] від 16.11.2017 року. Батьком народженої дитини був зареєстрований [PERSON] , який є громадянином Хашимістського Королівства Йорданія, паспорт [NUMBER] , національний № [NUMBER] . Згідно довідки про реєстрацію особи громадянином України № 243/2018 від 02.04.2018 року новонароджена дитина [PERSON] , [INFO] , відповідно рішенням УДМС України у Вінницькій області від 02.04.2018 року набула громадянство України на підставі ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України». [PERSON] , [INFO] зареєстрована по [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вона у 2013 році познайомилася у соціальній мережі з [PERSON] . Поступово їх знайомство переростало у дружні стосунки та [PERSON] виявив бажання приїхати до України та познайомитись особисто. У 2017 році під час чергового разу їх спілкування, позивач розповіла йому, що вагітна, та за декілька місяців маю народжувати дитину, що генетичний батько вагається щодо реєстрації шлюбу та реєстрації народження дитини, так як у шлюбі вони не перебували. Через деякий час [PERSON] запропонував позивачу по його приїзду до України записати його батьком дитини, щоб уникнути осуду. Відтак [PERSON] було прийнято рішення погодитись на пропозицію [PERSON] щодо реєстрації дитини на підставі ст. 126 СК України шляхом подання спільної заяви матері та батька про визначення походження дитини від батька. Те що [PERSON] не є батьком дитини позивач зазначає, що вона на передодні своєї вагітності та весь період вагітності жодного разу не виїжджала до Йорданії, весь період вагітності вона перебувала на обліку у медичних закладах м. Вінниці. На момент написання спільної заяви про визначення походження дитини ні позивачем [PERSON] , ні відповідачем [PERSON] не було усвідомлено наслідків її написання, позивач була впевнена, що рідний батько дитини після її народження зареєструє її та дане питання буде вирішено. Позивач зазначає, що після реєстрації народження дитини [PERSON] , вона дізналася те, що [PERSON] одружений та має жінку, яка проживає в російській федерації, з якою у нього є дитина і після того, сторони не підтримували в подальшому будь яких відносин, їх спілкування в соціальних мережах з часом теж завершилось. Через деякий час, після народження дочки [PERSON] , [PERSON] розпочала спільно проживати разом із [PERSON] .. Останні проживають однією сім`єю, [PERSON] піклується про [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним позивач звернулася до суду та просила виключити дані про батька [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] № 4187, [INFO] , що був здійснений 16.11.2017 року Вінницьким міським відділом ДРАЦС Центрально-Західного управління Міністерства юстиції. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник Вінницького міського відділу ДРАЦС Центрально Західного міжрегіонального управління МЮ згідно заяви просив справу слухати без участі представника, не заперечує проти вирішення питання на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона з позивачем є подругами, вона зустрічалась з хлопцем, однак він не хотів, щоб позивач народжувала дитину від нього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона є матірю позивача. Їй було незрозуміло, як її донька мала народжувати без батька, а тому між ними з цього приводу виникла суперечка. Відповідача вона не знає, вперше довідалась про нього лише, коли прочитала його ім`я в свідоцтві про народження внучки. Позивач протягом трьох років зустрічається з іншим чоловіком, з яким і одружилась та якого внучка [PERSON] сприймає як батька. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , відповідний актовий запис № 4187, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 16.11.2017 року. Батьками дитини зазначено відповідача [PERSON] та позивача [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрації місця проживання особи № 37687 від 23.11.2017 року. Згідно довідки про реєстрацію особи громадянином України № 243/2018 від 02.04.2018 року новонароджена дитина [PERSON] , [INFO] , відповідно рішенням УДМС України у Вінницькій області від 02.04.2018 року набула громадянство України на підставі ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України». Відповідно до заяви матері та батька дитини про визнання батьківства, [PERSON] визнає себе батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] у [PERSON] . [PERSON] мати [PERSON] міри [PERSON] підтверджує, що [PERSON] є її батьком. Відповдіно до ст. 126 СК України внесено відомості про батька до актового запису про народження дитини. [PERSON] 22.02.2022 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , відповідний актовий запис № 349, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 22.02.2022. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, 2 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішенням. Згідно до ч. 1, 2\~статті 138 СК України\~\~жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Згідно п. 6.9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей\~\~213,\~215 ЦПК України\~рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СКУкраїни\~оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК),- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Позивач [PERSON] не надала до суду заяви іншої особи про своє батьківство відносно дочки [PERSON] , оскільки вимога позивача про виключення запису про [PERSON] , як батька дитини з актового запису про народження дитини, може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство і це є безумовною підставою для задоволення позову. Також у ході розгляду справи за клопотанням представника позивача, судом була призначена судово молекулярно генетична експертиза, проведення якої доручити експертам Вінницького науково дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2021 року про призначення судово молекулярно-генетичної експертизи залишено без виконання, у зв`язку з неприбуттям [PERSON] на відбір експериментальних зразків до експертної установи, тому відбір експериментальних зразків не було проведено. При цьому суд приходить до висновку, що сам по собі факт неприбуття до експертної установи для відбору експериментальних зразків [PERSON] не може свідчити про його злісне ухилення від проведення експертизи, і водночас не може бути підставою для задоволення позову, оскільки відповідач [PERSON] є громадянином іншої країни та не зареєстрований в м. Вінниці, на момент проведення експертизи перебував за кордоном, що вбачається з відповіді центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 29.04.2022 року, а саме [PERSON] перетнув кордон, виїзд з Борисполя 19.01.2019 року. З приводу посилання позивача на те, що [PERSON] на передодні своєї вагітності та весь період вагітності жодного разу не виїжджала до Йорданії, суд зазначає наступне. [PERSON] народилася [INFO] , відповідний актовий запис № 4187, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 16.11.2017 року. З відповіді центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 05.04.2022 року, [PERSON] перетнула кордон, виїзд з Борисполя 25.05.2017 року та в`їзд в Київ (Жуляни) 06.06.2017 року. З відповіді центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 29.04.2022 року, [PERSON] перетнув кордон, в`їзд в Київ (Жуляни) 30.09.2017 року та виїзд з Борисполя 04.12.2017 року. Однак з даних відповідей вбачається, що згідно пункту 29 положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом адміністрації Держприкордонслужби України від 25.06.2007 року № 472, зареєстрованим у Мін`юсті 05.07.2007 року за № 765/14032, інформація у базі даних осіб щодо відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства зберігається протягом п`яти років, тому належних доказів на підтвердження того, що [PERSON] не виїжджала до Йорданії чи вони не могли з відповідачем перебувати одночасно в іншому місці у суду немає. Навпаки, з пояснень [PERSON] та копії її закордонного паспорта вбачається, що вона декілька разів їздила до Королівства Йорданія. Також вона з 30.01.2017 року по 10.02.2017 року, тобто за дев`ять місяців до народження доньки, перебувала в Туреччині, яка є ісламською країною. Відповідач [PERSON] в 2017-2019 роках (у відомий суду період) регулярно відвідував Україну. За таких обставин суд критично оцінює пояснення позивача, що вона відповідача до народження доньки жодного разу не бачила та вважає, що такі пояснення не можуть бути підставою для задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позову [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не представлено до суду доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи та не надано докази, які б достовірно спростували можливість походження дитини від відповідача. Суд приходить до висновку, що позивачем не представлені достатні докази, сукупність яких довела б обґрунтованість позовних вимог про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини.

Outcome: dismissed