Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР», Товариства з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР КЕШ» (попередня назва - «Еквіфін Україна»), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКЕ БЮРО КРЕДИТНИХ ІСТОРІЙ» про визнання недійсними кредитних договорів. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ним, [PERSON] на початку серпня 2020 року з телефонної розмови з представником ПАТ КБ «Приватбанк» стало відомо про зниження кредитного ліміту на його кредитній картці через погану кредитну історію, внаслідок низки прострочених заборгованостей у інших банківських установах. Оскільки Позивач заперечує отриману інформацію, на початку серпня 2020 року, за допомогою офіційного сайту він звернувся до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» для отримання звіту щодо кредитної історії на своє ім`я, за результатами якого отримав інформацію щодо наявності прострочених заборгованостей за трьома кредитними договорами у різних фінансових установах, а саме в ТОВ «ЗАЙМЕР», ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА», ТОВ «СС ЛОУН». Зазначає, що він не залишав будь-яких заявок на отримання кредитів, не створював особистий кабінет на електронному сервісі, не надавав своїх персональних даних ТОВ «ЗАЙМЕР», ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА», ТОВ «СС ЛОУН» та згоду на їх обробку, у тому числі на передачу бюро кредитних історій, не ставив свій підпис (у т.ч. електронний, на кредитному договорі чи будь-яких документах), не здійснював підтвердження будь-яких операцій з отримання кредиту у ТОВ «ЗАЙМЕР», ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА», ТОВ «СС ЛОУН» та не отримував будь-яких коштів від ТОВ «ЗАЙМЕР», ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА», ТОВ «СС ЛОУН». По факту шахрайських дій невстановлених осіб, а саме оформлення кредитних договорів з ТОВ «ЗАЙМЕР», ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА», ТОВ «СС ЛОУН», за заявою Позивача розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12020085020000089 від 06.08.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та у кримінальному провадженні № 12020080020001429 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України. Право вимоги за кредитними договорами з ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» та ТОВ «СС ЛОУН», укладеними шахраями з використанням персональних даних Позивача, було відступлено ТОВ «ФІНФОРС». 09.09.2020 року між ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНФОРС» було укладено договір факторингу № 42987483-26, за яким ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФІНФОРС» право грошової вимоги за кредитним договором № 55422-А від 06.07.2020 року. Згідно звіту ТОВ «Українське бюро кредитних історій», ТОВ «СС ЛОУН» відступило ТОВ «ФІНФОРС» право грошової вимоги за кредитним договором № 947671-А від 06.07.2020 року. До Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР», Товариства з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР КЕШ» Позивачем були направлені письмові звернення з вимогою визнати дані кредитні договори недійсними та анулювати заборгованість на які дані установи відповіли відмовою. Позивач вважає, що у даному випадку він має відносини із фінансовими шахраями, які використали копії його паспорту та ідентифікаційного номеру, які 25.12.2019 року він надав при підписанні декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. Крім цього, Позивач є фізичною особою підприємцем, має рахунок в Приватбанку, при здійсненні підприємницької діяльності Позивач укладає договори з різними контрагентами, у яких також зазначає свої персональні дані. Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати недійсними кредитні договори: № 134063 від 06.07.2020 року який укладений між ТОВ «ЗАЙМЕР» (код ЄДРПОУ 42146903) та [PERSON] ; кредитний договір № 947671-А від 06.07.2020 року, який укладений між ТОВ «СС ЛОУН» (код ЄДРПОУ 40071779) та [PERSON] ; кредитний договір № 55422-А від 06.07.2020 року, який укладений між ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42987483) та [PERSON] . Стягнути пропорційно з Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР», Товариство з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», Товариство з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР КЕШ» судовий збір. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Справу призначено у підготовче судове засідання на 02.07.2021 року на 10 год. 00 хв. 19.07.2021 року до суду надійшов відзив на позов від ТОВ «ЗАЙМЕР», у якому зазначено, що підтверджує обставини незаконного укладення кредитного договору шахраями шляхом незаконного використання персональних даних позивача. Також повідомлено, що ТОВ «ЗАЙМЕР» анульовано Договір про надання фінансового кредиту № 134063 від 06.07.2020 року та просить суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. (а.с.142). 21.10.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «СС ЛОУН», в якому зазначає, що електронний кредитний договір укладався з Позивачем, позовні вимоги Позивача є безпідставними, не мають законного обґрунтування та не відповідають дійсним обставинам справи, що необхідно роз`єднання позовних вимог, крім цього Позивачем обраний невірний спосіб захисту у зв`язку з чим не визнає позовні вимоги Позивача. З урахуванням викладеного ТОВ «СС ЛОУН» просило у задоволенні позову відмовити. (а.с.148-158). 25.10.2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив ТОВ «СС ЛОУН» в якому позивач наголошує, що відзив на позовну заяву ТОВ «СС ЛОУН» поданий з порушенням строку встановленим Судом, доказів поважних причин ненадання відзиву у встановлений судом строк Відповідач ТОВ «СС ЛОУН» не надав. Викладені у відзиві на позовну заяву твердження про те, що саме Позивач уклав з ним електронний кредитний договір не підтверджено жодним доказом, інформація суперечить інформації яку ТОВ «СС ЛОУН» надало Позивачу раніше у відповідь на адвокатські запити. Верифікація та ідентифікація особи яка отримала грошові кошти на карту ТОВ «СС ЛОУН» не проводились. Позивач заперечує щодо роз`єднання позовних вимог. Позивач зазначив, що вибрав вірний спосіб захисту своїх порушених прав, що не суперечать закону та правовій позиції Верховного Суду. (а.с. 243-247). 08.11.2021 року до суду надійшов відзив на позов від ТОВ «МІСТЕР КЕШ» (попередня назва - «Еквіфін Україна») у якому ТОВ «МІСТЕР КЕШ» зазначає, що електронний кредитний договір укладався з Позивачем, позовні вимоги Позивача є безпідставними, не мають законного обґрунтування та не відповідають дійсним обставинам справи, крім цього Позивачем обраний невірний спосіб захисту у зв`язку з чим не визнає позовні вимоги Позивача. З урахуванням викладеного ТОВ «МІСТЕР КЕШ» просило у задоволенні позову відмовити. (а.с.) 11.11.2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив ТОВ «МІСТЕР КЕШ» в якому позивач наголошує, що відзив на позовну заяву ТОВ «МІСТЕР КЕШ» поданий з порушенням строку встановленим Судом, доказів поважних причин ненадання відзиву у встановлений судом строк Відповідач ТОВ «МІСТЕР КЕШ» не надав. Викладені у відзиві на позовну заяву твердження ТОВ «МІСТЕР КЕШ» про те, що саме Позивач уклав з ним електронний кредитний договір не підтверджено жодним доказом, інформація суперечить інформації яку ТОВ «МІСТЕР КЕШ» надало Позивачу раніше у відповідь на адвокатські запити. Верифікація та ідентифікація особи яка отримала грошові кошти на карту ТОВ «МІСТЕР КЕШ» не проводились, а проводилась лише верифікація карти, що підтверджується розпечаткою наданою ТОВ «МІСТЕР КЕШ» разом із відзивом яка містить на сторінці «Верифікація Карти» особи власника карти з ім`ям та по батькові - [PERSON] . Позивач заперечує щодо роз`єднання позовних вимог, зазначив що вибрав вірний спосіб захисту своїх порушених прав, що не суперечать закону та правовій позиції Верховного Суду. (а.с.). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2022 року справу призначено до слухання. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання правочину недійсним. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до звіту ТОВ "УБКІ" від 00.00.0000 р. (а.с. №) кредитна історія на ім`я [PERSON] містить інформацію щодо укладених від імені [PERSON] кредитних договорів, а також інформацію про розмір невиконаних зобов`язань, а саме: - кредитний договір № 134063 від 06.07.2020 року укладений з ТОВ «Замер» (код ЄДРПОУ 42146903) сума кредиту 1000 грн., розмір заборгованості 1200 грн.00коп. - кредитний договір № 947671-А від 06.07.2020 року. укладений з ТОВ «СС Лоун» (код ЄДРПОУ 40071779) сума кредиту 4000 грн, розмір заборгованості 6140 грн. 00 коп. - кредитний договір №55422-А від 06.07.2020 року укладений з ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42987483) сума кредиту 4000 грн., розмір заборгованості 6140 грн.00 коп. Як зазначає позивач в позовній заяві, укладення вказаних правочинів відбувалося поза його волею, оскільки невідома особа, скориставшись його персональними даними отримала кредити в вищезазначених установах, які у свою чергу, не перевіривши надані документи та не встановивши особу, видали кредитні кошти шахраю. Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, судом встановлено наступне. На початку серпня 2020 року [PERSON] далі - (Позивач) з телефонної розмови з представником ПАТ КБ «Приватбанк» стало відомо про зниження кредитного ліміту на його кредитній картці через погану кредитну історію, внаслідок низки прострочених заборгованостей у інших банківських установах. Оскільки Позивач заперечує отриману інформацію, на початку серпня 2020 року, за допомогою офіційного сайту він звернувся до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» для отримання звіту щодо кредитної історії на своє ім`я, за результатами якого отримав інформацію щодо наявності прострочених заборгованостей за трьома кредитними договорами у різних фінансових установах, а саме в ТОВ «ЗАЙМЕР», ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА», ТОВ «СС ЛОУН». Позивач не залишав будь-яких заявок на отримання кредитів, не створював особистий кабінет на електронному сервісі, не надавав своїх персональних даних ТОВ «ЗАЙМЕР», ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА», ТОВ «СС ЛОУН» та згоду на їх обробку, у тому числі на передачу бюро кредитних історій, не ставив свій підпис (у т.ч. електронний, на кредитному договорі чи будь-яких документах), не здійснював підтвердження будь-яких операцій з отримання кредиту у ТОВ «ЗАЙМЕР», ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА», ТОВ «СС ЛОУН» та не отримував будь-яких коштів від ТОВ «ЗАЙМЕР», ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА», ТОВ «СС ЛОУН». По факту шахрайських дій невстановлених осіб, а саме оформлення кредитних договорів з ТОВ «ЗАЙМЕР», ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА», ТОВ «СС ЛОУН», за заявою Позивача розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12020085020000089 від 06.08.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та у кримінальному провадженні № 12020080020001429 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України. Досудове розслідування за відкритим кримінальним провадженням триває. Право вимоги за кредитними договорами з ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» та ТОВ «СС ЛОУН», укладеними шахраями з використанням персональних даних Позивача, було відступлено ТОВ «ФІНФОРС». 09.09.2020 року між ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНФОРС» було укладено договір факторингу № 42987483-26, за яким ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФІНФОРС» право грошової вимоги за кредитним договором № 55422-А від 06.07.2020 року. Згідно звіту ТОВ «Українське бюро кредитних історій», ТОВ «СС ЛОУН» відступило ТОВ «ФІНФОРС» право грошової вимоги за кредитним договором № 947671-А від 06.07.2020 року. Позивач вважає, що у даному випадку він має відносини із фінансовими шахраями, які використали копії його паспорту та ідентифікаційного номеру, які 25.12.2019 року він надав при підписанні декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. Крім цього, Позивач є фізичною особою підприємцем, має рахунок в Приватбанку, при здійсненні підприємницької діяльності Позивач укладає договори з різними контрагентами, у яких також зазначає свої персональні дані. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 626, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 6, 11 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно наданих відповідачем ТОВ "Займер" копій документів встановлено, що 06.07.2020 р. укладено кредитний договір № 134063, сторонами якого виступили ТОВ "Займер" та [PERSON] . Предметом договору є надання позичальнику строкового кредитну в розмірі 1 000 грн. З кінцевою датою повернення 15.07.2020 р. та сплатою відсотків у розмірі 2 % в день від суми виданого кредиту. Згідно 7 розділу договору "Реквізити та підписи сторін" позичальником договір підписано аналог власноручного (електронного підпису позичальника, відтворений шляхом використання позичальником свого логіна та пароля. Перед укладенням кредиту позичальником була заповнена електронна анкета підписана електронного підпису позичальника, відтворений шляхом використання позичальником свого логіна, пароля. Для укладення кредитного договору № 134063 особою, яка виступила в особі позичальника ТОВ "Займер" була використана автоматизована обробка персональних даних Клієнта і інформації отриманої про нього із законних джерел, зокрема інформації бюро кредитних історій, лист-відповідь ТОВ «ЗАЙМЕР» від 02 листопада 2020 року вих. № 946/а. 19.07.2021 року до суду надійшов відзив на позов від відповідача ТОВ «Займер» у якому було повідомлено, що відповідачем ТОВ «Займер» анульовано кредитний договір № 134063 від 06.07.2020 року який був визнано таким, що укладено шахраями шляхом незаконного використання персональних даних Позивача. Згідно наданих Позивачем копії відповіді ТОВ «ЗАЙМЕР» вих. № 946/а від 02.11.2020 року, встановлено, що відповідачем ТОВ «Займер» Позивачу було повідомлено, що заборгованість по кредитному договору № 134063 від 06.07.2020 року буде анульована лише на підставі рішення суду, тому суд критично відноситься до вимоги відповідача ТОВ «ЗАЙМЕР» про закриття провадження по справі. Таким чином, кредитний договір №134063 від 06.07.2020 року було укладено в електронній формі, що не суперечить вимогам діючого законодавства, проте при його укладенні було відсутнє вільне волевиявлення саме позивача [PERSON] , як учасника правочину. Є слушними вимоги позивача зазначені у відповіді на відзив відповідачів ТОВ «МІСТЕР КЕШ» та ТОВ «СС Лоун» про те, що згідно ч. 7 ч. 8 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Суду від 14.06.2021 року було прийнято рішення про відкриття провадження по справі і надано право Відповідачу протягом п`ятнадцяти днів. Відповідачами ТОВ « МІСТЕР КЕШ» та ТОВ «СС Лоун» (були подані відзиви з порушенням строку встановленим Судом, доказів поважних причин ненадання відзиву у встановлений судом строк Відповідачі не надали. Викладені у відзиві на позовну заяву твердження Відповідача ТОВ «Містер КЕШ» про те, що саме Позивач уклав з ним електронний кредитний договір не підтверджено жодним доказом, крім того суд критично відноситься до наданих документів наданих ТОВ «Містер КЕШ» разом із відзивом на позовну заяву у зв`язку тим що згідно листа вих. 09/091 від 09.09.2020 року зазначено, що у процесі ідентифікації клієнта, працівник Товариства телефонує клієнту за номером телефону, зазначеним в анкеті, та який використовується під час реєстрації, як для підтвердження повноти, точності, достовірності та актуальності зазначеної в анкеті інформації, так і для отримання інших відомостей, які Товариство визначає необхідним для прийняття рішення про надання кредиту. Для проведення додаткових заходів, Товариство направляє запит до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» та отримує звіт про клієнта, відомості якого надають можливість Товариству додатково ідентифікувати клієнта, шляхом співпадіння інформації, заповненої клієнтом в анкеті, з інформацією, отриманою з УБКІ. У листі-відповіді вих. № 06/11-21 від 06.11.2020 року зазначено, що отримання документів клієнта під час укладення електронного кредитного договору законодавством не передбачено, але вже вказує, що у процесі укладення договору клієнт вносить дані своєї банківської платіжної картки не в інформаційно-телекомунікаційну систему Товариства, а в систему фінансової установи (наприклад 4 Bill) тому, щодо підтвердження отримання грошових коштів потрібно звертатись до 4 Bill, хоча у листі-відповіді вих. 09/091 від 09.09.2020 року Відповідач ТОВ «МІСТЕР КЕШ» стверджував, що саме в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства клієнт реєструє свою банківську платіжну картку. У відзиві на позовну заяву Відповідач ТОВ «МІСТЕР КЕШ» зазначає, що процедура ідентифікації особи яка отримала кредит проводилась в ІТС Товариства, а саме: особа надала всі свої особисті дані (ПІБ, дані паспорта, дату та рік народження, ідентифікаційний номер, свій номер мобільного телефону, електронну пошту, місце роботи, місце реєстрації та проживання тощо, що суперечить раніше наданної інформації. Відповідач ТОВ «МІСТЕР КЕШ» зазначає, що кредитний звіт, отриманий від бюро кредитних історій, є належним та допустимим доказом дійсності ідентифікаційних даних фізичної особи, що не відповідає дійсності. Відповідач ТОВ «МІСТЕР КЕШ» долучає до відзиву одноособово зроблену роздруківку звіту бюро кредитних історій яка не завірена належним чином, та містить не достовірну інформацію щодо місця реєстрації, проживання, місця роботи, номеру телефону Позивача. Згідно листа-відповіді вих. № 03/01-2 від 03.02.2021 року Відповідач ТОВ «Містер КЕШ» повідомив, що юридичною особою яка використовувала платіжний сервіс 4Bill при перерахунку Відповідач ТОВ «МІСТЕР КЕШ» колишня назва - «ЕКВІФІН УКРАЇНА» грошових коштів за кредитним договором № 55422-А від 06.07.2020 року є АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». Але у відзиві Відповідач ТОВ «МІСТЕР КЕШ» зазначає, що ТОВ «Бестпей» забезпечує здійснення переказів грошових коштів Банками-еквайарами на користь клієнтів Відповідача ТОВ «МІСТЕР КЕШ» на суму всіх операцій, що здійснюються з використанням сервісу 4Bill, що також суперечить раніше наданої інформації. Крім цього, ТОВ «Бестпей» не є суб`єктом первинного фінансового моніторингу. Згідно п. 34 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», належною перевіркою клієнта вважається здійснення суб`єктом первинного фінансового моніторингу заходів, що включають ідентифікацію та верифікацію клієнта (його представника). Суб`єктами первинного фінансового моніторингу є: банки, страховики (перестраховики) брокери, кредитні спілки, ломбарди, та інші фінансові установи. Договір доручення № 0811/19-01 від 08 листопада 2019 укладений між Відповідачем - 4 та ТОВ «Бестпей» не містить відомостей про те, що ТОВ «Бестпей» проводить верифікацію карток. Документи які Відповідач ТОВ «МІСТЕР КЕШ» долучає до відзиву жодним чином не підтверджують що Позивач отримав кредит в сумі 4000,00 гривень на платіжну картку № [NUMBER] не беруться Судом до уваги тому що: картка рахунку 376 за 06.07.2020-23.07.2021, витяг від 05 серпня 2021 року з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу ТОВ «БЕСТПЕЙ», згідно з Договором № 0811/19-01 від 08.11.2010 року, копія витягу з платіжної системи 4Bill щодо переказу коштів особі яка отримала кредит на платіжну карту складені одноособово Відповідачем-4 за підписом директора Клевакіної Н.В. яка також є директором Відповідача ТОВ «СС ЛОУН». Картка одержувача коштів [NUMBER] яка згідно з довідкою ТОВ «Платежі онлайн» вих. № 234/08 від 27.08.2020 року є карткою АБ «Укргазбанк», у якому Позивач, не відкривав/закривав рахунки, що підтверджується довідкою АБ «Укргазбанк» від 14.09.2020 року. Також Суд бере до уваги роздруківку надану Відповідачем ТОВ «МІСТЕР КЕШ» надану разом із відзивом на позовну заяву яка містить послідовність дій особи при отриманні кредиту використовуючи персональні дані Позивача на сторінці «Верифікація Карти» містить ім`я та по батькові - [PERSON] . Наступні сторінки «Новая заявка» та « Подпись » містить ім`я та по батькові - [PERSON] . Що є підтверженням того, що власником картки є особа з ім`ям та по батькові - [PERSON] . Верифікація та ідентифікація особи яка отримала грошові кошти на карту Відповідачем ТОВ «МІСТЕР КЕШ» не проводились. Суду приймає до уваги той факт, що Відповідач ТОВ «Займер» у відзиві на позов від 15 липня 2021 року визнав свій кредитний договір як такий що був укладений шахраями шляхом незаконного використання персональних даних Позивача, який був також оформлений з використанням персональних даних Позивача. При цьому шахраями був використаний номеру телефону [NUMBER] . Викладені у відзиві на позовну заяву твердження Відповідача ТОВ «СС ЛОУН» про те, що саме Позивач уклав з ним електронний кредитний договір не підтверджено жодним доказом, крім того суд критично відноситься до довідок АТ КБ «Приватбанк» наданих Відповідачем ТОВ «СС ЛОУН» які не містить відомостей верифікації та ідентифікації Позивача. Суд звертає увагу на те, що відповідач ТОВ «СС ЛОУН» у відзиві на позовну заяву підтвердив той факт, що при укладанні кредитного договору був використаний номер [NUMBER] . Хоча у листі вих. № 14/097 від 14.09.2020 року, Відповідач ТОВ «СС ЛОУН» повідомив, що номер який використовувся при отриманні кредиту був [NUMBER] , який згідно листа ПРАТ «ВФ Україна» GD-21-02920 від 18.03.2021 року обслуговувався на контрактній основі. Позивач з ПРАТ «ВФ Україна» контракт не підписував. Також суд не приймає до уваги твердження відповідача ТОВ «СС ЛОУН» що після укладення кредитного договору 06 липня 2020 року о 13 год. 12 хв. 18 сек. Позивач отримав кредит від Кредитодавця в сумі 4000,00 гривень на свою платіжну кару № [NUMBER] за допомогою сервісу LiqPay АТ КБ «Приватбанк», таке твердження Відповідача ТОВ «СС ЛОУН» спростовується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 28.09.2020 року, згідно якої, Позивач, будучі клієнтом даного банку, за 2020 рік через систему Liqpay АТ «Приватбанк» не отримував ніяких коштів на свої рахунки, його фінансовий номер [NUMBER] не змінювався. Щодо обраного способу захисту Позивача. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зазначено, що: «такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом з цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Крім цього, в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року справа № 524/5556/19 зазначено: Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). Правова позиція яка міститься і у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020 року: - у статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію», зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Таким чином, кредитний договір укладений шахраями використовуючи персональні дані Позивача не можна вважати не укладеним. Крім цього, у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину (пункт 10 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України). Тобто, на підставі вищезазначеного, Позивач вибрав вірний спосіб захисту своїх порушених прав, що не суперечать правовій позиції постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц:, вибраний установлений законом спосіб захисту є ефективним захистом прав та інтересів Позивача. Документи які додані до позовної заяви містять достатньо доказів того, що укладення правочину відбувалося поза волею Позивача, кредитний договір був укладений фінансовими шахраями, використовуючи персональні дані Позивача для підробки кредитного договору. Крім цього, Відповідачі не спростовує той факт, що проводилась верифікація платіжної картки особи на яку в подальшому були перераховані кредитні кошти, але не вказують дані цієї особи та не надають жодного доказу, що власником цієї платіжної картки є Позивач. Від Відповідача ТОВ «ФІНФОРС» відзив на позовну заяву до суду не надходив. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки в наданому відзиві відповідачем ТОВ «ЗАЙМЕР» не спростовано обставини укладення договорів від імені позивача іншою невстановленою особою, задля чого останньою було використано персональні дані позивача та відповідачем ТОВ «ЗАЙМЕР» скасовано всю нараховану позивачу заборгованість, закрито кредитний договір. Матеріали справи, а саме основні дані, за якими можливо ідентифікувати особу позичальника, кредитні договори: сторони договору, дата та час укладення, номер телефону [NUMBER] сума кредиту надану Відповідачами ТОВ «СС ЛОУН», ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА», строк повернення є ідентичними, суд вважає, що обставини справи стосуються одного ж того позичальника яким було використано персональні дані Позивача суд приходить до висновку, що при укладенні кредитні договори № 134063 від 06.07.2020 року., який укладений між ТОВ «ЗАЙМЕР», кредитний договір № 947671-А від 06.07.2020 року, який укладений між ТОВ «СС ЛОУН», кредитний договір № 55422-А від 06.07.2020 року, який укладений між ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» було відсуне вільне волевиявлення саме позивача [PERSON] , як учасника правочину. Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що оскільки волі позивача на укладення оспорюваних кредитних договорів не було, обставини у справі вказують на те, що невстановлена особа використавши персональні дані, шахрайським шляхом оформила кредитні договори, здійснивши дії, спрямовані на настання юридичних прав та обов`язків, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання недійсними кредитних договорів: № 134063 від 06.07.2020 року, укладений з ТОВ «ЗАЙМЕР», № 947671-А від 06.07.2020 року, укладений з ТОВ «СС ЛОУН» та № 55422-А від 06.07.2020 року, укладений з ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА», є такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне розподілити їх наступним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Питання розподілу судових витрат з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved