Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє за довіреністю представник, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитом спадкодавця, мотивуючи свої вимоги тим, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПриватБанк» у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 08.08.2014 року, відповідно до якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом у розмірі 19000,00 грн., розмір якого в подальшому був збільшений до 23000,00 грн. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Як зазначає представник позивача, спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . Позивачем була направлена претензія кредитора до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори. 21.09.2020 року отримано відповідь нотаріуса, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого (позичальника) із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. 05.05.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, але жодних дій з їх сторони не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 08.08.2014 року становить 14 123 грн. 41 коп. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14 123 грн. 41 коп. та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 05.11.2021 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою судді від 27.01.2022 року було витребувано докази по справі. На виконання ухвали суду від 27.01.2022 року з Першої Білоцерківської міської нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 253/2020, щодо майна померлої [PERSON] . На виконання ухвали суду від 27.01.2022 року з Управлінням адміністративних послуг БМР надано витребувану інформацію. Позивач в судове засідання свого представника не направив, в матеріалах справи міститься клопотання, про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. (а.с.98). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду даної справи були повідомлені належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідачі суду не направили та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідачі повідомлені належно про розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 08.08.2014 року (а.с.23), згідно якої отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, розмір якого в подальшому був збільшений до 23000,00 грн (а.с.22). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, виданого Білоцерківським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області серія [NUMBER] . (а.с.60). Встановлено, що 22.07.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори. (а.с. 62) На підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк» державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області заведено спадкову справу № 253/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , з матеріалів якої вбачається, що спадкоємці померлої до нотаріальної контори не зверталися. (а.с. 124-144). 23.04.2021 року позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було направлено відповідачам лист-претензію, в якому повідомив, що заборгованість [PERSON] , станом на дату смерті складає 14123 грн. 41 коп. а тому просить звернутися до банку для сплати вказаної заборгованості (а.с.64-66). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 08.08.2014 року, станом на дату смерті [PERSON] заборгованість становить 14 123 грн. 41 коп., яка складається з 14123,41 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 0,00 грн.- заборгованість за поточним тілом кредита; 14123,41 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованим и на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія.(а.с.12) Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218, ч. 3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Отже, спадкоємці померлого позичальника, прийнявши спадщину, в силу ст. ст.1281,1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. При вирішенні спору про стягнення із спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки боржник помер, то відповідати перед кредитором на підставі ст.ст. 1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями померлої [PERSON] , прийняли після неї спадщину, вказати вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину. Позивач в своєму позові зазначає, що спадкоємцями у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На підтвердження даної обставини Банк посилається на копії паспортів позичальника [PERSON] (а.с. 53-54) та відповідачів [PERSON] (а.с. 55-56), [PERSON] (а.с. 57), [PERSON] (а.с. 58-59), де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Однак, сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вони є спадкоємцями та прийняли після померлого спадщину. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією ВСУ, викладеною у постанові від 13.02.2019 року справа №336/5443/16 №61-34319 св 18 щодо застосування норм права у подібних правовідносинах. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Згідно з вимогами ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини, що слугували б підставою для задоволення позову. Позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що хтось прийняв спадщину після смерті [PERSON] , та що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно, його вартість, не зважаючи на те, що інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, згідно з положеннями ч. 1 ст. 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є відкритою, загальнодоступною. Із матеріалів спадкової справи № 253/2020, щодо майна померлої [PERSON] вбачається, що саме на підставі претензії банку була заведена спадкова справа, ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття, відмову, видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався (а.с. 124-144). Враховуючи вище зазначене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог за недоведеністю. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 2270,00 грн судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed