Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

У січні 2021 року Акціонерне товариство "Кредобанк" звернулось до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалось на те, що 10 липня 2018 року між Акціонерним товариством "Кредобанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-119267, згідно з яким останньому був наданий кредит у сумі 68 370,00 грн. терміном на 60 місяців зі сплатою реальних річних відсотків за користування кредитом у розмірі 63,17 %. Зазначає, що відповідач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , а кредитні кошти останній отримав саме в інтересах сім`ї, у свою чергу [PERSON] не заперечувала проти кредитних правовідносин, фактично засвідчивши свою згоду особистим підписом в анкеті-заяві. У порушення умов кредитного договору, відповідачі належним чином не виконують свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на дату подання цієї позовної заяви виникла заборгованість за кредитом у розмірі 95 771,59 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 64 912,98 грн., заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 29 293,34 грн., а також пені в розмірі 1 565,27 грн. Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку, а також вирішити питання стосовно судових витрат. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2021 року цю справу було передано за підсудністю Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області (а.с. 61-62). 17 лютого 2021 року ця цивільна справа надійшла на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с. 66). Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою суду було установлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень (а.с. 68). Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2021 року було задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні Інвестиції" про залучення правонаступника позивача, залучено до участі у цій справі правонаступника позивача Акціонерного товариства "Кредобанк" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні Інвестиції" (а.с. 112-113). Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року було відмовлено представникові позивача у задоволенні його заяви про проведення судового засідання та всіх інших судових засідань у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с. 128-129). У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував (а.с. 151-152). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавали. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом установлено, що 10 липня 2018 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (правонаступником якого за установчими документами є - Акціонерне товариство "Кредобанк") із заявою-анкетою № СL-119267 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, проти отримання останнім кредиту [PERSON] не заперечувала, про що свідчить її підпис (а.с. 17-18). Згідно з кредитним договором № СL-119267 від 10 липня 2018 року, укладеним між АТ "Кредобанк" та [PERSON] , предметом договору зазначена передача у власність позичальника грошових коштів (кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового використання, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі передбачені договором (п.1 договору). Відповідно до п. 2.1. договору, банк видає позичальникові кредит у розмірі 68 370.00 грн. терміном на 60 місяців, тобто до 07 липня 2023 року. Пунктом 2.4. договору передбачено, що позичальник доручає банку здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 68 370.00 грн., на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , відкритий у відділенні АТ "Кредобанк". Згідно з п. 2.5. договору, для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 3.1. договору, кредит видається позичальникові в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4. кредитного договору. Пунктом 4.1 цього договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 49.99% річних. Згідно з п. 4.2. договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом "факт/360", за ставкою визначеною у п.4.1. цього договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов договору. Реальна річна процентна ставка становить 63,17 % річних (п. 4.5 договору). Відповідно до п. 6.1., 6.2. договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит в повному обсязі в порядку і термін, передбачені за цим договором відповідно до графіку платежів (додаток № 1 до цього договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 3 156,00 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Згідно з п. 6.6. договору, погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється у наступній черговості: у першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів користування кредитним договором, прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу);у другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом, поточні платежі по поверненню кредиту (основного боргу);у третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки; дострокові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці. За п.6.9. договору, банк у випадку, передбаченому п. 3.3. кредитного договору, вправі вимагати дострокового погашення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п. 6.10. договору, позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів після отримання письмової вимоги банку (п. 6.9.) усунути порушення умов кредитного договору вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку. Згідно з п. 7.1. договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки у повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла у період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальник, за кожний день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Відповідно до п. 7.2. договору, за невиконання обов`язку, передбаченого п.10.2. кредитного договору, банк має право нарахувати позичальнику штраф в розмірі 5% від суми кредиту, що становить 3 418,50 грн. Згідно з п. 8.1. договору, за виконання зобов`язань за кредитним договором позичальник несе повну відповідальність перед банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України (а.с. 10-14, 15-16, 19-22). Так, відповідно до вимогам ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вимогами ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 2 статті 615 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позик (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Вимогами ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 4 статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц, зазначено, що правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї. Велика Палата Верховного Суду погоджується з відповідним висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах від 27 квітня 2016 року у справі № 537/6639/13-ц (провадження № 6-486цс16) та від 14 вересня 2016 року у справі № 334/5907/14-ц (провадження № 6-539цс16), про солідарний характер відповідальності подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, якщо інше не передбачене такими правочинами. Судом установлено, що 20 жовтня 2020 року та повторно 20 листопада 2020 року АТ "Кредобанк" зверталось на адресу відповідача [PERSON] із вимогами про погашення заборгованості за кредитом (а.с. 36-39, 40-42), які залишились без задоволення. Крім того, судом установлено, що 25 червня 2021 року між АТ "Кредобанк" та ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" було укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1, відповідно до умов якого права вимоги за кредитним договором № CL-119267 від 10липня2018 року, який був укладений між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] , перейшли до нового кредитора, а саме: ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" (а.с. 93-103). 29 червня 2021 року позивач - ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" звертався на адресу відповідача [PERSON] із повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні та відступлення права грошової вимоги за вих. № 8719189 (а.с. 104). Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов`язання за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 545 ЦК України дійшов висновку про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу (а.с. 44-45), право вимоги за яким отримано ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції", які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачеві суми безспірно спростовують добросовісність відповідачів. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] в порушення ст.ст. 529, 530, 536 ЦК України відступив від умов про повернення суми кредиту і від строків виконання за договором, чим прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів. Таким чином, відповідач [PERSON] порушив взяте перед позивачем зобов`язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно з ст.ст. 610, 611 ЦК України підлягають захисту, а у співвідповідача [PERSON] , згідно зі ст.ст. 541, 554 цього Кодексу, виник солідарний обов`язок сплатити позивачеві проценти за користування кредитом і повернути суму кредиту, чого вони не виконали. За таких обставин, на користь позивача з відповідачів за ст. 543 ЦК України належить стягнути солідарно 64 912 гривень 98 коп. боргу за кредитом та 29 293 гривень 34 коп. боргу з відсотків за користування кредитом. Так само, за перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача на його користь відповідно до ст. 550 ЦК України відповідачі зобов`язані сплатити за весь час прострочення сплати боргу 1 565 гривень 27 коп. пені. Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку що аргументи позивача, наведені в позові в цій частині, обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому - є всі підстави для задоволення позову в частині присудження до стягнення на користь позивача з відповідачів вищезазначеної заборгованості за кредитним договором, яка підтверджена розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: approved