Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. № 26975 від 11.11.2019 про стягнення з позивача на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 22\~141,77 грн. та стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати по оплаті послуг за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5\~000,00 грн., судовий збір у розмірі 908,00 грн. (за позовну вимогу немайнового характеру) та 451, 00 грн. (за заяву про забезпечення позову). В обгрунтування вимог позовної заяви позивач зазначила, що приватний нотаріус обгрунтувала виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за Кредитним договором № 630965663 від 12.07.2018, укладеним з АТ «Альфа-Банк». Строк платежу за даним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення боргу проводиться за період з 12.05.2019 по 08.10.2019, сума заборгованості за кредитом складає 21\~491,77 грн. та за вчинення виконавчого напису 650,00 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис № 26975 від 11.11.2019 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округи Хари Н.С. є протиправним, тобто таким, що вчинений із порушенням вимог чинного законодавства України, тому не підлягає виконанню, оскільки договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, а такожу зв`язку з недотриманням умов щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 30.11.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим написом № 26975 від 11.11.2019, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною. Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Л.В. від 02.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 17.02.2022 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. та у Київському державному нотаріальному архіві витребувано докази, проте вимоги ухвали не виконані. Оскільки у матеріалах справи зібрано достатньо доказів для ухвалення рішення у справі, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача - адвоката Калініна С.К. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» - адвокат Михніцький Г.Ю. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. У свої письмових поясненнях представник відповідача позов не визнав, зважаючи на те, що позивачем не доведено у чому полягає спірність суми боргу, натомість, банком надані всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименка О.Л. у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до Єдиного реєстру нотаріусів, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна не діє. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку. Встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 26975 від 11.11.2019 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованості у розмірі 22\~141,77 грн. Приватний нотаріус обгрунтувала виконавчий напис тим, що позивач є боржником за Кредитним договором № 630965663 від 12.07.2018, укладеним з АТ «Альфа Банк». Строк платежу за кредитним договором настав, однак боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.05.2019 по 08.10.2019, сума заборгованості за кредитом складає 21\~491,77 грн. та за вчинення виконавчого напису 650 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис № 26975 від 11.11.2019 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округи Хари Н.С. є протиправним, винесеним із порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки кредитний договір, який надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був нотаріально посвідчений та не виконано умови щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. При цьому, відповідно до\~ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України«Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч. 1\~ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5\~ Відповідно до п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріуси вчиняють виконавчі написи. Згідно ст.ст.\~87,\~87\~вказаного Закону стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.\~Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Згідно з п. 3.1 та п. 3.4 Глави 16 Розділу ІІ «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі № 826/20084/14 постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року зазначене рішення суду залишене без змін, а постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ ПриватБанк про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. За наведених обставин на час вчинення нотаріусом виконавчого напису та на теперішній час чинна редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису, якщо йдеться про відносини кредитора і боржника, лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17 (№ 12-5гс21). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом 11.11.2019, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». У матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір № 630965663 від 12.07.2018 посвідчений нотаріально, дана обставина також не спростована відповідачем, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису нотаріусом. Подібні правові\~висновки Верховний\~Суд викладав,\~зокрема,\~у постановах\~від 21.10.2020\~у справі\~№ 172/1652/18\~(№\~61-16749св19),\~від 21.09.2021\~у справі\~№ 910/10374/17\~(№\~12-5гс21). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. У постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене, з урахуванням приписів ст.ст. 15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 року справа № 645/1979/15-ц. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, суду не надано доказів розміру заборгованості позивача та її складових, що свідчить про те, що вказана у виконавчому написі загальна сума кредитної заборгованості є спірною, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису. Враховуючи викладене, оцінюючи належність і допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про визнання виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 22 141,77 грн. таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з недотриманням при його вчиненні вимог ст. ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу адвоката. За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. \~ \~ \~ \~При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У відповідності до положень ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Встановлено, що 12.10.2021 між [PERSON] та адвокатським бюро «Калінін і Партнери» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. На підтвердження оплати витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. позивачем надано копії меморіальних ордерів № 24401575SB від 19.10.2021 та № 26528181SB. Докази понесених судових витрат на правничу допомогу подано стороною позивача у строк, передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України. Від відповідача надійшли заперечення проти заявлених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позовна заява не є складною, судовиий розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності позивача, тому представник просив максимально зменшити розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналізуючи надані сторонами докази, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, зокрема, по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 5 000 гривень є обґрунтованою та виваженою, підтвердженою належними доказами, співмірною зі складністю справи, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а тому підлягає до задоволення. Доводи представника відповідача, наведені у запереченнях проти заявлених витрат на професійну правничу допомогу, суд відхиляє, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються наданими позивачем доказами. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача АТ «Альфа-Банк» на користь [PERSON] стягненню підлягає судовий збір у сумі 908 грн. за позовну вимогу немайнового характеру та за заяву про забезпечення позову у сумі 454 грн., а всього 1 362 грн. Згідно ч. 7\~ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved