Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в якому вказувала, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] , де й проживає зі своєю сім`єю. Відповідач мешкає в сусідньому будинку за адресою: [ADDRESS] . 22 серпня 2021 року близько 15:00 год. [PERSON] , перебуваючи біля будинку позивачки в стані алкогольного сп`яніння, став висловлюватися в бік [PERSON] та її чоловіка нецензурною лайкою, образливим словами, погрожував фізичною розправою. В подальшому [PERSON] за допомогою сокири пошкодив належний позивачці паркан з металопрофілю, що розмежовує її садибу від садиби відповідача, на довжині 28,6 м, а також жбурляв каміння по даху будинку. Постановою Вознесенського міськрайонного суду від 06 вересня 2021 року [PERSON] за вказані дії визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. В результаті протиправних дій відповідача, що виразилися у пошкодженні належного позивачці паркану, [PERSON] було завдано матеріальну шкоду у розмірі 14 835 грн. Тому позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь у повному обсязі завдану їй матеріальну шкоду. Крім цього [PERSON] вказувала, що внаслідок неправомірних дій відповідача та пошкодження останнім її майна вона зазнала моральних страждань, що були обумовлені перенесеними душевними хвилюваннями, нервовим стресом, порушенням звичайного ритму життя (необхідністю докладати додаткові зусилля для організації свого життя, пов`язані з необхідністю неодноразового звернення до правоохоронних органів з метою захисту своїх прав). Грошовий еквівалент моральної шкоди позивачка оцінила у 20 000 грн та просила стягнути цю суму з відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав частково - у розмірі 800 грн., вказуючи на те, що позивачкою не доведено необхідними доказами обсяг пошкоджень та розмір завданої матеріальної шкоди, оскільки обсяг пошкодженого паркану є значно меншим від зазначеного у позові та складає лише один лист металопрофілю довжиною понад 1 м. В іншій частині позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що [PERSON] не зазнала жодних моральних страждань та, відповідно, не має права на відшкодування моральної шкоди. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , представника позивачки [PERSON] , відповідача [PERSON] , показання свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, оглянувши матеріали кримінального провадження №12021153190000375 за заявою [PERSON] про факт кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , де й проживає зі своєю сім`єю. Відповідач мешкає в сусідньому будинку за адресою: [ADDRESS] . 22 серпня 2021 року близько 15:00 год. [PERSON] , перебуваючи біля будинку позивачки в стані алкогольного сп`яніння, став висловлюватися в бік [PERSON] та її чоловіка нецензурною лайкою, образливим словами, погрожував фізичною розправою. В подальшому [PERSON] за допомогою сокири пошкодив належний позивачці паркан з металопрофілю, що розмежовує її садибу від садиби відповідача, на довжині 28,6 м, а також жбурляв каміння по даху будинку. Вказані обставини знайшли своє повне підтвердження наступними доказами: - показаннями свідка [PERSON] ; - постановою Вознесенського міськрайонного суду від 06 вересня 2021 року (залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року), якою встановлено вказані обставини та [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (а.с. 19-21, 22-24). При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою; - постановою від 23 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження №12021153190000375 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] ознак кримінального правопорушення (а.с. 28-29). При цьому, встановлені у постанові обставини мають преюдиційне значення відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України; - відеозаписом обставин події, яким підтверджено факт пошкодження відповідачем паркану (а.с. 30); - актом обстеження пошкодження паркану по [ADDRESS] (а.с. 31); - матеріалами кримінального провадження №12021153190000375 (протоколом огляду місця події від 17 вересня 2021 року; письмовими поясненнями [PERSON] від 21 серпня 2021 року та від 17 вересня 2021 року; актом обстеження пошкодження паркану по [ADDRESS] ; відеозаписом обставин події; письмовими поясненнями [PERSON] ; протоколами допиту свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ). Аналізуючи вимоги та заперечення сторін, суд виходить з наступного. 1)В частині відшкодування матеріальної шкоди: Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (ч. 1, п. 8 ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить виходити з положень ст.453 ЦК, статей 48, 51, 52, 54, 56, 57 Закону України «Про власність». Зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. З матеріалів кримінального провадження №12021153190000375, а саме протоколу огляду місця події від 17 вересня 2021 року вбачається, що під час огляду місця інциденту між сторонами - території садиби по [ADDRESS] виявлено пошкодження огорожі з металопрофілю, а саме, на дванадцяти із шістнадцяти листів огорожі виявлено рубані діри. Аналогічні пояснення щодо обсягу та характеру пошкоджень надав в судовому засіданні свідок [PERSON] . Згідно акту обстеження пошкодження паркану по [ADDRESS] (а.с. 31) судовим експертом Луговською Л.І. встановлено, що пошкоджений паркан становить собою огорожу з металопрофілю Т-10 висотою 2 м та довжиною 28,6 м. На даній ділянці паркану присутні проруби від ударів сокирою, внаслідок чого огорожа потребує заміни. Відповідно до комерційної пропозиції ПП «Памір-Буд» від 30 серпня 2021 року №1565 (а.с. 32) для заміни пошкодженої частини паркану необхідно використати 12 листів металопрофілю (з характеристиками, аналогічними пошкодженому) з довжиною листа 1,195 м та висотою 2 м (що відповідає обсягам пошкоджень, зазначеним в протоколі огляду місця події), а також додаткові розхідні матеріали для кріплення металопрофілю до каркасу. Вартість робіт по заміні пошкодженого паркану (з урахуванням матеріалів) становить 14 835 грн. Таким чином, [PERSON] в судовому засіданні повністю доведено характер та обсяг пошкоджень належного їй майна, а також розмір завданої їй матеріальної шкоди. Відповідач [PERSON] вказаних обставин в судовому засіданні жодними доказами не спростував. Проте згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За встановлених обставин, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 14 835 грн в порядку відшкодування завданої матеріальної шкоди. 2)В частині відшкодування моральної шкоди: Суд (з врахуванням показань свідка [PERSON] ) вважає очевидним, що внаслідок неправомірних дій відповідача та пошкодження належного позивачці майна [PERSON] зазнала моральних страждань, що були обумовлені перенесеними душевними хвилюваннями, порушенням звичайного ритму життя (необхідністю докладати додаткові зусилля для організації свого життя, пов`язані з необхідністю неодноразового звернення до правоохоронних органів з метою захисту своїх прав). Інші зазначені позивачкою обставини (перенесення стресу) не знайшли свого належного підтвердження необхідними доказами (медичними документами). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України особа, якій неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю завдана моральна шкода, має право вимагати відшкодування такої шкоди особою, яка її завдала, за наявності вини останньої. Відповідно до ч. 1, п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч.ч. 3-5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, зокрема подальшої поведінки заподіювача шкоди. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Виходячи з встановлених обставин, враховуючи характер, обсяг, доведену позивачкою тривалість страждань та вимушених змін у її житті, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, відсутність передумов для добровільного відшкодування відповідачем завданої матеріальної шкоди, суд вважає достатнім, адекватним та справедливим присудження позивачці відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. В силу ст. 141 ЦПК України позивачка (відповідно до розміру задоволених вимог) також має право на відшкодування понесених нею судових витрат. Судом встановлено, що [PERSON] понесла витрати на сплату судового збору у загальному розмірі 1 984,80 грн (992,40 грн - за вимогу про стягнення матеріальної шкоди; 992,40 грн - за вимогу про стягнення моральної шкоди), а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. Тому, з урахуванням розміру задоволених вимог (вимога про відшкодування матеріальної шкоди задоволена повністю, вимога в частині відшкодування моральної шкоди задоволена частково - в розмірі 10 % від заявленої) з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню: - в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди - 992,40 грн судового збору та 1 500 грн витрат на професійну правничу допомогу; - в частині вимог про відшкодування моральної шкоди - 99,24 грн. судового збору (992,40 грн х 10 %) та 150 грн витрат на професійну правничу допомогу (1 500 грн х 10 %).

Outcome: partial