Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», посилаючись на те, що 20.12.2021 р. [PERSON] отримала поштою від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецької К.О. постанову про відкриття виконавчого провадження №67860853. В якості підстав для стягнення зазначено, що 22.11.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. був виданий виконавчий напис №10844 про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 25400,00 грн. 13.12.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Білецькою К.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. [PERSON] вважає, що виконавчий напис №10844 від 22.11.2021 р. вчинено з численним порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Також просила стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судове засідання не з`явився, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Білецька К.О., у судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., у судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що [PERSON] , є боржником за Договором № 3422386 від 29.12.2020 року, укладеним з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬЕІІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу № 18/10/2021 від 18.10.2021 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», яке є стягувачем за Договором № 3422386 від 29.12.2020 року. Строк платежу за Договором № 3422386 від 29.12.2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.10.2021 року по 10.11.2021 року. Виконавчий напис вчинено в рамках діючого законодавства України на підставі наступних документів: заява вих. № 348 від 22.11.2021 року, заява-договір №3422386 від 29.12.2020 року з додатками; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; повідомлення та довідки ІПН. Вважає, що порушень норм законодавства України ним здійснено не було, справу просив розглянути за його відсутністю. Суд вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні, за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні та обґрунтовані, тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 67860853 від 13.12.2021 р., приватним виконавцем Білецькою К.О., було розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого напису № 10844 від 22.11.2021 р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з боржниці [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» суми боргу у розмірі 25400 грн. Згідно копії виконавчого напису від 22.11.2021 р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» суму заборгованості у розмірі 25400 грн., до якого перейшло право вимоги від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬЕІІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА», на підставі договору факторингу № 18/10/2021 від 18.10.2021 року про відступлення права вимоги за Договором № 3422386 від 29.12.2020 правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу № 18/10/2021 від 18.10.2021 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», (далі стягував) заборгованості за Договором № 3422386 від 29.12.2020 року. Строк платежу за Договором № 3422386 від 29.12.2020 року настав. боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.10.2021 року по 10.11.2021 року. Сума заборгованості становить 24600 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту становить 7500 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 17100 грн.,за вчинення виконавчого напису нотаріусом 800грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 25400 грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання стягувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивачка не укладала з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» будь-яких кредитних договорів, не є клієнтом зазначеної фінансової компанії, не отримувала будь-яких вимог чи листів від сторін у справі. Крім того, відповідачем суду не наданий відзив на позовну заяву, жодні докази, які б спростовували викладені у позові обставини та доводи. За таких підстав, позов є обґрунтованимта таким, що підлягає задоволенню. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки витрати, понесені нею по сплаті судового збору.

Outcome: approved