Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 1,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Соколівської сільської ради, згідно з Сертифікатом серії ЛВ №5999 від 30.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 13.05.1997 №281 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №328. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради, площею 1,52 умовних кадастрових гектарах, належне померлому згідно з Сертифікатом серії ЛВ №5999 від 30.05.1997. [PERSON] проживав та був прописаний в [ADDRESS] до дня смерті. Заповіту [PERSON] не залишав, тому спадкування відбулося за законом. [PERSON] прийняла спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, а інші спадкоємці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] спадщину у жоден спосіб не прийняли. Звернувшись до приватного нотаріуса з метою юридичного оформлення спадщини позивачка отримала відмову у видачі свідоцтва через відсутність у неї правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі із підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю, наслідки визнання позову розуміють. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про відкладення підготовчого засідання (а.с.37), заяву про розгляд підготовчого засідання без участі його та позивачки і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.43), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки (47-48, 51). Відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подано заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову (а.с.35, 36, 42). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.25-26). Ухвалою підготовчого засідання від 19.11.2021 відкладено підготовче засідання (а.с.38). Ухвалою підготовчого засідання від 04.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.44-45) Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/1375/21 відповідача [PERSON] (а.с.40). Ухвалою судового засідання від 22.03.2022 відкладено розгляд справи (а.с. 49) Ухвалою судового засідання від 20.05.2022 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.53). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.01.1953 (а.с.7). [PERSON] та [PERSON] одружилися 07.09.1974. Після одруження прізвище дружини змінено на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 07.09.1974 (а.с.8). Згідно з свідоцтв про смерть від 28.01.1999 та 30.05.2018, [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] у с. Кологори Жидачівського району Львівської області (а.с.9, 10). Відповідно до довідки ВК Бібрської міської ради Львівського району Львівської області №86 від 09.06.2021, [PERSON] дійсно проживав та був прописаний в [ADDRESS] до своєї смерті, яка наступила 27.01.1999 і був останнім членом двору. Заповіт від [PERSON] у виконкомі Соколівської сільської ради не посвідчувався (а.с.11). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №66067708 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.12). Довідкою відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.07.2021 встановлено, що у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Соколівській сільській раді зареєстровані: сертифікат серії ЛВ №5999 від 30.05.1997 за [PERSON] , реєстраційний номер 328. Площа земельної ділянки 1,52 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 13.05.1997 за №281; сертифікат серії ЛВ №6000 від 30.05.1997 за [PERSON] , реєстраційний номер 329. Площа земельної ділянки 2,37 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 13.05.1997 за №281 (а.с.13). Приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу 18.08.2021 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що знаходиться на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області (а.с.15). Згідно з довідкою ВК Бібрської міської ради Львівського району Львівської області від 11.05.2022, [PERSON] вступила в управління спадковим майном у піврічний термін після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.52). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявність у позивачки права на спадкове майно (у порядку спадкування за законом) і неможливістю належного юридичного оформлення цього права у позасудовому порядку через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За змістом частини 3 статті 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день його смерті) належало право на земельну частку (пай) площею 1,52 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Соколівської сільської ради Жидачівського району, про що на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 13.05.1997 №281 зареєстровано сертифікат серії ЛВ №5999 від 30.05.1997. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробив, відтак після відкриття спадщини 27.01.1999 питання спадкування належних [PERSON] права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті (у тому числі право на зазначену земельну частку (пай) регулювалося правилами, встановленими ЦК УРСР. Позивачка [PERSON] як спадкоємиця першої черги за законом спадщину після смерті [PERSON] прийняла, оскільки вчинила дії, які свідчили про це, а саме: вступивши в управління спадковим майном у піврічний строк. Фактичних даних, які б свідчили про те, що інші спадкоємці першої черги (відповідачі у справі) також прийняли спадщину у визначений законом спосіб, матеріали справи не містять. Таким чином, на переконання суду, [PERSON] має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] як спадкоємець першої черги, однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved