Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.06.2010 року, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 28661742 від 13.01.2011 року. В зазначеному будинку окрім нього також зареєстровані відповідачі: [PERSON] та [PERSON] , які є родичами його дружини та які не мешкають у будинку з 2016 року. Таким чином, реєстрація відповідачів порушує його право, як власника житлового приміщення та позбавляє можливості в повній мірі реалізувати своє право власності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, просили вирішити питання на розсуд суду. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.06.2010 року, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 28661742 від 13.01.2011 року (а.с.8). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 21/10690 від 17.11.2021 року, станом на 17.11.2021 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 6 осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з акту про підтвердження факту проживання (не проживання) особи/осіб № 95 від 17.11.2021 року, відповідачі - [PERSON] та [PERSON] не проживають у вищевказаному будинку з листопада 2016 року (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За правилами, встановленими частиною другою статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачі не мешкають у будинку, що належить позивачу на праві власності, не сплачують за комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою, втратили право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідачів не існує. Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved