Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 26.12.2014 між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Подольським міським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області, про що складено актовий запис про шлюб № 1790 та видано свідоцтво серії [NUMBER] . [PERSON] є громадянином Російської Федерації, а вона - громадянка України. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який є громадянином України. Зазначає, що після народження дитини, між ними почали виникати суперечки з різних побутових питань, в результаті чого втратили повагу один до одного. Спільне господарство не ведеться з 2016 року, після того як вона разом з дитиною переїхала до України. Подальше сімейне життя і збереження сім`ї неможливо, шлюб існує формально. Фактично шлюбні відносини припинилися, стосунків з відповідачем не підтримує. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхній дитині, а тому просить строк на примирення не надавати та розірвати між ними шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна визначена для розгляду судової справи № 711/1026/21. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.03.2021 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. По справі призначено підготовче судове засідання та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Враховуючи, що відповідач проживає на території Російської Федерації, ухвалою суду від 08.04.2021 направлено до компетентного суду Російської Федерації судове доручення про виклик у судове засідання, вручення документів та проведення процесуальних дій відносно [PERSON] . До надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави провадження у справі було зупинено. 03.12.2021 від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міністерства юстиції України надійшли документи, повернуті Російською Федерацією без виконання доручення про вручення судових документів та проведення окремих дій відносно [PERSON] , у зв`язку із неявкою останнього у судове засідання. Ухвалою суду від 17.01.2022 поновлено провадження у справі. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвоката Сененко К.В.позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі на підставі наявних матеріалів справи. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подано нотаріально посвідчену заяву від 06.05.2022 з відповідним перекладом українською мовою, в якій він просив розгляд справи про розірвання шлюбу проводити без його участі та надає згоду на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд звертає увагу на те, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022від 24.02.2022 та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб на підставі Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України № 2263-IX від 22.05.2022, право особи на судовий захист не може бути обмежено. Таким чином, враховуючи, що на час винесення рішення дипломатичні відносини між Україною та Російською Федерацією припиненні у зв`язку з військовою агресією, дії відповідача щодо визнання позову не суперечать чинному законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, з метою дотримання розумних строків судового розгляду та принципів верховенства права, суд вважає за необхідне прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 26.12.2014 сторони зареєстрували шлюб у Подольському міському відділі РАЦС (мовою оригіналу - «ЗАГС») Головного управління РАЦС (мовою оригіналу - «ЗАГС») Московської області, про що складено актовий запис про шлюб № 1790, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.12.2014. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] (російською -« [PERSON] »), [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Нагатинським відділом РАЦС (мовою оригіналу - «ЗАГС») управління РАЦС (мовою оригіналу - «ЗАГС») Москви. Згоди про місце проживання дитини між сторонами досягнуто, син проживає разом з матір`ю. Майнового спору між сторонами на даний час немає. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, а тому, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved