Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

У поданій заяві позивач [PERSON] просить визнати виконавчий напис №203726 від 22 червня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 37150,50 грн. таким, що не підлягає виконанню, та повернути йому стягнене з нього за виконавчим написом, обґрунтовуючи тим, що сума боргу за кредитним договором №010/0272/82/0043346 від 25 липня 2011 року, укладеним з первісним кредитором АТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за яким відступлено відповідачу, не є безспірною та оспорюваний виконавчий напис вчинений не на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, у тому числі шляхом розміщення 17 травня 2022 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву на позов відповідач не подав. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що 04 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №67336275, відкритому на підставі виконавчого напису №203726 від 22 червня 2021 року приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 37150,50 грн., якому ТОВ «Компанія з управління активами Прімоколект-Капітал» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №ВК/02 від 08 квітня 2021 року, якому ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №15/04/2016-1 від 15 квітня 2016 року, якому АТ «Комерційний Індустріальний Банк» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №АКП-280915 від 28 вересня 2015 року, якому первісним кредитором АТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі договору факторингу №114/11 від 28 вересня 2015 року відступлено право вимоги за кредитним договором №010/0272/82/0043346 від 25 липня 2011 року. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» визначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України, зокрема, «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до приписів ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема: пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. За виконавчим написом №203726 від 22 червня 2021 року з [PERSON] підлягає до стягненню заборгованість за кредитним договором за період з 08 квітня 2021 року по 25 травня 2021 року, яка складається з боргу за тілом кредиту в сумі 37150.50 грн. Разом з тим, належних та допустимих у розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України доказів безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, нарахованої в межах строків позовної давності, відповідачем суду не надано. А відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст.1212 ЦК України викладений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06 березня 2019 року в справі №910/1531/18 та від 28 січня 2020 року в справі № 910/16664/18. Водночас, доказів стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» на виконання оскаржуваного ним виконавчого напису позивач не надав, а долучені ним довідки Виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Здолбунів» Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 11 січня 2022 року та від 05 травня 2022 року не містять відомостей про стягувача та про розмір отриманих ТОВ «Вердикт Капітал» коштів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню частково. При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1438,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved