Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

26.04.2022 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням виконавчого комітету Вербовецької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 14.04.1997 №36 «Про добровільний поділ будинковолодіння» затверджено поділ майна між позивачем та відповідачкою. 17.08.2008 [PERSON] виготовив свідоцтво про право власності на нерухоме майно та провів державну реєстрацію права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] , яке рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2021 року у справі №347/1779/21 скасовано та одночасно скасовано державну реєстрацію права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, за відповідачем визнано право власності на частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, а саме: на приміщення 2- коридор площею 6.5 м.кв.; приміщення 3 - кімната площею 18.6 м.кв. (перший поверх); приміщення 10- коридор 7.8 м.кв.; приміщення 11 - ванна кімната площею 3.2 м.кв.; приміщення 12 - кухня площею 15.7 м.кв.; приміщення 13 - кімната площею 15.5 м.кв. (другий поверх); літня кухня «Б»; кладова «Г» ; навіс «Є», що разом становить 51/100 частки будинковолодіння. 09.02.2022 [PERSON] звернувся до Центру надання адміністративних послуг Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням за №6328835 від 14.02.2022 року державним реєстратором нерухомого майна прав на нерухоме майно відмовлено у державній реєстрації права власності з підстав, що судом першої інстанції не прийнято рішення щодо права власності на частку 49/100 в об`єкті нерухомого майна. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує повністю. [PERSON] до суду не прибула, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. За правилами ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання, що відповідає ч.13 ст.7 ЦПК України. За правилами ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії рішення виконавчого комітету Вербовецької сільської ради №36 від 14.04.1997 року заяву [PERSON] , [PERSON] про добровільний поділ будинковолодіння задоволено (а.с.5); відповідно до копії висновку №25/2021 від 11 жовтня 2021 року щодо розрахунку частки в житловому будинку та господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , [PERSON] в будинку належать приміщення: 1-1, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9 першого поверху, загальною вартістю 93974 грн., та господарські будівлі: гараж вартістю 42135 грн., 3 навіси вартістю 15440 грн, розмір частки становить 49/100 (а.с.13). Рішенням від 14.02.2022 року №63428835 державним реєстратором прав на нерухоме майно Копильчуком В.М. відмовлено у державній реєстрації в зв`язку з тим, що судом першої інстанції не прийнято рішення щодо права власності на частку 49/100 (а.с.15), рішенням Косівського районного суду від 29.11.2021 року було скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.08.2008 року серії [NUMBER] , видане [PERSON] виконавчим комітетом Вербовецької сільської ради Косівського району на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , скасовано державну реєстрацію за [PERSON] права власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі та споруди та визнано за [PERSON] право власності на частину житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , а саме на: приміщення 2 - коридор, загальною площею 6,5 кв.м.; приміщення 3 - кімнату, загальною площею 18,6 кв.м. (І поверх); приміщення 10 - коридор, загальною площею 7,8 кв.м; приміщення 11 - ванну, загальною площею 3,2 кв.м; приміщення 12 - кухню, загальною площею 15,7 кв.м; приміщення 13 - кімнату, загальною площею 15,5 кв.м (ІІ поверх); літню кухню «Б»; кладову «Г»; навіс «Є», що разом становить 51/100 частки, вирішено питання судових витрат (а.с.16-19). Згідно ч.3 ст.368 ЦК України: майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 370 ЦК України: співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності за домовленістю між ними у порядку, встановленому ст.364 цього Кодексу. За визначенням, наведеним у п 1.2. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об`єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. З ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Як визначено ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Враховуючи вище наведені обставини, право власності позивача на відповідну частину спірного домоволодіння підлягає захисту в судовому порядку. Отже, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 4, 5, 13, 328, 364, 368, 370, 392 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved