Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Спасьоненка О.В., звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яку мотивує тим, що [INFO] в с. Біжівка Буринського району Сумської області померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 4,203 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Біжівської сільської ради, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ №039215 від 19.12.2002 року. Вважає, що спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] стала [PERSON] , оскільки проживала з нею однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1987 року по 2007 рік. Вони проживали однією сім`єю, тримали господарство, обробляли город, готували один одному їжу, піклувалися один про одного, і взагалі фактично підтримували сімейні стосунки, тобто жили як рідні сестри. В установлений законом шестимісячний строк [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання, але юридично її не оформила і померла [INFO] . Після смерті останньої також відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,5985 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташовані на території Біжівської сільської ради та належала їй особисто та із земельної ділянки площею 4,203 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Біжівської сільської ради, яку вона прийняла після смерті [PERSON] , але юридично за життя не оформила. Також заявник вказує, що він прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки на час смерті останньої постійно проживав з нею і не відмовлявся від спадщини, а також на частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,203 га, що належала [PERSON] , спадкоємцем якої є [PERSON] йому було відмовлено, оскільки відсутнє рішення суду про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] .. З наведених підстав просив суд встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Біжівка Буринського району Сумської області, проживала однією сім`єю із [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Біжівка Буринського району Сумської області, понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1987 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15.02.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. В судовому засіданні 17.05.2022 року заявник [PERSON] та його представник адвокат Спасьоненко О.В. заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з викладених у заяві підстав. Також, [PERSON] надав суду пояснення, аналогічні обставинам справи, неаеденим у позовній заяві. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вказав, що він був однокласником заявника [PERSON] та йому відомо, що по сусідству від їхньої сім`ї жила [PERSON] , яка не мала ні чоловіка, ні дітей. Пізніше мати заявника [PERSON] почала проживати разом [PERSON] в її будинку в с. Біжівка. Вони спільно проживали, обробляли город, вели господарство та допомагали одна одній більше п`ти років до смерті [PERSON] , поховання якої здійснювали [PERSON] та [PERSON] . Аналогічні показання надав свідок [PERSON] , який також підтвердив, що [PERSON] та [PERSON] більше п`яти років останньої проживали в одному будинку як одна сім`я. В судове засідання, призначене на 09.06.2022 року учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились. Однак, від представника заявника адвоката Спасьоненка О.В. надійшла заява, в якій він, уточнивши заявлені вимоги, просить встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Біжівка Буринського району Сумської області, проживала однією сім`єю із [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Біжівка Буринського району Сумської області, понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2000 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи. Заслухавши доводи заявника та його представника, показання свідків, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в с. Біжівка Буринського району Сумської області померла [PERSON] (а.с.6, 43). Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 4,203 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Біжівської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ №039215 від 19.12.2002 року (а.с.8). Із довідки Біжівської сільської ради Буринського району Сумської області №11-02-11 від 10.01.2019 року вбачається, що [PERSON] , 1923 року народження, на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в с. Біжівка Буринського району Сумської області, разом з [PERSON] на день смерті проживала без реєстрації [PERSON] , 1937 року народження. Проживали разом, вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] її поховання здійснила [PERSON] .. Заповіт Біжівська сільська рада від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с.7). Згідно довідки Біжівської сільської ради Буринського району Сумської області №10-02-11 від 10.01.2019 року [PERSON] , 1937 року народження дійсно проживала на протязі 20 років з [PERSON] , 1923 року народження, до дня її смерті [INFO] . [INFO] в с. Біжівка Буринського району Сумської області померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після її смерті також відкрилася спадщина, до складу\~якої ввійшли усі права та обов`язки, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Заявник прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , а також на частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 12). Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,203 га, що належала [PERSON] , спадкоємцем якої є [PERSON] йому було відмовлено, оскільки відсутнє рішення суду про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується листом приватного нотаріуса Головенської Л.В. (а.с.14). Згідно з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 26, 27). Будь-які дані про наявність заповіту або інших спадкоємців [PERSON] , які прийняли спадщину, в матеріалах справи відсутні. За змістом ст. ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином,\~сукупність досліджених\~судом доказів\~дає підстави\~вважати,\~що мати заявника [PERSON] , яка померла [INFO] проживала однією сім`єю разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , в період з 2000 року до [INFO] , тобто до часу відкриття спадщини, оскільки вони спільно проживали, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, а також мали взаємні права та обов`язки. Враховуючи викладене, оскільки факт проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] у вказаний період знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, його встановлення необхідне заявнику для реалізації права на спадкування, а у позасудовому порядку встановити його неможливо і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення.

Outcome: approved