Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Заявни [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю та про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] . Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, у зв`язку із чим він звернувся до нотаріуса. На підставі його заяви приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. було заведено спадкову справу №69271213. Під час оформлення документів йому стало відомо, що його покійний батько [PERSON] був спадкоємцем за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] була його бабусею та відповідно матір`ю його батька [PERSON] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки вважав, що автоматично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , враховуючи їх спільне проживання на момент її смерті за адресою: [ADDRESS] . Нотаріусом йому було роз`яснено, що оскільки його бабуся [PERSON] та його батько [PERSON] були зареєстровані за різними адресами, його батько вважається таким, що не прийняв спадщину. Наведені обставини перешкоджають заявнику належним чином оформити спадщину, яка відкрилась після смерті його батька, а тому у нього виникла необхідність у встановленні факту постійного проживання батька [PERSON] із матір`ю [PERSON] (бабусею заявника) на час її смерті. Також [PERSON] зазначив, що у прізвища його батька та бабусі наявні розбіжності, а саме у свідоцтві про смерть бабусі та в заповіті її прізвище зазначено як « [PERSON] ». У той час, прізвище батька у паспорті та у свідоцтві про смерть зазначено як « [PERSON] » У зв`язку з виявленими розбіжностями у написанні прізвищ його батька та бабусі він також не може оформити право на спадщину Таким чином, іншого способу, окрім судового, захистити своє право у нього немає. Не зважаючи на те, що його бабуся була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , вона проживала разом із його батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджує актом ПП «Ремжитлосервіс» №65 від 11.05.2022 року. Просив встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] разом із [PERSON] , [INFO] на час відкриття спадщини: [INFO] за адресою [ADDRESS] . Також просив встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Представник заявника [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності та відсутності заявника. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про причини відсутності суд не повідомила. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в ній знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Так, у відповідності до\~ст.293 ЦПК України\~окреме провадження\~- це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Положеннями\~ст.315 ЦПК України\~визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у\~постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як було встановлено судом, [PERSON] народився [INFO] , його батьком, згідно повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] є [PERSON] (а.с.9). [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 04.02.1959 року є [PERSON] (а.с.14). [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.04.2022 року (а.с.10). [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.08.2020 року (а.с.15). Із досліджуваної судом копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 04.02.1959 вбачається, що прізвище батька заявника зазначено як « [PERSON] ». А із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.04.2022 року та копії паспорта серії [NUMBER] прізвище батька заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с.10, 12, 14). При цьому, у свідоцтві про народження батька заявника [NUMBER] від 04.02.1959 року, прізвище його матері зазначено як « [PERSON] ». Також, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10.08.2020 року видане на ім`я [PERSON] . Крім вказаного, у заповіті, який посвідчено 04.05.2007 року [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Кірапчівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області ім`я заповідача зазначено як [PERSON] (а.с.14,15, 18). Також, із дослідженого судом акту ПП «Ремжитлосервіс» від 11.05.2022 року №65, вбачається, що [PERSON] , 1933 року народження на момент смерті [INFO] проживала та вела спільне господарство з [PERSON] , 1959 року народження за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Згідно довідки ПП «Ремжитлосервіс» №579 від 06.05.2022 року [PERSON] постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку за місцем проживання у [ADDRESS] з 22.06.1982 року по 22.04.2022 року, тобто по день його смерті (а.с.16). 04.05.2007 року секретарем виконавчого комітету Карапчівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області Козачук М.Д. було посвідчено заповіт, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , що мешкає в с.Карапчів, Глибоцького району, Чернівецької області, все своє майно заповіла своєму синові [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №140 (а.с.18). Прізвище спадкодавця у заповіті було зазначено як « [PERSON] ». У подальшому, [INFO] [PERSON] померла (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] прізвище померлої зазначено як « [PERSON] ». Також, в матеріалах справи наявна заява заінтересованої особи [PERSON] , яка засвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. 05.05.2022 року, з якої вбачається, що [PERSON] на спадщину після смерті матері [INFO] [PERSON] , не претендує та претендувати не буде, до суду за встановленням додаткового строку для прийняття спадщини не зверталася та звертатись наміру не має. Також, вказала, що не заперечує щодо встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] , та видачу відповідного свідоцтва про право на спадщину. Зареєстровано в реєстрі за №2335 (а.с.19). Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного. Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом ч.1\~ст.29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Отже, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Як було\~встановлено судом,\~батько заявника\~ [PERSON] \~доглядав за\~своєю матір`ю\~ [PERSON] \~до її\~смерті,\~що підтверджується\~актом №65\~від 11.05.2022\~року. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у заяві підтверджуються, а тому вважає за можливе встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для одержання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті\~ [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved