Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

08 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 18 січня 2022 року, визнати за нею в порядку спадкування зам заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на: - 2/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58,7 кв.м, житловою - 25,1 кв.м, допоміжною - 33,6 кв.м, до складу якого входить під літ. «А» житловий будинок, «а» нежитлова прибудова, «Б» сарай, «б» сарай, «б1» навіс, «В» сарай, «П» погріб з шийкою, «Т» туалет, «1-4» огорожа; - земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1468 га, кадастровий номер 0521955100:02:002:0588, розташовану за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] в м. Котовськ Одеської області помер її дід [PERSON] . За життя він склав заповіт, яким заповів їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій розташований вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.1995 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] в рівних частках мають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були рідними братами. [PERSON] помер [INFO] в м. Одеса, будь-яка інформація щодо місця знаходження [PERSON] позивачці невідома. Позивачка вказує, що на день смерті [PERSON] вона проживала разом з ним в одному будинку, а отже фактично прийняла спадщину. На її замовлення було виготовлено технічну документацію на вказаний вище житловий будинок, земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, [PERSON] приватизував та отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК 067343 від 14.05.2012 року. [PERSON] , в силу ст. 549 ЦК УРСР, прийняв спадщину після смерті брата [PERSON] , оскільки фактично володів і користувався його 1/3 частиною будинку. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Подільського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В. для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1468 га, за тією ж адресою, на що їй було письмово роз`яснено про відсутність можливості оформити спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також через пропуск шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. 10 грудня 2021 року ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області відкрито загальне позовне провадження у справі та вирішено питання про витребування доказів у справі. За клопотанням представника позивачки - адвоката Ломаченського В.П. ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 січня 2022 року було замінено неналежного відповідача по справі Крижопільську селищну раду на належного - [PERSON] . Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивачки - адвокат Ломаченський В.П. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов на подала. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 травня 2022 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається па підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в м. Котовськ Одеської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 лютого 2013 року. На день своєї смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , до складу його сім`ї входили: [PERSON] , 1987 року народження, [PERSON] , 2005 року народження, [PERSON] , 2010 року народження, що підтверджується довідкою Крижопільської селищної ради Вінницької області від 06 квітня 2021 року № 1143. Право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в рівних частках належало [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину на законом, виданого старшим державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори 17.05.1995 року за р.№ І-994, що підтверджується довідкою КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 22 лютого 2021 року № 14. [PERSON] помер [INFO] в м. Одеса, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 23 січня 1997 року. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 067343 від 14 травня 2012 року, виданого на підставі рішення Крижопільської селищної ради 5 сесії 6 скликання від 21.07.2011 року, [PERSON] належало право власності на земельну ділянку площею 0,1468 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 0521955100:02:002:0588. Дана обставина підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0521277772021 від 08.02.2021. 19 березня 2009 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Сівун Ф.Й за р.№ 725, яким заповів належну йому частину квартири [ADDRESS] [PERSON] , а житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій розташований даний житловий з господарськими будівлями та спорудами, - [PERSON] 02 серпня 2017 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В. було заведено спадкову справу за № 87/2017 до майна [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується матеріалами спадкової справи. 22 лютого 2021 року на замовлення позивачки [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Даними технічного паспорта підтверджується, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , побудований у 1951 році, загальна площа 58,7 кв.м, житлова - 25,1 кв.м, допоміжна - 33,6 кв.м, складається з наступного: «А» - житловий будинок, «а» - нежитлова прибудова, «Б» - сарай, «б» - сарай, «б1» - навіс, «В» - сарай, «П» - погріб з шийкою, «Т» - туалет, «1-4» - огорожа. ФОП [PERSON] надано висновок, що середньо-ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58,7 кв.м, станом на 13 вересня 2021 року складає 80179,00 грн. В газеті «Сільські Новини» від 06 жовтня 2021 року № 40 (10450) розміщено оголошення про втрату Державного акту на право власності на земельну ділянку № 067343, виданого на ім`я [PERSON] , та реєстраційного посвідчення про право власності на житловий будинок [ADDRESS] від 25.06.1995 року № 576. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 17 липня 2021 року приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В. позивачку письмово повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, який знаходить за адресою: [ADDRESS] , через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу (або його дублікату), а також в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 067343 від 14 травня 2012 року, виданий на підставі рішення Крижопільської селищної ради 5 сесії 6 скликання від 21.07.2011 року на ім`я [PERSON] , втрачено, про що позивачкою подано відповідне оголошення у газету, остання позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1468 га, кадастровий номер 0521955100:02:002:0588, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, позивачка заявила вимогу про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] права власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , хоча з досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] на праві власності належала 1/3 частина спірного домоволодіння. Позивачка вказує, що [PERSON] , в силу ст. 549 ЦК УРСР, прийняв спадщину після смерті брата [PERSON] , оскільки фактично володів і користувався його 1/3 частиною будинку. Згідно з положеннями статей 548, 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Таким чином, для встановлення тієї обставини, чи прийняв спадкоємець спадщину, необхідно встановити, чи фактично такий вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Позивачка не довела, що відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) [PERSON] протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Так, письмові докази на підтвердження даної обставини суду не надані, тому суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити та зазначити, що в ході розгляду справи належних та допустимих доказів на підтвердження даного факту надано не було. Таким чином, позивачкою доведено належність спадкодавцю [PERSON] права власності на 1/3 частинужитлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тому вона як спадкоємець за заповітом має право на успадкування саме цієї частини.

Outcome: partial