Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

У березні 2022 року [PERSON] в особі представника адвокат Боденка Д.О. звернулась до суду з позовом до ТОВ «Бізнес Позика», у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №23665, вчинений 23.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення з неї на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості у розмірі 44942,08 грн., на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. відкрито виконавче провадження №68417898 від 03.02.2022. В обґрунтування позову вказує, що нотаріусом було порушено процедуру вчинення виконавчого напису, визначену Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Відповідач не надав нотаріусу належних доказів, які підтверджують наявність заборгованості, доказів отримання письмової вимоги про усунення порушень та погашення заборгованості за кредитним договором, що свідчить про спірність заборгованості. Також виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, якій був укладений у простій письмовій формі, а не нотаріально посвідченому договорі, як це передбачено чинним положенням п.2 постанови КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати у загальному розмірі 6488,60 грн. Позивачка, її представник в судове засідання не з`явились, представник звернувся із заявою про розгляд справи за їх відсутності, просить позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Бізнес Позика» відзив на позовну заяву до суду не подавав та в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки до суду не повідомив. Треті особи письмових пояснень з приводу позовної заяви не надали. Виходячи з наведеного, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 23.12.2021 за заявою ТОВ «Бізнес позика» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинив виконавчий напис №23665 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за кредитним договором 197136-КС-001 від 17.12.2020 у розмірі 44302,08 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. постановою від 03.02.2022 відкрито виконавче провадження ВП №68417898. Постановою від 04.02.2022 накладено арешт на грошові кошти на рахунках боржника. З виконавчого напису нотаріуса та наданих для його вчинення документів вбачається, що 17.12.2021 між ТОВ «Бізнес позика» і [PERSON] було укладено у простій письмовій формі договір №197136-КС-001 про надання кредиту у розмірі 24000,00 грн., термін дії договору до 08.04.2021. Виконавчий напис вчинено на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Позивач із вказаним виконавчим написом не погоджується, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, пункт 2 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів. Зважаючи на те, що укладений між ТОВ «Бізнес позика» і [PERSON] кредитний договір від 17.12.2020 №197136-КС-001 нотаріально не посвідчений, суд, враховуючи положення пункту 2 Переліку №1172, приходить до висновку, що в момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення. Також матеріалами справи підтверджуються доводи позивача, що будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «Бізнес Позика» чи приватного нотаріуса Шиманській А.О. не надсилалось і нею не отримувалось. Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати у загальному розмірі 3988,60 грн., які складаються з судового збору за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн., за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн., та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн., які підтверджуються договором про надання правової допомоги від 16.02.2022, детальним опису робіт (наданих послуг) до договору, актом прийому-передачі наданих послуг, квитанцією від 16.02.2022 про оплату [PERSON] послуг адвоката за договором про надання правової допомоги від 16.02.2022 у розмірі 2500,00 грн.

Outcome: approved