Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

В грудні 2021 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаною позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Також позивач просила витребувати матеріали спадкової справи. В обґрунтування позову вказано, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропустила шестимісячний строк для подачі заяви на прийняття спадщини. Позивач посилається на введений в Україні карантин, який унеможливив своєчасне подання заяви про вступ у спадщину, а також ту обставину, що вона не проживала з померлою та дізналась про наявність заповіту поза межами шестимісячного строку. 13.12.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 28.12.2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кривенко Ірини Василівни належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] . 19.01.2022 року від приватного нотаріуса Кривенко І.В. на адресу суду надійшов лист про відсутність спадкової справи. Також вказано, що у випадку прийняття судом рішення про встановлення [PERSON] додаткового строку та за умови звернення спадкоємця з відповідною заявою про прийняття спадщини, нотаріусом на підставі такої заяви буде заведена спадкова справа. 09.02.2022 року від Білоцерківської міської ради на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому висловлено прохання врахувати при винесенні рішення викладені в у відзиві обставини та слухати справу без участі представника. У відзиві на позовну заяву представник відповідача звертає увагу, що громадянкою України [PERSON] , [INFO] подано до нотаріуса дублікат заповіту, яким померла заповіла 1/2 частки будинку громадянці Молодови [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] , при цьому позивачем не надано доказів, що вказана громадянка України та Молдови є однією і тією ж особою. Також Білоцерківським відділом державної реєстрації повідомлено про наявність актового запису про народження № 29 від 12.02.1949 року на [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Разом з цим, в матеріалах справи відсутній доказ, що позивач [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є тією ж самою особою. Ухвалою суду від 17.02.2022 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 08.04.2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи за відсутності представника. 26.05.2022 року представником позивача - адвокатом Закаблук Л.С., подана заяви з проханням розглянути справу без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до наявної у справі копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] у місті Жашків Черкаської області, паспорт виданий 24.02.2011 року Білоцерківським МВМ № 2 ГУ МВС України в Київській області. Місце реєстрації проживання вказано: [ADDRESS] , з 31.07.2015 року. [PERSON] , [INFO] присвоєно реєстраційний номер платника податків - [NUMBER] , що вбачається з копії картки платника податків позивача. [INFO] померла у віці 70 років [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії виданого повторно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно копії дублікату заповіту, складеного у місті Біла Церква 29.08.2008 року, [PERSON] , яка народилася в м. Тараща Київської області [INFO] , проживає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті призначила спадкоємцем однієї другої частини житлового будинку під [ADDRESS] , громадянку Молдови, яка народилась [INFO] , проживає в [ADDRESS] . Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Панкратьєвою Є.В. 29 серпня 2008 року і зареєстровано у реєстрі за № 6045. Державним нотаріусом Київського обласного державного нотаріального архіву Селецьким Ю.О. видано цей дублікат заповіту [PERSON] замість втраченого. В матеріалах справи міститься копія паспорта Республіки Молдова [NUMBER] , з перекладом, [PERSON] , дата народження [INFO] , дата видачі 23.06.2009 року, дійсний до 23.06.2019 року, а також копія паспорта Республіки Молдова [NUMBER] [PERSON] , дата народження [INFO] , дата видачі 20.08.2004 року, дійсний до 20.08.2009 року. Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області від 20.11.2021 року № 226/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі їй на підставі заповіту від 29.08.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6045, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку під [ADDRESS] , яка залишилась після померлої [INFO] [PERSON] . У вказаній постанові нотаріусом наведено, що [PERSON] повинна була подати нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] до 13.10.2021 року. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (статті 1272 ЦК України). Згідно роз`яснень пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, правила статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. В обґрунтування позову позивач вказала причини пропуску строку для прийняття спадщини, що пов`язані з веденням в Україні карантинних заходів, а також необізнаність про наявність заповіту відносно неї та отримання заповіту після завершення шестимісячного строку, при цьому на підтвердження позову була надана копія дублікату заповіту. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 зі змінами, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 травня 2022 р. на території України карантин. Таким чином, всесвітня пандемія COVID-19 також вплинула на роботу державних та приватних закладів і в Україні. Суд враховує доводи відзиву на позовну заяву про наявність відомостей щодо розбіжностей у громадянствах та імені позивача, однак ці доводи не є предметом доказування у даній справі. Так, предметом позову даної справи є встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тобто вирішуючи справу по суті суд має встановити наявність або відсутність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому у відзиві на позов не висловлено заперечень з цього приводу. Також з матеріалів справи прослідковується, що на час складання заповіту 29.08.2008 року позивач мала паспорт Республіки Молдова, а за змістом наявної у справі копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , вказаний паспорт виданий [PERSON] [INFO] , тобто після складання заповіту. Разом з цим, в обох паспортах ім`я позивача зазначено саме « [PERSON] ». В матеріалах справи відсутні відомості про сповіщення позивача щодо складеного відносно неї заповіту. Враховуючи вищевикладене, незначний пропуск строку позивачем на прийняття спадщини, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, а також поважність причин, які перешкоджали позивачу подати заяву для прийняття спадщини вчасно, суд дійшов висновку про необхідність визначення [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved