Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту смерті особи, а саме просить встановити те, що [PERSON] помер [INFO] в м.Маріуполь Донецької області, мотивуючи свої вимоги тим, що її чоловік, капітан 2 рангу [PERSON] , проходив військову службу за контрактом осіб офіцерського складу у військовій частині [NUMBER] Збройних Сил України на посаді командира 1-го загону. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 25.10.2021 №238 її чоловік [PERSON] був відряджений для виконання завдань в зону проведення операції Об`єднаних сил до складу сил і засобів, що здійснювали забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації. 12.03.2022 року о 09.00 годині в одній із палат, що використовувались як морг для військових, Маріупольської міської лікарні №2 в м.Маріуполь Донецької області командир 1-го загону військової частини [NUMBER] капітан 2 рангу [PERSON] був опізнаний мертвим військовослужбовцями даної військової частини [NUMBER] : командиром групи команди 1-го загону старшим лейтенантом [PERSON] та командиром відділення групи команди 1-го загону головним старшиною [PERSON] , про що в подальшому ними був складений акт відповідного змісту. Однак, маючи у наявності акт від 13.05.2022 про настання смерті [PERSON] отримати свідоцтво про смерть чоловіка у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявниці неможливо, оскільки чоловік помер на тимчасово окупованій території України в м.Маріуполь Донецької області, де через бойові дії та фактичне знищення інфраструктури всього міста неможливо отримати офіційний документ про смерть. Встановлення даного факту про смерть [PERSON] необхідно заявниці для подальшої реєстрації його смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 травня 2022 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи - Збаразького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшло клопотання, в якому просить розглядати справу у відсутності представника та не заперечує проти задоволення даної заяви. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Так, в ході судового засідання встановлено, що заявник [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Десна Козелецького району Чернігівської області. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10), копіями листків паспортів громадянина України [PERSON] та [PERSON] (а.с.8,9,14). З огляду на викладене, заявник має право на звернення до суду в порядку ст.317 ЦПК України. Судом також встановлено, що капітан 2 рангу [PERSON] проходив військову службу за контрактом осіб офіцерського складу у Збройних Силах України на посаді командира загону спеціальних операцій, що стверджується копією контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу (а.с.6,7). Наказом командира військової частини [NUMBER] від 25.10.2021 №238 [PERSON] був відряджений для виконання завдань в зону проведення операції Об`єднаних сил до складу сил і засобів, що здійснювали забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в безпосереднє підпорядкування командира оперативно-тактичного угрупування «Схід» з 25 жовтня 2021 року (а.с.11). Згідно із копією акту про настання смерті від 13 травня 2022 року виданим військовою частиною [NUMBER] засвідчено, що 12\~березня 2022\~року о\~09.00\~ [PERSON] в\~одній із\~палат,\~що використовувались\~як морг\~для військових,\~Маріупольської міської\~лікарні №2\~в м.Маріуполь\~Донецької області,\~був опізнаний\~мертвим військовослужбовцями\~військової частини\~ [NUMBER] :\~командиром групи\~команди 1-го\~загону старшим\~лейтенантом [PERSON] \~та командиром\~відділення групи\~команди 1-го\~загону головним\~старшиною [PERSON] (а.с.12). Указом Президента України від 19.03.2022 року №148/2022 [PERSON] , капітану 2 рангу, присвоєно звання Герой України з удостоєнням ордена «Золота Зірка» (посмертно) (а.с.22). Згідно із ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положень ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно із ст.18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно із п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У листі-роз`ясненні Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 року №985/0/208-21 вказується, що положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, в тому числі і факту смерті, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації певного факту. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Частинами 2,\~3,\~4 ст.9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15 квітня 2014 року, Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16 вересня 2014 року, постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17 березня 2015 року, Переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (зі змінами в наступних редакціях). Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 12.05.2022 року, затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 14.05.2022 №92), Маріупольська міська територіальна громада, в тому числі м.Маріуполь, визнається таким, яке знаходиться в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи питання щодо допустимості та належності доказів у сенсі глави 5 ЦПК України, суд приймає до уваги досліджений акт про настання смерті, який хоч і не є офіційним документом, що створює сам по собі правовий наслідок, однак у сукупності із контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу Ніконова М.А., які складені та видані компетентним органом України, а також і іншими доказами у своїй сукупності, на думку суду, можуть слугувати джерелом тих фактичних даних, які дають суду можливість дійти висновку, що смерть [PERSON] дійсно настала [INFO] за вказаних у заяві обставин. Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст.81 ЦПК України докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження у ході судового розгляду. За наведених обставин, враховуючі досліджені судом докази, а також те, що визнання вказаного факту породжує юридичні наслідки, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч.4 ст.317 та ч.1 п.8 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Враховуючи, що м.Маріуполь Донецької області є тимчасово окупованою територією України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved