Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Представник Концерну\~«Міські теплові\~мережі» звернувся\~до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , у сумі 16\~635,60 гривні. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно. За позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 16\~635,60 грн. та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення та відкрито провадження у справі; розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору. 31.05.2022 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач не погоджується з позовними вимогами в частині стягнення заборгованості. Окрім цього, 31.05.2022 року надійшла заява від відповідача, в який вона просить застосувати позовну давність до позовних вимог, у зв`язку з цим позовні вимоги задовольнити частково. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторін. Відповідач в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, 01.06.2022 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», у м. Запоріжжі з 01.04.2011 року виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, підігріву питної води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Статутом Концерну «МТМ» зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну. Відповідач за адресою [ADDRESS] , - не зареєстрована, що підтверджується відповідною інформацією департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 10.03.2022 року, №04-47/1766 (а.с. 15). На момент виникнення заборгованості [PERSON] на праві спільної часткової приватної власності володіє 7/25 часткою квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.01.2022 року (а.с. 8). Відповідно до довідки позивача на ім`я [PERSON] (який на підставі договору дарування від 29.09.2015 року, серія та номер: 1154, відчужив на ім`я відповідача 7/25 часток квартири [ADDRESS] ) Концерном «Міські теплові мережі» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с. 5). Концерн «Міські теплові мережі» у період з 10 жовтня 2015 року по 30 квітня 2021 року надав послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , де мешкає відповідач на загальну суму 16 635,60 грн, що не спростовано відповідачем. Відповідачем за вказаний період оплати не здійснювалися. Відповідно до розрахунку суми нарахувань, оплат та накопиченої заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2015 по 30.04.2021 становить 16\~635,60 гривень (а.с. 6-7). Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до з ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. На підставі ч.1 ст.\~207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Правовідносини між позивачем та відповідачем з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~№ 630\~від\~21.07.2005\~року\~«Про\~затвердження Правил\~надання\~послуг\~з централізованого\~опалення,\~постачання\~холодної\~та гарячої\~води\~і\~водовідведення» (далі - Правила) та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правилами та Законом України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між виконавцем та споживачем відповідного договору. Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачам згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно зі ст.\~19\~Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.\~20\~цього Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з п. 3 ч.2 ст.\~21\~зазначеного Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.\~20\~вказаного\~Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 64\~ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення. Відповідно до ст.ст. 19, 25\~Закону України\~«Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. За період з 01.10.2015 року по 30.04.2021 року відповідачем спожито послуг з централізованого опалення на загальну суму 16\~635,60 гривень, проте нічого не сплачено за дану послугу за вказаний період. За таких підстав за період з 01.10.2015 року по 30.04.2021 утворилась заборгованість за централізоване опалення у сумі 16\~635,60 гривень. Позивач у відзиві на позовну заяву від 31.05.2022 зазначив, що не погоджується з позовними вимогами в частині стягнення заборгованості понад строків позовної давності. Також, відповідачем у заяві від 31.05.2022 року заявлено про застосування до позовних вимог позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 (три) роки. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд встановив, що з даним позовом позивач звернувся до суду 23.02.2022, у зв`язку з чим позовна давність спливла за вимогами з 01.10.2015 по 23.02.2019, що є підставою для відмови у задоволенні позову у цій частині. Згідно з розрахунком заборгованості, наданої представником позивача, який суд визнає належними та допустимим доказом, за період з 24 лютого 2019 по квітень 2021 Концерн «Міські теплові мережі» надав відповідачу послуг з централізованого опалення на загальну суму 7\~530,30 гривень. Таким чином, заборгованість відповідача, яка підлягає стягненню становить 7\~530,30 гривні. Щодо зазначення відповідачем у відзиві про визнання суми заборгованості із врахуванням строку позовної давності в розмірі 7020,04 грн., суд зазначає, що вказана сума розрахована відповідачем з посиланням на те, що позовна заява подана позивачем у березні, що спростовується матеріалами справи. Крім того, розрахунок суми стягнення 7020,04 відповідачем не проведений та суду не наданий, та спростовується дослідженими судом доказами. З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку що позовні вимоги є доведеними належними та допустимими доказами, а відтак підлягають частковому задоволенню з вищенаведених підстав. Відповідно до ч. 2 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати по справі становлять 2481,00 гривні - судовий збір, який було сплачено позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду. Однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 7 530,30 гривень, то відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1 123,05 гривень.

Outcome: partial