Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В мотивування позовних вимог позивач указує, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.03.2012 року. 19 жовтня 2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська в рамках справи № 200/14310/16-ц шлюб між [PERSON] до [PERSON] було розірвано. [INFO] у сторін під час шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.01.2014 року, актовий запис № 40. [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується Довідкою № 7443 від 25.06.2021 року. Причиною звернення до суду є та обставина, що відповідач добровільно не хоче утримувати спільного сина. Відповідач разом з позивачем не проживає, жодної фінансової допомоги на виховання сина не надає, участі у вихованні не приймає. [PERSON] офіційно працює у ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ 41346335) з 20.02.2020 року за основним місцем роботи та займає посаду бухгалтера. Посадовий оклад становить 7\~100,00\~грн. У зв`язку з утриманням з заробітної плати позивача ПДФО та військового збору, на руки позивач отримує 5\~715,50\~грн. Вищезазначене підтверджується Довідкою № 685-06-2021 від 29.06.2021 року про розмір заробітної плати. Позивач забезпечує сина гідними умовами проживання, вчасно проводить профілактичні щеплення, проводить регулярні амбулаторні огляди, купує необхідний одяг, засоби гігієни та продукти харчування. Однак коштів, які позивач отримує, недостатньо, тому [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 7\~000,00\~грн. щомісячно, але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання цієї позовної заяви і досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 12 серпня 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомлення) сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач 01 червня 2022 року надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом сповіщений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За змістом ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на те, що відповідач не надав відзиву на позовну заяву, не з`явився у судове засідання без поважних причин (без повідомлення причин неявки), суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд установив, що відповідно до змісту наявної у матеріалах справи копії свідоцтва серії [NUMBER] про народження [PERSON] , його батьком є [PERSON] , відповідач у справі. З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач участь у вихованні дитини не приймає, життям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, у випадку відсутності письмової домовленості між сторонами про сплату аліментів на дитину, їх розмір, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, крім того, в Сімейному кодексі України відсутня вказівка про те, що таке право обумовлене виключно ухиленням відповідача від свого обов`язку щодо матеріального утримання дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідач не спростував позовні вимоги та не надав суду відповідні докази. З урахуванням наведеного вище, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище сторін, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 7\~000,00 грн. щомісячно, але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання цієї позовної заяви і досягнення дитиною повноліття, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Станом на 01.01.2021 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 2395 грн., гарантований державою розмір аліментів, згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, станом на 01.01.2021 року складає 1\~197,50 грн., що є 50 % прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Позивачем не доведено наявності у дитини особливих потреб. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатною особою. Відомостей про незадовільний стан її здоров`я суду не надано. Разом з цим суду також не надано доказів можливості сплати відповідачем аліментів у розмірі 7\~000,00 грн. щомісячно, доказів того, що відповідач має доход, а також про розмір такого доходу, чи наявність у власності відповідача нерухомості чи іншого цінного майна, що могло бути взято судом до уваги при вирішенні розглядуваного спору, позивачем суду не надано. Тому вимога про сплату відповідачем аліментів у розмірі 7\~000,00 грн. щомісячно є недоведеною та не підлягає задоволенню. Проте, огляду на встановлені у справі обставини та наведені положення Закону, а також виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, враховуючи вік дитини, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5\~000 грн., починаючи з 02 серпня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. В той же час, ч. 1 ст. 192 СК України гарантує право платника аліментів звернутись до суду із позовом про зміну розміру аліментів у разі істотної зміни матеріального становища, яке унеможливлює виконання ним відповідного рішення про стягнення аліментів. У випадку зміни у матеріальному чи сімейному стані сторін, останні не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial