Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення 10490 грн страхового відшкодування, 466,45 грн. пені, 75,01 грн. трьох процентів річних, 200,36 грн. інфляційних втрат. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 червня 2021 року в с.Старі Богородчани Івано-Франківського району Івано-Франківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля марки "Renault Laguna", реєстраційний номер [NUMBER] , та автомобіля марки "Mercedes-Benz Atego", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Під час ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16.07.2021 року в справі №338/795/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки [PERSON] \~не був\~власником автомобіля\~і не\~мав біля\~себе полісу\~обов`язкового\~страхування,\~то не\~повідомив чи\~застраховано його\~цивільно-правова\~відповідальність та\~не знав\~в якій\~компанії застраховано\~автомобіль.\~Після оформлення\~ДТП працівники\~поліції повідомили,\~що автомобіль\~застрахований в\~страховій компанії\~ПАТ "НАСК\~"Оранта",\~тому він\~зразу ж\~звернувся до\~представників ПАТ\~"НАСК\~"Оранта"\~із заявою\~про ДТП.\~24.06.2021\~представником ПАТ\~"НАСК\~"Оранта"\~оглянуто його\~автомобіль,\~проведено фотофіксацію\~пошкоджень та\~повідомлено,\~що на\~підставі цього\~огляду буде\~складено протокол\~огляду з\~метою визначення\~вартості матеріального\~збитку.\~Однак пізніше\~йому зателефонував\~представник ПАТ\~"НАСК\~"Оранта"\~і повідомив,\~що станом\~на 18.06.2021\~року цивільно\~правову відповідальність\~водія т.з. "Mercedes-Benz Atego", д.н.з. [NUMBER] , було застраховано в ПрАТ "СК "Провідна". Тому він звернувся до представництва ПРАТ "СК "Провідна" в м. Івано-Франківську та повідомив про подію, де йому сказали привести автомобіль для огляду. 13.07.2021 року він ще раз надав свій автомобіль для огляду вже представнику ПрАТ "СК "Провідна", де під час огляду представник страхової компанії зазначив, що ним самостійно заклеєно датчик колектора, що нормативними актами заборонено, і склав Акт огляду транспортного засобу, де зазначив, що автомобіль частково відремонтовано. У листі від 30.08.2021 року №17-10/4473 відповідач йому повідомив, що через те, що ним частково відремонтовано автомобіль, то страховик не має можливості встановити розмір нанесеного збитку і з цих підстав відмовив у виплаті страхового відшкодування. Оскільки відповідач\~відмовився провести\~ страхове\~відшкодування,\~був змушений\~звернутися до\~Івано-Франківського\~НДЕКЦ для\~визначення розміру\~завданих збитків. Відповідно до висновку експертного дослідження №ЕД-19109-21/14253-АВ від 10.12.2022 року вартість матеріального збитку, який завданий його транспортному засобу становить 13090 грн. Вказав, що 2600 грн (розмір франшизи) 17.02.2022 року йому виплачено власником автомобіля, яким керував винуватець ДТП. Посилаючись на вимоги Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", просить позов задовольнити і стягнути з відповідача 10490 грн страхового відшкодування. Крім того просить стягнути 466,45 грн. пені, 75,01 грн. трьох процентів річних від простроченої суми, 200,36 грн. інфляційних втрат та судові витрати у справі В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 червня 2021 року в с.Старі Богородчани Івано-Франківського району Івано-Франківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Renault Laguna", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки "Mercedes-Benz Atego", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16 липня 2021 року, яка набрала законної сили 26.07.2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. У вказаній постанові зазначено, що [PERSON] 18 червня 2021 року о 17 год 55 хв в селі Старі Богородчани по вулиці Січових Стрільців Івано-Франківського району Івано-Франківської області, керуючи автомобілем марки "Mercedes-Benz Atego", д.н.з. [NUMBER] , порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, а саме: не переконавшись в безпеці руху заднім ходом, допустив наїзд на транспортний засіб марки "Renault", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до висновку експертного дослідження Івано-Франківського НДЕКЦ №ЕД-19109-21/14253-АВ від 10.12.2022 року вартість матеріального збитку, який завданий транспортному засобу марки "Renault", д.н.з. [NUMBER] , становить 13090 грн. Відповідно до полісу № 204512155 від 16.06.2021 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Mercedes", д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ "СК "Провідна". \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга ст. 1187 ЦК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особі, відшкодовується винною особою. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.04 (далі - Закон № 1961-IV ). Статтею 3 Закону № 1961-IV передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст. 5 Закону №1961-IV, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (ст. 9 Закону №1961-IV). Згідно з вимогами ст. 22.1 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньотранспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, в силу ст. 28 Закону № 1961-IV - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV від 01.07.04, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. (пункт 34.1. Закону № 1961-IV). \~ \~ Частиною 1 ст. 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до підпункту 33.1.4. пункту 33.1. статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Необґрунтована виплата страхового відшкодування має місце у разі, коли страховика не було повідомлено про страховий випадок жодним з учасників дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Разом з тим, у даному випадку позивач звернувся до ПАТ "НАСК "Оранта" й виконав всі обов`язки як потерпілої особи, що покладені на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема надав транспортний засіб для огляду (в пошкодженому стані) та подав необхідні документи. Працівники страхової компанії оглянули транспортний засіб, та склали протокол огляду. Таким чином, ПрАТ "СК "Провідна" мало можливість переконатися, що ця подія є страховим випадком. Та обставина, що позивач відразу після ДТП не звернувся саме до відповідача із повідомленням про подію не є підставою для звільнення останнього від відповідальності, оскільки [PERSON] не виконав зазначений обов`язок із поважних на те причин, а саме, винна особа не повідомила потерпілу особу про те де застраховано її цивільно-правова відповідальність, а згідно усного повідомлення йому стало відомо, що автомобіль застраховано в ПАТ "НАСК "Оранта", куди позивач звернувся, надав автомобіль для огляду, а пізніше отримав відмову у виплаті коштів, з тих причин, що відповідальність винної особи застрахована в ПрАТ "СК "Провідна". Крім того, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, факт пошкодження транспортного засобу зафіксовано представником ПАТ "НАСК "Оранта", а тому посилання відповідача що він позбавлений можливості вчинити передбачені законом дії щодо встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, причин та наслідків її настання, встановити розмір заподіяної позивачу шкоди ґрунтується на неправильному застосуванні положень статтей 33 та 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не відповідає встановленим обставинам справи. Зважаючи на вищевикладене та враховуючи що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПРАТ "СК "Провідна", суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 10490 грн. невиплаченого страхового відшкодування (13090 грн збитків -2600 грн франшиза = 10490 грн). Суд не приймає до уваги позицію ПрАТ "СК "Провідна", викладену у листі від 30.08.21 року №17-10/4473 про відсутність підстав для здійснення страхового відшкодування, оскільки на момент огляду автомобіль частково відремонтовно. З огляду на вказане суд зазначає, що жодних доказів про те, що на момент огляду представником страхової компанії автомобіль позивача був відремонтований матеріали справи не містять. Разом з тим висновок експерта НДЕКЦ свідчить тільки про наявність пошкоджень транспортного засобу позивача. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 466,45 грн. пені, 75,01 грн. трьох процентів річних від простроченої суми та 200,36 грн. інфляційних втрат за\~період з\~29.11.2021\~року по\~23.02.2022\~року, у зв`язку із порушенням відповідачем грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам надано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 757/26834/15-ц (провадження № 61-23871св18) зазначено, що оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим, тому до спірних правовідносин може застосовуватись положення статті 625 ЦК України. За змістом аналізованої норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Згідно з п 36.2 Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний вирішити питання щодо виплати страхового відшкодування. Зважаючи, що відповідач узяті на себе грошові зобов`язання перед позивачем не виконав, з нього на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3 % річних за період з 29.11.2021 року по 23.02.2022 року Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц (провадження № 61-913св17), відповідно до якого при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Однак, у позовній заяві позивач просить стягнути 200,36 грн інфляційних втрат, хоча за період з 29.11.21 по 23.02.22 року сума інфляційних втрат становить 371,35 грн. Разом з тим, зважаючи на положення ст.13 ЦПК України, про те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, до стягнення підлягає заявлена суму 200,36 грн інфляційних втрат. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 25.09. 2019 року у справі № 757/26834/15-ц, зважаючи на особливу юридичну природу правовідносин сторін у вигляді відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором страхування, нарахування пені за несвоєчасне виконання договору страхування узгоджується з положеннями статті 992 ЦК України, відповідно до яких у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. З урахуванням наведеного, враховуючи, що термін для виплати страхового відшкодування, передбачений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», закінчився, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення пені у розмірі 466,45 грн. за період з\~29.11.2021\~року по\~23.02.2022\~року у зв`язку із порушенням відповідачем сплати грошового зобов`язання є такими, що підлягають задоволенню. Наданий позивачем розрахунок пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем не спростований. Вирішуючи питання про судові витрати, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Звертаючись до суду з цим позовом позивач сплатив 992,40 грн судового збору, які слід стягнути на його користь з відповідача. Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Також до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Позивач надав суду квитанцію про сплату 1015,20 грн за проведення експертного дослідження Івано-Франківським НДКЦ. Тому зазначена сума витрат також підлягає стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст. 22, 23, 526, 549, 611, 625, 990, 992, 999, 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.04 № 1961-IV,

Outcome: approved