Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

У березні 2022 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що [INFO] померла його сестра [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02 червня 2020 року серії [NUMBER] , виданим Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ. Після смерті сестри відкрилася спадщина. Зокрема померла була власницею квартири, яка знаходиться у [ADDRESS] . Квартира належала їй на праві особистої приватної власності. При цьому вказував, що він був обізнаний з тим, що відповідно до ст.1262 ЦК України, він як брат померлої є спадкоємцем лише другої черги. Однак, про наявність заповіту, який його сестра залишила на випадок смерті, він дізнався лише нещодавно від знайомих, які розповіли йому, що його сестра залишила за заповітом своє майно йому та громадянці [PERSON] , [INFO] , яка доглядала її перед смертю. В подальшому, з метою прийняття спадщини, він звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Шкляр М.М., натомість вказаним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та не подано доказів про фактичне та оперативне управління, користування і володіння спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON] та було йому роз`яснено право звернутись до суду про його продовження. Зазначав, що строк подання заяви про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки він виїхав на постійне проживання до Сполучених Штатів Америки, де згодом отримав громадянство. Даний факт підтверджується паспортом № [NUMBER] , виданим 4 квітня 2019 року Державним Департаментом Сполучених Штатів Америки, а також із введенням у березні 2020 року карантину пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року №211, у зв`язку із чим не мав можливості особисто звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому просив визначити йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з`явився, в його інтересах діяв представник, який звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надала. Третя особа Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М. М. не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Так, положеннями ч.1\~ст.280 ЦПК України\~визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачки та можливості ухвалення заочного рішення судом, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Крім того, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи убачається, що [INFO] померла [PERSON] , яка була сестрою позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02 червня 2020 року серії [NUMBER] , виданим Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ(а.с.11). Після смерті сестри відкрилася спадщина, до складу якої входило нерухоме майно, а саме квартира, розташована у [ADDRESS] . Квартира належала спадкодавцю на праві особистої приватної власності. При цьому, за життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого усе своє майно заповіла позивачу та [PERSON] , [INFO] , яка доглядала її перед смертю. З метою прийняття спадщини після смерті сестри позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Шкляр М.М, яка постановою від 07.02.2022 року №37/02-31 відмовила йому у вчиненні нотаріальних дій, оскільки останній не подав приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М., доказів про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , і відповідно до чинного законодавства не може претендувати на оформлення права на спадщину, та вважається таким, що не прийняв спадщину (а/с 12-13). Так, за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України \~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:1)тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Зокрема, звертаючись до суду позивач вказував, що строк на прийняття спадщини пропустив з поважних причин, а саме через те, що постійно проживав за межами України, на великій відстані від місця знаходження спадкового майна та через карантинні обмеження, викликані пандемією коронавірусу SARS-CoV-2 не мав можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому просив визнати додатковий строк для прийняття спадщини. Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув, а до нотаріуса позивач звернувся у лютому 2022 року. Також з матеріалів справи вбачається, що позивач виїхав на\~постійне проживання\~до Сполучених\~Штатів Америки,\~де згодом\~отримав громадянство.\~Даний факт\~підтверджується паспортом\~№ [NUMBER] ,\~виданим 4\~квітня 2019\~року Державним\~Департаментом Сполучених\~Штатів Америки, що\~є віддаленим\~ від\~місця відкриття\~спадщини(а.с. 6-7). Крім того, Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року в Україні було запроваджено карантин. Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" КМУ постановив установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами КМУ від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 20 травня 2020 р. N 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 22 липня 2020 р. N 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Таким чином,\~постійне проживання\~позивача за\~межами України,\~на великій\~відстані від\~місця знаходження\~спадкового майна,\~а також\~карантинні обмеження,\~викликані пандемією\~коронавірусу SARS-CoV-2,\~які не\~давали йому\~можливості звернутися\~до нотаріальної\~контори із\~заявою про\~прийняття спадщини,\~суд визнає\~як \~поважні \~причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, припинення транспортного сполучення, введеного внаслідок карантинних обмежень з метою запобіганню поширенню на території України вірусу - COVID-19 є належним та допустимим доказом поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (позиція Верховного суду у постанові від 12.05.2021 року у справі №766/12921/20-ц, а також постанова від 12.10.2021 р. по справі № 953/8112/20). За таких обставин суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved