Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

17.02.2022 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем у справі є її батько, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.12.2001, виданого ВРАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя. Вона є повнолітньою, проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю [PERSON] , яка є пенсіонером та знаходиться на її повному забезпеченні, розмір її пенсії складає 5\~494,92 грн., інших доходів вона не має. Батьки позивачці [PERSON] мати [PERSON] , батько [PERSON] розірвали шлюб 23.10.2018, відповідач [PERSON] з 2021 р. перебуває у новому шлюбі. Починаючи з 01.09.2019 позивач навчається на денному відділенні юридичного факультету Запорізького національного університету, що підтверджується довідкою з місця навчання № 22/017 від 14.02.2022, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, оскільки має витрати пов`язані з навчанням: придбання підручників, методичних рекомендацій, інших учбових матеріалів тощо. Крім того, позивачка не має можливості сплачувати комунальні послуги та оформити субсидію на житло, власником якого вона є на підставі договору дарування № 365 і яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] , який має офіційний дохід та отримує від держави як учасник бойових дій 75% компенсації за комунальні послуги за саме це житло, що не дає права на оформлення нею субсидії для сплати комірного; у теперішній час підготовано позовну заяву щодо зняття його з місця реєстрації у зв`язку з тим, що прохання виписатися добровільно відповідач [PERSON] ігнорує. До січня 2022 р. відповідач їй надав щомісячну грошову допомогу у середньому розмірі 5\~000,00 грн. Проте, починаючи з лютого 2022 р. відповідач припинив надавати матеріальну допомогу. Також позивачка вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання на період навчання, оскільки працює, є військовослужбовцем ЗСУ за контрактом, має постійний дохід у вигляді заробітної плати, пенсії, соціальної допомоги (згідно декларації про доходи відповідача [PERSON] за 2021 р. він отримав більше 780 тис. грн. доходів та придбав автомобіль «Рено», додаток витяг з сайту НАЗК стор. 5, 7, 9). Вважає, оскільки [PERSON] має постійний дохід, він спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини, як це визначено чинним законодавством. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, у зв`язку з тим, що вона продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви до закінчення її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами 14.04.2022, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Частиною 7 статті 279 ЦПК України встановлено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. 01.06.2022\~від відповідача\~ [PERSON] \~на адресу\~суду надійшло\~письмове клопотання про виклик та особисту участь при розгляді справи. З матеріалів справи витікає, що копія ухвали про відкриття провадження в справі від 17.02.2022 та позовна заява із додатками отримані відповідачем 26.03.2022, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, відзив на позовну заяву, відповідно й клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у встановлений судом строк не подав. Також слід зазначити, дана справа відноситься до категорії справ, при розгляді яких суд може відмовити стороні у клопотанні про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідно до ч. 6 ст. 279 ЦПК України. Оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні клопотання відповідача про\~перехід до розгляду справи в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.12.2001 відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою № 22/017, виданою Запорізьким національним університетом 14.02.2022, [PERSON] є студенткою 3 курсу юридичного факультету Запорізького національного університету Міністерства освіти і науки України (ІV) рівень акредитації. Форма навчання денна/держбюджет. Термін навчання 01.09.2019 по 30.06.2023. Відповідно до довідки головного спеціаліста відділу реєстрації фізичних осіб по Вознесенівському району УДРФО Максимової Т.В. від 09.02.2022, за відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 18.08.2010 по теперішній час. Відповідно до довідки головного спеціаліста відділу реєстрації фізичних осіб по Вознесенівському району УДРФО Максимової Т.В. від 09.02.2022, за відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 11.05.1999 по теперішній час. Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 09.04.2022 № 344, [PERSON] є військовослужбовцем за контрактом, перебуває на посаді командира військової частини [NUMBER] оперативного командування «Схід» Збройних Сил України. Згідно переглянутої декларації про доходи відповідача [PERSON] за 2021 р., останній працює, має постійний дохід у вигляді заробітної плати, пенсії, соціальної допомоги. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Окрім цього, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування\~статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частити першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно матеріалів справи, позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання на час навчання та до досягнення нею 23 -х річного віку в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу. Відповідач (згідно його письмового клопотання від 01.06.2022) фактично не заперечує щодо сплати аліментів на утримання доньки, але при визначення конкретного розміру аліментів просив врахувати те, що її донька отримує вищу освіту безкоштовно, отримує стипендію. Ним надана матеріальна допомога своїй повнолітній дочці 27.05.2022 в сумі 4\~000,00 грн., про що є відповідні квитанції. Окрім того, ним подарована своїй дочці однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Як відомо [PERSON] , на даний час позивачка у справі перебуває за кордоном, є працевлаштованою особою, а всі вимоги про сплату аліментів, на його переконання, є лише намаганням його колишньої дружини отримати кошти на своє утримання. Суд враховує зазначені обставини та покладає в основу судового рішення, однак доводи відповідача про те, що 4000 гривень від 27.05.2022 ним були сплачені дочці в рахунок майбутніх аліментів не можуть бути судом прийняті до уваги, оскільки не засновані на законі. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову за рішенням суду, проте 27.05.2022 судового рішення по даній справі ухвалено не було. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність інших обставин, що мають істотне значення. Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач є працездатною особою, військовослужбовцем, має стабільний дохід, отже спроможній забезпечити сплату аліментів на утримання своєї дитини, яка продовжує навчання у визначеному судом розмірі. Разом з тим, судом враховується матеріальний стан повнолітньої дочки, яка навчається, форма навчання денна/держбюджет, самостійно купує необхідні речі для повноцінного навчання, ніде не працює, хоча і отримує стипендію. Проте, суд вважає, що стягнення аліментів у розмірі, заявленому у позовній заяві не в повній мірі відповідає засадам рівності прав та обов`язків батьків. На думку суду, справедливим та достатнім розміром аліментів, які підлягають до стягнення на період навчання дочкою, який відповідатиме інтересам обох сторін по справі є 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб дитини, яка продовжує навчання, а також із реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів перебування на утриманні відповідача інших осіб або неналежного стану його здоров`я, зважаючи, що він є особою працездатного віку, що вказує на наявність в нього можливості сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на період навчання в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Суд також зауважує на правила ч. 1\~ст. 191 СК України, яка передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відтак, аліменти [PERSON] необхідно стягувати з дня її звернення до суду з 17.02.2022. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 66,65%, з урахуванням приписів п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 605,18 грн. (908х66,65%). Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру (про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання) на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір , то, на підставі частин 1, 6 ст. 141 ЦПК України, такий судовий збір, у розмірі 605,18 грн., слід стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial