Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що постановою господарського суду Полтавської області від 08.12.2011 року ДК ЖЕП «Будівельник» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. За ДК ЖЕП «Будівельник» закріплено нерухоме майно, яке належить до комунальної форми власності в особі власника - територіальної громади сіл, селищ, міст Полтавської області, яке перебуває у повному господарському віданні ДП ЖЕП «Будівельник», в т.ч.: житловий будинок по [ADDRESS] . Під час обстеження квартири [ADDRESS] , було виявлено, що відповідачі приблизно протягом 3 років по теперішній день не проживають за даною адресою, про що було складено відповідний акт обстеження, в якому зафіксовано, що майно, яке належало відповідачам в квартирі відсутнє. Відповідачі не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою та взагалі квартирою не цікавляться. Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.09.2021 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, заяв, клопотань не подавали. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове зсідання не з`явились з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надавали, про причини неявки не інформували, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. За таких обставин судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до такого висновку. За статтями 3 та 4 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи та закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Так, відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частина 1 ст. 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що Постановою господарського суду Полтавської області від 08.12.2011 року ДП ЖЕП ДК ЖЕП «Будівельник» (м. Полтава, пров. Шкільний, 4, код ЄДРПОУ 01275609) визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру (а.с.14). Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.09.2015 року у справі № 8/471- 23/1 арбітражного керуючого Рибаченко М.П.призначено ліквідатором ДКЖЕП «Будівельник» з наданням повноважень згідно Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом» (а.с.15). За ДК ЖЕП «Будівельник» закріплено нерухоме майно, яке належить до комунальної форми власності в особі власника - територіальної громади сіл, селищ, міст Полтавської області, у повному господарському віданні ДК ЖЕП «Будівельник» перебувають, в т.ч.: житлові будинки та гуртожитки в кількості 47 одиниць, які та розташовані в м. Полтаві за адресами: (1) [ADDRESS] ; (2) [ADDRESS] ; (3) [ADDRESS] ; (4) [ADDRESS] ; (5) [ADDRESS] ; (6) [ADDRESS] ; (7) [ADDRESS] ; (8) [ADDRESS] ; (9) б- [ADDRESS] ; (10) б- [ADDRESS] ; (11) [ADDRESS]; (12) [ADDRESS]; (13) [ADDRESS] ; (14) [ADDRESS] ; (15) [ADDRESS] ; (16) [ADDRESS] ; (17) [ADDRESS] ; (18) [ADDRESS] ; (19) [ADDRESS] ; (20) [ADDRESS] ; (21) [ADDRESS] ; (22) [ADDRESS] ; (23) [ADDRESS] ; (24) [ADDRESS] ; (25) [ADDRESS]; (26) [ADDRESS] ; (27) [ADDRESS] ; (28) [ADDRESS] ; (29) [ADDRESS] ; (30) [ADDRESS] ; (31) [ADDRESS] ; (32) [ADDRESS] ; (33) [ADDRESS] ; (34) [ADDRESS] ; (35) [ADDRESS] ; (36) [ADDRESS] ; (37) [ADDRESS] ; (38) [ADDRESS] ; (39) [ADDRESS] ; (40) [ADDRESS] ; (41) [ADDRESS] ; (42) [ADDRESS] ; (43) [ADDRESS] ; (44) [ADDRESS] ; (45) [ADDRESS] ; (46) [ADDRESS] ; (47) [ADDRESS] (а.с.11-12). В квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.15,16). Під час обстеження квартири [ADDRESS] , було виявлено, що відповідачі близько трьох років по теперішній день не проживають за даною адресою, про що було складено відповідний акт обстеження, в якому зафіксовано, що майно, яке належало відповідачам в квартирі відсутнє (а.с.17). 18.06.2021 року членами комісії позивача було здійснено повторний огляд житлового приміщення про що і складено відповідний акт обстеження житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що дійсно протягом 3 років по теперішній час відповідачі не проживають за вищевказаною адресою (а.с.18). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зі змісту ст.72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що відповідачі не проживають у спірній квартирі. З вище викладених правових норм вбачається, що для ухвалення рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, має бути належним чином доведено факт непроживання особи у приміщенні без поважних причин понад 6 місяців. В той же час, в даному випадку, такі обставини належним чином доведені. Оскільки [PERSON] , [PERSON] та неповнолітній [PERSON] за місцем реєстрації у кв. [ADDRESS] не проживають без поважних причин понад 6 місяців, що підтверджено зібраними по справі доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] , [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 2270 грн. На підставі ст. ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved