Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

Позивачі, звернувшись в суд із даним позовом, посилаються на те, що житловий будинок в [ADDRESS] , відносився до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була [PERSON] , про що їй 14 червня 1990 року виконкомом Коломийської районної ради видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння на підставі рішення № 124 від 13 червня 1990 року. Однак у свідоцтві про право особистої власності на будинковолодіння допущено описку, оскільки прізвище [PERSON] написано з опискою « [PERSON] ». На час ліквідації колгоспних дворів, на 01 липня 1990 року, як члени двору, в господарстві проживали: [PERSON] - голова колгоспного двору; її дочка - [PERSON] ; його зять - [PERSON] , внуки [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, кожному із членів двору, згідно діючого на той час законодавства, належало по 1/5 частці будинковолодіння. [INFO] [PERSON] , померла, залишивши заповіт, посвідчений 05 березня 2005 року секретарем виконавчого комітету Матеївецької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 5, яким усе належне їй майно заповіла [PERSON] . Вказує, що будучи спадкоємцем на майно, прийняла спадщину після її смерті, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, оскільки у правовстановлюючих документах є розбіжності у прізвищі померлої. Просять суд встановити факт належності спадкодавцю вказаного правовстановлюючого документа та визнати за позивачами право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] . Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Представник відповідача, Матеївецької сільської ради Коломийського району в судове засідання також не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 14 червня 1990 року виконкомом Коломийської районної ради відповідно до рішення № 124 від 13 червня 1990 року, який відносився до типу колгоспного двору (а.с.26). Наведене також стверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 69457 від 17 серпня 2021 року (а.с.24). Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON] - голова колгоспного двору; її дочка - [PERSON] ; зять - [PERSON] , внуки [PERSON] та [PERSON] . Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали голова двору, та ще четверо членів колгоспного двору, які набули право спільної сумісної власності на спірне будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/5 частині. Однак члени колгоспного двору не виділили належні їм частки у майні колишнього колгоспного двору у встановленому законом порядку. [INFO] [PERSON] померла, про що того ж дня складено відповідний актовий запис за № 4 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 28). Померла залишила заповіт, посвідчений 05 березня 2005 року секретарем виконавчого комітету Матеївецької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 5, яким усе належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с.29). [PERSON] будучи єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлої, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову через неможливість встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа на спадкове майно, так як прізвище власника у вказаному документі не відповідає її прізвищі у свідоцтві про смерть. Також нотаріус зазначила, що части померлої колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не виділені. Так, у свідоцтві про смерть та в заповіті, прізвище померлої вказано « [PERSON] », в той час як у правовстановлюючому документі на житловий будинок та у виписці з інвентаризаційних матеріалів прізвище власника « [PERSON] ». Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] від 27 серпня 2021 року, його загальна площа складає 96,1 кв.м., житлова - 59,6 кв.м. (а.с.21-24). Згідно звіту про оцінку майна від 27 січня 2022 року, оціночна вартість будинковолодіння становить 110 512 грн. (а.с. 32-51). Виходячи з того, що позивачам на праві власності належить нерухоме майно і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, вони не взмозі оформити власність через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті голови двору, вищеописана помилка в написанні прізвища [PERSON] виникла внаслідок неуважності працівника органу, що видав документ і з цим погоджується відповідач не заперечуючи на задоволенні позовних вимог, суд вважає за можливе встановити факт належності померлій правовстановлюючого документа та визнати за позивачами право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 315, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved