Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений 22 липня 2020 року між ним та відповідачем, спільну дитину залишити проживати з ним та стягнути з відповідачки судовий збір. В позовній заяві вказує, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, що в кінцевому рахунку призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Проживають окремо більше 6 (шести) місяців, спільного господарства та бюджету не ведуть. [PERSON] проживає з іншим чоловіком і на прохання повернутись в сім`ю відмовляється. Вказує, що спільна дочка [PERSON] проживає з ним та перебуває повністю на його утриманні. Вважає, що зберегти шлюб вже неможливо. В судове засідання позивач не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги просив задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Додатково вказала, що, дійсно, проживає з іншим чоловіком, від якого на даний час є вагітною. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що 22 липня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Корецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №27 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22 липня 2020 року). Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 березня 2021 року. Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Ст.161 СК України передбачено, що, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11, у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, суд вирішує це питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, спору щодо місця проживання спільної дитини не мають, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем в сумі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved