Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У грудні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що працює прибиральником службових приміщень в освітньому закладі «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія» смт.Голоби» (далі - ЗОШ смт.Голоби). Наказом керівника закладу освіти від 05.11.2021 №150/к/тр вона відсторонена від роботи з 08.11.2021 без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення від COVID-19. Вважає такі дії відповідача незаконними, покликаючись на те, що щеплення від респіраторної хвороби COVID-19 за змістом статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» не є обов`язковим, оскільки не включено до календаря обов`язкових щеплень. Також зазначає, що встановлення обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19, на її думку, є зміною істотних умов праці, про які відповідач зобов`язаний був повідомити за два місяці. Позивач просила: - визнати незаконним і скасувати наказ ЗОШ смт.Голоби від 05.11.2021 №150/к/тр про відсторонення від роботи, - зобов`язати відповідача виплатити позивачу невиплачену заробітну плату. Стислий виклад позиції відповідача. У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечив. Вказав на відповідність оскаржуваного наказу вимогам частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказу Міністерства охорони здоров`я «Про затвердження Переліку професій, виробництва та організацій, працівники яких підлягають обов`язковому профілактичному щепленню» від 04.10.2021 №2153, якими встановлений обов`язок керівника, зокрема закладу освіти, відсторонити від роботи працівників, які не надали документи на підтвердження проходження вакцинації від COVID-19 чи про наявність протипоказань. 22.10.2021 виконавчим комітетом Голобської селищної ради видано наказ №81, яким зобов`язано керівників закладів освіти довести до відома працівників зміст законодавства про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19. 28.10.2021 керівником закладу ЗОШ смт.Голоби позивачу вручено повідомлення, в якому роз`яснено необхідність надати документи на підтвердження щеплення або довідки про абсолютні протипоказання. Позивач відмовилась підписувати повідомлення про вручення, про що складено відповідний акт. 05.11.2021 від позивача надійшла письмова заява про відмову від проходження обов`язкового щеплення від COVID-19, яка мотивована недопустимістю медичного втручання без згоди особи та використання вакцини, яка фактично спрямована на проведення медичного експерименту. Така письмова заява позивачки засвідчувала категоричну відмову від проходження обов`язкового щеплення, у зв`язку з чим того ж дня керівником закладу прийнятий наказ про відсторонення [PERSON] від роботи з 08.11.2021 згідно зі ст.46 Кодексу законів про працю України ( далі - КЗпП України). Того ж дня позивач була ознайомлена із вказаним наказом, однак відмовилась ставити підпис у ньому, про що складено відповідний акт. Копія наказу вручена позивачу того ж дня, що стверджується її підписом у журналі реєстрації вихідних та внутрішніх документів (графа 223). Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 29.12.2021. На підставі п.2 ч.1 ст.274 ЦПК України визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до вимог ст.33 ЦПК України проведено повторний автоматичний розподіл вищевказаної справи згідно розпорядження керівника апарату суду №234/02.12 від 17.05.2022 та вказану справу передано для розгляду судді Денисюк Т.В. Ухвалою суду від 19.05.2022 головуючим суддею Денисюк Т.В. справу прийнято до свого провадження та визначено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення учасників, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників, є дата складання повного судового рішення. Датою ухвалення рішення у даній справі є 23.05.2022. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Позивач [PERSON] з 2018 року працює в Загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів-гімназії смт.Голоби прибиральником службових приміщень. 28.10.2021 керівником закладу освіти позивачу вручено письмове повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19, запропоновано до 05.11.2021 надати документи, які підтверджують наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання, в протилежному випадку працівники будуть відсторонені від роботи без збереження заробітної плати. 05.11.2021 позивач у письмовій заяві засвідчила відмову від проходження обов`язкового щеплення від COVID-19. Наказом директора закладу освіти від 05.11.2021 №150/к/тр [PERSON] відсторонена від роботи з 08.11.2021 без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення від COVID-19. Підстава наказу : повідомлення про обов`язковість щеплення від 28.10.2021. Комісійно засвідчена відмова позивача від ознайомлення з наказом. Копія наказу вручена позивачу, що стверджується її підписом у журналі реєстрації вихідних та внутрішніх документів (графа 223). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Конституційний Суд України у Рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене. Водночас право на працю може піддаватись обмеженням. Згідно зі статтею 46 КЗпП України допускається відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. У законодавстві відсутнє чітке визначення поняття відсторонення від роботи. За своїм змістом це призупинення трудових відносин, яке не пов`язане із дисциплінарним проступком особи, а полягає у тимчасовому увільненні працівника від виконання трудових обов`язків з метою відвернення та/або попередження негативних наслідків. Зокрема, з метою запобігання виникненню і поширенню інфекційних захворювань, небезпечних для населення, законодавство України про охорону здоров`я передбачає відсторонення від роботи у разі необґрунтованої відмови або ухилення працівника від обов`язкового щеплення. Так, у статті 30 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 № 2801-XII закріплена можливість запровадження щодо окремих особливо небезпечних інфекційних захворювань проведення обов`язкових медичних оглядів, профілактичних щеплень, карантинних заходи в порядку, встановленому законами України. Спеціальними законами у цій сфері є Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-ІІІ (далі Закон №1645-ІІІ). Частинами першою та другою статті 12 цього Закону визначено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до: зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим\~профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Наказом МОЗ від 04.10.2021 N 2153\~затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі - Перелік N 2153). Відповідно до цього Переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягають працівники, зокрема, закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Також Наказом МОЗ від 04.10.2021 N 2153\~ передбачається, що щеплення є обов`язковим в разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого\~наказом МОЗ від 16.09.2011 N 595. Протипоказання до вакцинації може встановлювати сімейний або лікуючий лікар та надати відповідний висновок про тимчасове чи постійне протипоказання або про відтермінування. Пунктом 41-6\~постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року N 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV- 2"\~(згідно постанови КМ N 1096 від 20.10.2021) керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій визначено забезпечити: - контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком N 2153; - відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком N 2153 та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, відповідно до\~статті 46 КЗпП України, частини другої\~статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб"\~та частини третьої\~статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; а також - взяти до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої\~статті 94 КЗпП України, частини першої\~статті 1 Закону України "Про оплату праці"\~та частини третьої\~статті 5 Закону України "Про державну службу"; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. За матеріалами справи позивач як працівник закладу освіти, підлягала обов`язковому профілактичному щепленням проти COVID-19. Однак вона письмово засвідчила категоричну відмову від щеплення, навівши відповідні мотиви, які не пов`язані з наявністю протипоказань до щеплення. Примусове введення вакцини заборонено, тому задля досягнення балансу інтересів приватної особи та суспільства статтею 46 КЗпП України передбачений механізм відсторонення такого працівника від роботи. Відсторонення працівника від роботи слід розуміти як один із передбачених законодавством випадків призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання. Враховуючи наведене суд дійшов висновку про те, що керівник навчального закладу, на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, з урахуванням вимог\~ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення позивача від роботи. Таким чином у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові вони покладаються на позивача.

Outcome: dismissed