Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

23 лютого 2022 року позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Писаренка С.Ю. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №32359, вчинений 04 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» суми за кредитним договором № 2001445578201 від 08.11.2019 у розмірі 30031,52 грн., а разом з оплатою за вчинення виконавчого напису - загальної суми 30281,52 грн., а також - стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати (992,40 гривень і 496,20 гривень зі сплати судового збору, 2000,00 гривень витрат на правничу допомогу). В обґрунтування позову вказав, що виконавчий напис №32359, вчинений із порушенням чинного законодавства, а тому не підлягає виконанню. Стягувач не надав нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, який входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням умов щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ухвалою судді від 09 березня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні, з повідомленням сторін. Також ухвалою судді від 09 березня 2022 року задоволено заяву представника позивача, та зупинено стягнення у виконавчому провадженні №67264073 на підставі виконавчого напису №32359 від 04 жовтня 2021 року. 05 травня 2022 року представник позивача - адвокат Писаренко С.Ю. надав до суду заявупро розгляд справи без його участі та задоволення позову в повному обсязі. 13 травня 2022 року представник відповідача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» Киричук Г.М. подала до суду заяву, в якій визнала позовні вимоги позивача, просила задовольнити позов в повному обсязі та на підставі ст. 142 ЦПК України повернути позивачу 50% від сплаченого судового збору з державного бюджету. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд може розглянути справу без участі сторін і на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичемвчинений виконавчий напис №32359 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості за кредитним договором №2001445578201 від 08.11.2019 року на загальну суму 30281,52 гривень. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису перебуває у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрія Олександровича. Відповідач жодних заперечень або доказів правомірності своїх дій до суду не направив. Згідно зі статтею 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При вирішенні позовних вимог, суд керується правової позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року по справі №910/10374/17, де суд вказав, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідач не довів суду, що кредитний договір, на підставі якого був вчинений оскаржуваний виконавчий напис, був посвідчений нотаріально. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд враховує, що представник відповідача визнав позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, чим підтвердив відсутність нотаріального посвідчення кредитного договору, не подав до суду доказів того, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, а виконавчий напис був вчинений правомірно, нотаріус дотримався під час його вчинення вимог статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» та Переліку документів, а тому суд за наявності для того законних підстав, вирішив ухвалити рішення про задоволення позову. Правилами ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судові витрати зі сплати судового збору, що понесені та документально підтверджені позивачем: 1488,6 гривень (992,40 гривень за подання позовної заяви і 496,20 гривень за подання заяви про забезпечення позову), відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України підлягають наступному розподіленню: 50 відсотків судового збору, що становить 744,3 гривень, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, решта (744,3 гривень) - стягненню з відповідача. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 2000 гривень, згідно п.1) ч.2 ст. 142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved