Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в подальшому уточненому, про зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивує тим, що позивач володіє на праві власності ј частки кв. [ADDRESS] . Власниками квартири в рівних частках є також чоловік [PERSON] , який помер [INFO] та сини - [PERSON] та [PERSON] . Право власності на вказану квартиру набуте на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.08.2006. Маючи намір отримати спадок після померлого чоловіка, а також здійснення реєстрації права власності на житло позивачу стало відомо про те, що на ј частину квартири за адресою: [ADDRESS] накладено арешт. Підставою вказаного є примусове виконання судового наказу № 2н-732 від 25.06.2010, виданого Деснянським районним судом м. Києва. Позивачем здійснено звернення до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМ УЮ МЮ (м. Київ) щодо зняття арешту з майна, однак листом від 17.11.2021 за № Д/16 отримано відповідь із вказівкою щодо звернення до суду. На підставі вказаного нотаріус 15 - ої Київської державної нотаріальної контори видала позивачу постанову про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, а тому позивач вимушена звернутись до суд з вказаним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.01.2022 ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 27.05.2022 ухвалою суду постановлено здійснювати здійснювати в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву про внесення уточнення в прохальну частину позову. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінської районної державної адміністрації м. Києва від 29.10.1994 громадянин [PERSON] уклав шлюб з позивачем по справі за актовим записом №1490. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі постанови ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії та номеру 41678420 виданого 25.01.2014 накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської РДА квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Літківської сільської ради Броварського району. В позовні заяві позивачем зазначено, що після смерті чоловіка остання з наміром отримати спадок звернулась до нотаріальної контори, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій. Позивач, як спадкоємець [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з метою отримання спадку, однак отримала відмову ,підтверджується постановою державного нотаріуса 15-ї Київської державної нотаріальної контори Демяносової В.Ф. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ј частину квартири [ADDRESS] після смерті чоловіка - [PERSON] до зняття арешту. З відповіді Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМ УМЮ (м. Київ) вбачається, що згідно даних АСПВ у відділі перебувало виконавче провадження щодо примусового виконання судового наказу № 2н-732 від 25.06.2010, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Унівесрал Банк» заборгованості в розмірі 25 539,91 грн. За вказаним виконавчим провадженням 21.06.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Також позивачу рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про зняття арешту. Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено в процесі розгляду справи, арешт на спадкове майно було накладено органом виконавчої служби у 2012 році. 21.06.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», однак арешт накладений на майно боржника не скасовано. На даний час виконавче провадження не здійснюється, а відтак потреби в арешті не існує. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) будинку перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , а також перешкоджає позивачу у здійсненні нею права власності спадкове майно. Скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час здійснення якого було накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстав для накладення арешту на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved