Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 червня 2011 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З квітня 2020 року вони припинили шлюбні стосунки. Сумісне життя не склалось з причин різності характерів, погляду на побудову сімейних відносин, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам та моральним засадам суспільства. Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року сторонам надано строк для примирення 3місяці до 21 травня 2022 року. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилась, представник відповідача подав заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та її представника. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та представника відповідача та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 18 червня 2011 року у Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 279. [INFO] у\~сторін народився син [PERSON] , а [INFO] донька [PERSON] . Внаслідок відсутності взаєморозуміння сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Сторонам надавався строк для примирення, однак шлюбні стосунки не поновлено, позивач вважає неможливим поновлення шлюбних стосунків та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явилась, представником відповідача подано заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та представника та зазначено про неможливість примирення сторін, що суд розцінює як визнання позову. За змістом положень ч.1\~ст.24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1\~ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження\~шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує формально, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в позовній заяві позивач не зазначив про стягнення з відповідача сплаченого ним судового збору, сплачений позивачем судовий збір в сумі 908 грн. не підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved