Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

21.03.2022 позивачка [PERSON] через свого представника адвоката Канарєєва І.О. подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, в якій просить визнати за нею право власності у порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою в [ADDRESS] , які зазначені у технічному паспорті. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла її баба по лінії матері [PERSON] . Ще раніше [INFO] помер її дід по лінії матері [PERSON] після смерті якого його дружина [PERSON] прийняла спадщину - спірний житловий будинок, однак правовстановлюючих документів на нього за життя не оформила. Інші спадкоємці померлої [PERSON] є її сини [PERSON] та [PERSON] , які померли [INFO] та 22.05.2020 відповідно. До спадкового майна після смерті баби належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою в [ADDRESS] . Після смерті баби, позивачка як єдина спадкоємиця після смерті баби, звернулася до нотаріуса з заявою при прийняття спадщини, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. Ухвалою суду від 22.03.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Канарєєв І.О. подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивачки участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Турківської міської ради Самбірського району Львівської області в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі, позов визнають. Водночас у зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (№ витягу 00023066651) від 07.06.2019 (а.с. 12). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.05.2019 (а.с. 11). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01.11.1960, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (№ витягу 00023066579) від 07.06.2019 (а.с. 13). [PERSON] та [PERSON] є дідом та бабою позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.12.1996, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.06.1963, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.11.1995. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Турківської міської ради Львівської області від 07.06.2019 за № 1386, [PERSON] до дня смерті [INFO] був ареєстрований за адресою [ADDRESS] , і разом з ним були зареєстровані його дружина [PERSON] та його сини [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). 27.07.2010 [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Макаревич І.В., яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй будинок з господарськими будівлями та земельною ділянкою для його обслуговування [ADDRESS] (попередня адреса: [ADDRESS] ), заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , як вказує позивачка, входить право померлої на житловий будинок та господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] . Як видно з довіки, виданої виконавчим комітетом Турківської міської ради Львівської області від 06.06.2019 за №1383, [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , і разом з нею були зареєстровані її сини [PERSON] та [PERSON] (а.с. 29). Відповідно до заяви [PERSON] , яку подав 10.06.2019 приватному нотаріусу Турківського районного нотаріального округу Федашу М.М., він відмовляється від належного йому спадкового майна за законом після смерті матері [PERSON] (а.с. 22). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.02.2022 (а.с. 15). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.02.2022 (а.с. 16). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Турківської міської ради Львівської області від 06.06.2019 за №1384, житловий будинок [PERSON] розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33). Як видно з довідки, виданої виконавчим комітетом Турківської міської ради Львівської області від 18.02.2022 за №249-02.17, згідно земельно-облікових документів земельна ділянка орієнтованою площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд по [ADDRESS] була в користуванні [PERSON] до дня його смерті (а.с. 32). Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті баби [PERSON] , позивачка звернулася із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 04.09.2020 нотаріусом їй було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку спадкодавцеві [PERSON] . Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивачка через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулася до суду. Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм закону. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Суд встановив, що спірний будинок за адресою: [ADDRESS] належав покійному [PERSON] , який помер [INFO] . На час смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані за вищевказаною адресою дружина [PERSON] та його сини [PERSON] та [PERSON] , отже такі в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті. 27.07.2010 за життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно своїй внучці [PERSON] , [INFO] [PERSON] померла [INFO] і на час її смерті разом з нею були зареєстровані її сини [PERSON] та [PERSON] . За життя [PERSON] права власності на спадковий будинок не оформила. Після смерті [PERSON] позивачка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, який відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не представлено правовстановлюючі документи про право власності на нерухоме майно. 10.06.2019 [PERSON] подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] і як видно із наданої суду Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11.05.2022 спадкова справа після його смерті не заводилася. [PERSON] помер [INFO] . Як видно із матеріалів спадкових справ №57/2019 до майна померлого [PERSON] та №58/2019 до майна померлої [PERSON] , окрім [PERSON] , інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після їх смерті немає. Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Турківської міської ради Львівської області від 06.06.2019 за №1384, житловий будинок [PERSON] розташований за адресою: [ADDRESS] . Як видно з довідки, виданої виконавчим комітетом Турківської міської ради Львівської області від 18.02.2022 за №249-02.17, згідно земельно-облікових документів земельна ділянка орієнтованою площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд по [ADDRESS] була в користуванні [PERSON] до дня його смерті. Спірний житловий будинок є збудований в 1960 році, що доводиться технічним паспортом, та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці комунальної власності Турківської міської ради, житловий будинок належав [PERSON] , а після його смерті такий успадкувала його дружина [PERSON] , однак правовстановлюючих документів на цей будинок вони за життя не виготовили, право власності не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Житловий будинок знаходиться в задовільному стані, конструктивні елементи та будівля в цілому придатні до експлуатації, встановлено її відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації, чинним державним будівельним нормам і правилам, що доводиться технічним звітом від 10.05.2021. Відтак, позивачка, як спадкоємець до майна своєї померлої баби [PERSON] не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, а тому її права підлягають захисту в судовому порядку. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. Враховуючи, що позивачка довела належність спадкового майна її бабі як спадкодавцю, інших спадкоємців першої черги за законом немає, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні своїх спадкових прав, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у неї відсутній. На підставі ст. 1220, 1223, 1233 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 200, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved