Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.01.2019 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , на умовах публічної оферти, було підписано заяву №553272/090816 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі ДКБО). В рамках вказаного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. У рамках даного договору відповідачу на строк дії банківської платіжної картки було встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 30300,00 грн зі сплатою 38 % річних за користування кредитними коштами. АТ «Державний ощадний банк України» виконало зобов`язання за вказаним договором, однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим в останнього станом на 06.01.2022 утворилась заборгованість у загальному розмірі 34035,80 грн., яка складається з: 30267,32 грн. - заборгованості по кредиту; 3659,40 грн. заборгованості за процентами; 26,05 грн - пені за несвоєчасне погашення основного боргу; 4,28 грн пені за несвоєчасне погашення процентів з користування кредитом; 37,04 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 17,64 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 24,07 грн. - суми витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. З огляду на викладене позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 16.01.2019 у розмірі 34035,80 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.\~\~ Ухвалою суду від 03.02.2022 відкрито провадження у справі, учасників повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Відповідачу ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками було направлено у встановленому порядку двічі (а.с. 62, 114). Додатково відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення відповідного повідомлення на офіційній інтернет-сторінці суду (а.с. 64). Протягом визначеного судом строку відповідач клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін та відзив на позов до суду не надіслав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється, оскільки справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного. 16.01.2019 [PERSON] звернувся до позивача з заявою №\~553272/090816 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с. 6-7). Відповідно до підпунктів пункту 3.4 блоку 3 цієї Заяви, банк на підставі наданих відповідачем документів відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій Комфорт», тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, розміщених на сайті Банку та/або на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку (а.с. 6 звор). Підписом заяви про приєднання [PERSON] засвідчив укладення між сторонами договору банківського рахунку та кредитного договору. Крім того, 16.01.2019 відповідач звернувся до позивача з кредитною заявою №\~260400467 (а.с. 8-9), у якій просить надати йому кредит у розмірі 36000,00 грн. Строк кредитування визначено на строк дії картки (а.с. 8 звор). Позивач взяті на себе зобов`язання щодо надання відповідачу платіжної картки та встановлення кредитного ліміту виконав належним чином, що вбачається з банківських виписок по картковому рахунку. З цих же виписок вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами (а.с. 30-42). Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, що призвело до виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з позовом до суду. Із долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що у відповідача станом на 06.01.2022 утворилась заборгованість у загальному розмірі 34035,80 грн., яка складається з: 30267,32 грн. - заборгованості по кредиту; 3659,40 грн. заборгованості за процентами; 26,05 грн - пені за несвоєчасне погашення основного боргу; 4,28 грн пені за несвоєчасне погашення процентів з користування кредитом; 37,04 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 17,64 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 24,07 грн. - суми витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Частиною 1 ст.\~626\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що між сторонами були узгоджені конкретні домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Позивач стверджує, що послуги кредитування надавалися відповідачу за заявою про приєднання до ДКБО на умовах тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Суд уважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин норми ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки тарифи ті інші умови користування платіжною карткою, що розміщені на сайті позивача та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку позивача, у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з вказаним позовом могли неодноразово змінитися, а позивач міг додати до позовної заяви дані про встановленні Тарифи та інші умови кредитування у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у підписаних відповідачем заявах домовленостей сторін про строк повернення кредитних коштів, сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком відомості щодо встановленої відсоткової ставки за користування кредитом не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та матеріали справи не містять підпису відповідача про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. Даний висновок суду узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Таким чином, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач ознайомився з умовами надання кредитної картки. Також відсутні докази того, що сторони узгодили умови, зокрема, й щодо строку повернення кредитних коштів, сплати комісії та процентів за користування кредитними коштами, умов щодо сплати неустойки (пені, штрафів), у тому числі у зазначеному позивачем розмірі. З огляду на це суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за процентами у розмірі 3659,40 грн; пені за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 26,05 грн та пені за несвоєчасне погашення процентів з користування кредитом у розмірі 4,28 грн. У позовній заяві позивач посилається на приписи ст. 625 ЦК України та просить також стягнути 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 37,04 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за простроченими відсотками у розмірі 17,64 грн. та витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 24,07 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте з матеріалів справи неможливо встановити дату, коли саме відповідач мав повернути отриманий кредит, оскільки відсутні відомості про узгодження сторонами таких строків. Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. З огляду на це відсутні підстави для висновку про те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання. За таких обставин суд вважає безпідставними вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 37,04 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за простроченими відсотками у розмірі 17,64 грн. та витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 24,07 грн. Разом з тим, позивач на підтвердження своїх вимог надає розрахунок заборгованості відповідача за договором від 16.01.2019 станом на 06.01.2022 (а.с. 18-21). Відповідно до розрахунку відповідачем погашено (сплачено) проценти у розмірі 27326,01 грн. (а.с. 20. Оскільки суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача пені, нарахування процентів та комісії є безпідставним, суд вважає, що позивачем безпідставно стягнуто з відповідача проценти за користування кредитом у розмірі 27326,01 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту суд зазначає наступне. За змістом статей 525, 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частин першої та третьої ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст.\~530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором від 16.01.2019, заборгованість відповідача за кредитом становить 30267,32 грн. Оскільки суд дійшов висновку, що позивачем було безпідставно стягнуто з відповідача проценти за користування кредитом у розмірі 27326,01 грн., суд вважає за необхідне зменшити заборгованість за тілом кредиту на вказану суму. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 16.01.2019 у розмірі 2941,31 грн. (30267,32 грн. - 27326,01 грн.). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 34035,80 грн., з яких судом задоволено вимоги на загальну суму 2941,31 грн, що складає 8,64% від ціни позову. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 214,36 грн., що дорівнює 8,64 % від сплаченого судового збору. На підставі статей 525, 627-629, 1054\~ЦК України та

Outcome: partial