Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

10 травня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач вказала, що 15 лютого 2012 року між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, подальше перебування у шлюбі неможливе, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2022 року цивільну справу № 753/4512/22 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 12 травня 2022 року. Ухвалою суду від 16 травня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Також сторони не подали заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін. Позивач у позовній заяві вказував про можливість розгляду справи за його відсутності у спрощеному провадженні без повідомлення сторін. 18 травня 2022 року від позивача надійшла заява (вх. 17810) про те, що позовні вимоги вона підтримує та просить задовольнити. Окрім того 18 травня 2022 року до суду від відповідача надійшла заява (вх. №17811), у якій зазначено, що останній просить задовольнити заявлені позовні вимоги, тим самим відповідач визнав позовні вимоги. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 15 лютого 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 84, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 561, серія [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 420, серія [NUMBER] . Як зазначала позивач у позовній заяві, сімейні відносини між нею та чоловіком не склались у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved