Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» вартість не облікованої електричної енергії в сумі 1 892,53 грн., вартість спожитої електричної енергії в сумі 4 990,95 грн., 3% річних та інфляційну складову в сумі 1 475,00 грн., судовий збір 2481,00 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електомережі». Як зазначено в позові 04.12.2020 року під час перевірки представниками позивача було виявлено порушення підп. 5 п. 8.4.2 ПРРЕЕ (Правил роздрібного ринку електричної енергії), а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» після відключення 14.08.2020 року без порушення схеми обліку, про що складено акт про порушення № 05175. Вартість електричної енергії, неврахованої внаслідок порушення боржником Правил, проведена з Порядком визначення обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, комісією з розгляду актів порушень і нарахувань за ними та становить 1 892,53 грн. Крім того, відповідач не в повному обсязі сплачує за спожиту електричну енергію, внаслідок чого станом на 01.01.2022 заборгованість становить 4 990,95 грн. Ухвалою суду від 04.02.2022 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка до суду відзив не направила, питання продовження, поновлення відповідного процесуального строку відповідачем не порушувалося.. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від31.01.2022 року відділу з питань реєстрації місця проживання /перебування фізичних осіб Святошинської РДА [PERSON] з 20.01.1998 року та по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», особовий рахунок [NUMBER] . 04.12.2020 року під час перевірки представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за адресою відповідача було виявлено порушення підп. 5 п. 8.4.2 ПРРЕЕ (Правил роздрібного ринку електричної енергії), а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» після відключення 14.08.2020 року без порушення схеми обліку, про що складено акт про порушення № 05175. Вартість електричної енергії, неврахованої внаслідок порушення боржником Правил, проведена з Порядком визначення обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, комісією з розгляду актів порушень і нарахувань за ними та становить 1 892,53 грн., який був підписаний представниками енергопостачальника. Відповідно до Протоколу № 78 від 20.01.2021 року засідання комісії по розгляду акта про порушення № 05175 від 04.12.2021, Розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ, згідно з Порядком визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ, заборгованість недорахованої електроенергії з 10.11.2020 по 30.11.2020 становить 1 589,61 грн., з 01.12.2020 по 04.12.2020 - 302,92 грн., загалом 1892,53 грн. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, як встановлено ст. 322 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно з п. 1 ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії між споживачем та енергопостачальною організацією. Взаємовідносини між побутовим споживачем електричної енергії та енергопостачальною організацією регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно пункту 3 Правил споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Енергопостачальними, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об`єкти якого розташовані на цій території, в укладені договору про користування електричною енергією. Стаття 27 Закону України «Про електроенергетику» визначає відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять порушення правил користування енергією. Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.006 за № 782/12656, ця Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28, або Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357. Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку. У п. 6.41. ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ. Із матеріалів справи вбачається, що рахунок, здійснений позивачем, відповідає вимогам Порядку визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, оскільки він був проведений з 10.11.2020 по 30.11.2020 та з 01.12.2020 по 04.12.2020. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Оцінюючи надані стороною позивача докази у їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності, а також їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки такі підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема з відповідача слід стягнути вартість не облікованої електричної енергії в сумі 1 892,53 грн., вартість спожитої електричної енергії в сумі 4 990,95 грн. та 3% річних та інфляційну складову в сумі 1 475,00 грн., оскільки така відповідальність передбачена ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2 481,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved