Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі Ѕ частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи з червня 2020 року. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 22 грудня 2020 року, однак є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. З відповідачем не проживають разом з 2017 року, відповідач з червня 2020 року повністю припинив забезпечувати дітей Оскільки обов`язок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття відповідно до ст.180 СК України покладено на обох батьків, позивач на даний час не працює, так як здійснює догляд за дітми які проживають з нею окремо від відповідача, а тому просить задоволити позов в повному обсязі. Ухвалою судді від 05.05.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав наведених вище та просили позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що нажаль позивачка не дає спілкуватися з дітьми. На даний час не працює офіційно, погоджується платити по 1400 грн на дитину. Зазначив, що на утриманні у нього є ще одна дитина від попереднього шлюбу де також він сплачує аліменти, однак жодного документального підтвердження не долучив. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с.12, 13, 14). Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї виданої Давидівською сільською радою від 24.01.2022 №57 (а.с.15) [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з Роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, суд враховуючи, особу позивачки, яка не працює в зв`язку з необхідністю займатись вихованням трьох дітей, особу відповідач його молодий вік та працездатний стан, приходить до висновку, що аліменти у розмірі 1/2 частки із всіх видів заробітку (доходу) відповідача є необхідними та достатніми для забезпечення належного утримання спільних дітей сторін, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів за минулий період, а саме з червня 2020 року, суд зазначає наступне. Так, у відповідності до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Проте, жодних доказів які б підтверджували, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача за період з червня 2020 року до моменту її зверненню з позовом до суду, і що такі аліменти не могла одержати у зв`язку і ухиленням відповідача від їх сплати, суду не представлено і такі відсутні в матеріалах справи. Усі обґрунтування щодо необхідності стягнення з відповідача аліментів за минулий період аргументуються лише усними поясненнями позивачки які заперечуються відповідачем. За таких обставин, суд не вправі вважати в цій частині позовні вимоги доведеними і відмовляє у їх задоволенні. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн. Крім цього, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved