Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Союз-Дніпро» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем КС ««Союз-Дніпро», як кредитором, та [PERSON] , як позичальником, був укладений Договір споживчого кредиту № 1072/20. Згідно умов Договору споживчого кредиту позивач надав [PERSON] кредитні кошти у сумі - 7 000 грн. 00 коп., строком на 24 місяців, починаючи з 03.08.2020 року по 02.08.2022 року. Кредит був отриманий [PERSON] 03.08.2020 року. Відповідно до умов Договору споживчого кредиту № 1072/20 від 03.08.2020 року [PERSON] зобов`язалася сплачувати заборгованість по Договору споживчого кредиту щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по Договору споживчого кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий у строк до 02 серпня 2022 року. Відповідач повинен був повернути 7 000,00 грн. - суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесені платежів відповідно п. 6.2. Договору споживчого кредиту. Проте, [PERSON] належним чином не виконала свої зобов`язання по Договору споживчого кредиту, несвоєчасно сплачувала заборгованість по кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно п. 6.6. Договору споживчого кредиту за кожен день простроченого платежу. Сума кредиту не повернена і залишок за кредитом складає 6\~972,00 грн. (7 000,00 (сума кредиту) 28,00 (фактично сплачено кредиту) = 6 972,00 грн.). Згідно до Договору споживчого кредиту та розрахунку заборгованості [PERSON] повинна повернути: залишок по кредиту 6\~972,00 грн.; проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 10\~888,44 грн. (13 117,44 - 2\~229,00 = 10\~888,44 грн.), а всього становить 17 860,44 грн. В якості забезпечення виконання зобов`язань відповідачем перед позивачем по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій був укладений договір поруки № 1072/20 від 03.08.2020 р. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] прийняв на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] , визначених кредитним договором. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за Договору споживчого кредиту № 1072/20 від 03.08.2020 року, в загальній сумі 17\~860,44 грн., з яких 6 972,00 грн. залишок по кредиту; 10 888,44 грн. проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Стягнути судовий збір у сумі 2 270,00грн. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов не визнає, просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що до матеріалів позову доданий розрахунок заборгованості, який складено не уповноваженою на те особою. У період з 22.09.2020 року по 16.12.2021 року [PERSON] було сплачено борг на загальну суму 2\~257 грн. Крім того, у наданому розрахунку позивач застосовує відсоткову ставку, не узгоджену Сторонами, що не відповідає пп. 4,5 ст. 11 ЗУ Про захист прав споживачів, ст. 1056-1 ЦК України, постанови Правління Національного банку України 08.06.2017 № 49 Про затвердження Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Позивачем не надані платіжні документи, що підтверджують внесення позичальником на поточний рахунок та списання з поточного рахунку коштів на погашення заборгованості згідно з договором. Позивачем не надані документи бухгалтерського обліку (виписки) банку, які відображають облік здійснених операцій за певний період за договором. Отже, можна дійти висновку, що наданий позивачем розрахунок боргу не є достовірним доказом відповідно ст. 79 ЦПК України. П. 6.4. Договору та розрахунок основної суми боргу не відповідає ст. 19 ЗУ Про споживче кредитування, за змістом якого в першу чергу мала бути погашена заборгованість за тілом кредиту, після чого проценти та інші платежі. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ Про споживче кредитування умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Аналізуючи обсяг відповідальності позичальника за порушення умов кредитного договору, визначений розмір відсотків за користування кредитом 0,5% в день, отже можна дійти висновку, що визначений Умовами розмір пені не відповідає засадам розумності та справедливості. У зв`язку із зазначеним просить відмовити в задоволенні позову. Позивач надав відповідь на відзив відповідача [PERSON] , в якому зазначив, що інформація, викладена у відповідачем безпідставна, не відповідає дійсності та вводить суд в оману. В обґрунтування зазначив, що факт підписання Договору споживчого кредиту та отримання коштів [PERSON] не заперечує. Стосовно твердження про застосування неузгодженої процентної ставки, уклавши Договір споживчого кредиту № 1072/20 від 03.08.2020 року [PERSON] погодилась з його умовами, про що поставила свій особистий підпис на кожній сторінці Договору споживчого кредиту. Стосовно твердження відповідача-1 про порушення КС Союз-Дніпро черговості платежів за Договором споживчого кредиту, відповідно до ст. 16 ЗУ Про споживче кредитування та в п. 6.4. зазначеного договору мова йде про черговість платежів у разі недостатності суми для здійсненого платежу, тобто про використання коштів у випадку прострочення платежів. Представник позивача КС «Союз-Дніпро» в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутністю, заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заявила клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.08.2020 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] , як позичальником, був укладений Договір споживчого кредиту № 1072/20 відповідно до п. 1.1. якого кредитодавець (позивач) зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 7 000,00 гривень, строком на 24 місяців, з 03.08.2020 року по 02.08.2022 року, на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, нараховані згідно розділу 6 договору. Відповідно до п. 6.1 договору, нарахування процентів за Договором здійснюється за строк користування кредитом, та нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту Позичальнику (списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця або видачі готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Згідно п. 6.6. договору при порушенні позичальником строків сплати кредиту, з 16-го дня прострочення розмір процентів за користування кредитом складає 0,5% на день від суми залишку за кредитом за кожний день простроченої заборгованості за кредитом до повного погашення. Договір містить графік розрахунків, в якому погоджені строки та розміри погашення кредиту та виплати процентів. Строк дії Кредитного договору № 1072/20 від 03.08.2020 року закінчується 02.08.2022 року. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по Кредитному договору, несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, та станом на 16.11.2021 р. сума заборгованості складає 17\~860,44 грн. з яких: 6\~972,00 грн. - залишок по кредиту; 10\~888,44 грн. проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Суд не приймає до уваги позицію відповідача про застосування позивачем неузгодженої процентної ставки, адже уклавши Договір споживчого кредиту № 1072/20 від 03.08.2020 року [PERSON] погодилась з його умовами, про що поставила свій особистий підпис на кожній сторінці Договору споживчого кредиту. В якості забезпечення виконання зобов`язань відповідачем перед позивачем по повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій був укладений договір поруки № 1072/20 від 03.08.2020 р. Згідно з умовами договору поруки [PERSON] прийняв на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] , визначених кредитним договором. Відповідно до п. 2.1 договору поруки відповідальність [PERSON] наступає в разі, коли [PERSON] не виконує, або належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором. П 2.2 договору поруки встановлено, що [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед позивачем. На умовах поруки встановлено, що вразі невиконання зобов`язань боржником за кредитним договором відповідачі несуть відповідальність перед позивачем, як солідарні боржники, при цьому позивач вправі вимагати виконання зобов`язань, як від усіх відповідачів разом, так і від кожного з них окремо, як в цілому, так і в частині боргу. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Та відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно діючого законодавства солідарна відповідальність відповідно до ст. 543 ЦК України, передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Судом встановлено, що позичальник (відповідач-1) [PERSON] вчасно не сплачувала кошти за кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором і позивач нарахував підвищені відсотки за його користування згідно умов договору. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія А. 303-А; пункт 29). З матеріалів справи вбачається, що відповідачами не надано доказів на спростування заявленої позивачем суми заборгованості за Договором споживчого кредиту. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1 135 грн., стягнути з відповідача [PERSON] суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1 135 грн..

Outcome: approved