Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

У лютому 2022 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Голови комісії з ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Свердліна Дмитра Валерійовича про визнання незаконним та скасування правових актів індивідуальної дії. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони є співвласниками придорожнього комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2016802212214 та земельної ділянки, кадастровий номер 1221486200:05:007:0077 за такою ж адресою, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1123323612214. Належна заявникам земельна ділянка з прилеглою до автомобільної дороги «Н-08 Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя» та має облаштований заїзд-виїзд до придорожнього комплексу, належного заявникам. Проте, з публічної кадастрової карти України заявники довідалися, що всупереч чинному законодавству Відділом у Дніпропетровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області здійснюються дії щодо надання смуги відводу автомобільної дороги Н-08, яка складає 32,5 метра від вісі зазначеної автомобільної дороги (яка визначена Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області у Висновку №1-9/1340 від 02.07.2014 року) у власність [PERSON] . Після чого, позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області де довідалися, що Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 12.08.2020 року №4-8535/15-20-СГ [PERSON] наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Новоолександрівської сільської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,5000 га, із цільовим призначенням (01.03) для ведення особистого селянського господарства, Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.12.2020 року №4-13352/15-20-СГ [PERSON] надано у власність земельну ділянку площею 0,5 га з кадастровим номером 1221486200:01:739:0004 для ведення особистого селянського господарства. Позивачі вважають, що вищезазначеним порушуються не тільки їх права щодо безперешкодного доступу та в`їзду до належного їм придорожнього комплексу, а й права фактичного землекористувача - Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області, права всіх учасників дорожнього руху на безпечний рух на автомобільній дорозі «Н-08 Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя», тому звернулися в суд із вищевказаним позовом за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 22.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання та відповідачам був наданий строк для надання відповідних відзивів щодо позовної заяви. Проте, як вбачається з матеріалів справи, представники відповідачів не скористалися своїм правом та жодних відзивів до суду не направляли. 29.03.2022 року відповідною ухвалою суду, підготовче провадження по даній справі було закрито та призначено судовий розгляд. Представник позивачів по справі надав відповідні письмові заяви у яких повністю підтримав позов та просив задовольнити пред`явлені вимоги у повному обсязі з-підстав викладених у позовній заяві. Також зазначив про можливий розгляд справи без їх участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі про дату та час судового засідання були повідомлений належним чином, в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 130 ЦПК України. У судове засідання свого представника не направили, про причини неявки не повідомили, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач [PERSON] є власником 1/2 частини придорожнього комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2016802212214 та власником 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер: 1221486200:05:007:0077 за вказаною адресою, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1123323612214, на якій розташований належний [PERSON] придорожній комплекс. У свою чергу, позивачу [PERSON] також є власником 1/2 частини придорожнього комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2016802212214 та власником 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер: 1221486200:05:007:0077 за вказаною адресою, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1123323612214, на якій розташований належний [PERSON] придорожній комплекс. Зокрема встановлено, що належна позивачам земельна ділянка є прилеглою до автомобільної дороги «Н-08 Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя» та має облаштований заїзд-виїзд до придорожнього комплексу, належного заявникам. Разом з тим, як встановлено судом, згідно Публічної кадастрової карти України, вбачається, що Відділом у Дніпропетровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області здійснюються дії щодо надання смуги відводу автомобільної дороги «Н-08», яка складає 32,5 метра від вісі зазначеної автомобільної дороги (яка визначена Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області у Висновку №1-9/1340 від 02.07.2014 року) у власність [PERSON] . Крім того, згідно інформації отриманої з Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вбачається, що Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 12.08.2020 року №4-8535/15-20-СГ [PERSON] наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Новоолександрівської сільської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,5000 га, із цільовим призначенням (01.03) для ведення особистого селянського господарства, Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.12.2020 року №4-13352/15-20-СГ [PERSON] надано у власність земельну ділянку площею 0,5 га з кадастровим номером: 1221486200:01:739:0004 для ведення особистого селянського господарства. Так, згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 7 Земельного кодексу України, у постійне або тимчасове користування земля надається: промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським державним, кооперативним, громадським підприємствам, установам і організаціям. У статті 69 ЗК України визначено, що землями транспорту, зв`язку та іншого призначення визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного, автомобільного, морського, внутрішнього водного, повітряного й трубопровідного транспорту, а також підприємствам і організаціям, що здійснюють експлуатацію ліній електропередачі та зв`язку. Розміри земельних ділянок, що надаються для зазначених цілей, визначаються відповідно до затверджених у встановленому порядку норм і проектно-технічної документації, а відведення ділянок здійснюється з урахуванням черговості їх освоєння. Відповідно до пункту «ж» частини першої статті 19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення (стаття 20 ЗК України). Статтею 67 ЗК України визначено, що до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту. До земель дорожнього господарства належать землі під проїзною частиною, узбіччям, земляним полотном, декоративним озелененням, резервами, кюветами, мостами, тунелями, транспортними розв`язками, водопропускними спорудами, підпірними стінками і розташованими в межах смуг відведення іншими дорожніми спорудами та обладнанням, а також землі, що знаходяться за межами смуг відведення, якщо на них розміщені споруди, що забезпечують функціонування автомобільних доріг, а саме: а) паралельні об`їзні дороги, поромні переправи, снігозахисні споруди і насадження, протилавинні та протисельові споруди, вловлюючі з`їзди; б) майданчики для стоянки транспорту і відпочинку, підприємства та об`єкти служби дорожнього сервісу; в) будинки (в тому числі жилі) та споруди дорожньої служби з виробничими базами; г) захисні насадження (частина друга статті 71 ЗК України). Відповідно до статті 31 Закону України «Про транспорт», до земель дорожнього господарства належать землі, надані в користування під проїзну частину, узбіччя, земляне полотно, декоративне озеленення, резерви, кювети, мости, тунелі, транспортні розв`язки, водопропускні споруди, підпірні стінки, смуги відведення і розташовані в їх межах інші дорожні споруди та обладнання. Органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та Севастопольська міська державні адміністрації (стаття 10 Закону України «Про автомобільні дороги»). Відповідно до ст.ст. 8, 10 ЗУ «Про автомобільні дороги», власником автомобільних доріг загального користування є держава в особі уповноваженого органу державного управління автомобільними дорогами - Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області (в нашому випадку). Згідно із ст. 11 ЗУ «Про автомобільні дороги», на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування покладено обов`язок із забезпечення сталого функціонування автомобільних доріг загального користування державного значення, Згідно зі статтею 9 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення є: земляне полотно; проїзна частина; дорожнє покриття; смуга руху; споруди дорожнього водовідводу та водоочисні споруди; споруди шумозахисні; штучні споруди; засоби технологічного зв`язку; інженерне облаштування: спеціальні споруди та засоби, призначені для забезпечення безпечних та зручних умов руху (освітлення, стаціонарні комплекси вимірювання вагових і габаритних параметрів транспортних засобів, примусового зниження швидкості руху); архітектурне облаштування: архітектурні споруди та декоративні насадження, призначені для забезпечення естетичного вигляду автомобільних доріг; технічні засоби організації дорожнього руху, автопавільйони, лінійні споруди і комплекси, що забезпечують функціонування і збереження доріг; елементи санітарного облаштування; зелені насадження; спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів. Розміщення інших об`єктів у межах смуги відведення без дозволу власників доріг, органів, що здійснюють управління автомобільними дорогами, забороняється. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною (стаття 21 ЗК України). Такі правові висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 03 листопада 2013 року у справі № 6-123цс13, від 14 травня 2014 року у справі № 6-35цс15, від 08 квітня 2015 року у справі № 6-32цс15. Проте, як встановлено судом, ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в порушення вищенаведених норм чинного законодавства України, зокрема, без відповідного рішення про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки, а саме: з земель транспорту на землі сільськогосподарського призначення, а також без отримання згоди Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, як органу, якому державою надані повноваження власника автомобільної дороги та фактичного землекористувача ділянкою, на якій розміщена дорога та смуга відводу, здійснює відповідні дії спрямовані на передачу землі транспорту, які використовуються третьою особою для обслуговування та забезпечення експлуатації автомобільної дороги національного значення, у власність відповідачу [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. Крім того, судом встановлено, що Спірна земельна ділянка знаходиться в безстроковому користуванні Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області у складі земель, переданих Обласному виробничому управлінню будівництва і експлуатації автомобільних шляхів міста Дніпропетровськ за Актом на право користування землею від 05.05.1976 року. Відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР від 22.08.1990 р. № 210, створений Український державний концерн по будівництву, ремонту і утриманню автомобільних шляхів (Укршляхбуд), до складу якого було введено Дніпропетровське обласне виробниче об`єднання будівництва, ремонту і експлуатації автомобільних шляхів м. Дніпропетровськ. Відповідно до Постанови КМУ від 5 січня 1995 р. N 6, створена Українська державна корпорація по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг (Укравтодор), до складу якого введено науково-дослідні, проектні, будівельні, ремонтно-будівельні, промислові та інші підприємства, установи і організації дорожнього господарства, що засновані на загальнодержавній власності, ліквідований Український державний концерн по будівництву, ремонту і утриманню автомобільних шляхів (Укршляхбуд). Указом Президента України від 08.11.2001 р. № 1056 ліквідований концерн Укравтодор, створена Державна служба автомобільних доріг, до сфери управління якої Постановою КМУ від 28.12.2001 р. № 1809 віднесено державні підприємства, установи та організації, що входили до складу ліквідованої Української державної корпорації по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг (Укравтодор). Постановою КМУ від 10 вересня 2014 р. № 439 ліквідована Державна служба автомобільних доріг та створене Державне агентство автомобільних доріг України, по якого перейшли повноваження ліквідованої Держслужби. Згідно даних ЄДР, Державним агентством автомобільних доріг України створена Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області, як територіальний орган на місцях. Таким чином, внаслідок вищенаведених перетворень право користування спірною земельною ділянкою наразі належить Службі автомобільних доріг у Дніпропетровській області. Земельна ділянка за кадастровим номером 1221486200:01:739:0004, площею 0,5 га, частково знаходиться на землях дорожнього господарства, а саме: на смузі відведення автомобільної дороги «Н-08 «Бориспіль - Дніпро Запоріжжя (через м. Кременчук)-Маріуполь», приблизно з 422 км +647 м 422 км+960 м. Автомобільна дорога «Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (через м. Кременчук)-Маріуполь» на вказаній ділянці належить до автомобільних доріг І-б категорії, параметри якої, визначаються відповідно до будівельних норм та стандартів. Фактичні параметри даної ділянки автомобільної дороги підтверджуються витягом лінійного графіку даної ділянки автомобільної дороги з Технічного паспорту а/д «Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (через м. Кременчук)», відповідно до якого проїзна частина складається з чотирьох смуг по 3,75 м (7,5 м - ширина двох смуг в кожний напрям). Згідно з СНиП 2.05.02-85 автомобільні дороги за кількістю смуг - 4 з шириною 3,75 м (2x7,5) віднесено до І-б категорії автомобільних доріг. Також на наданому лінійному графіку з Технічного паспорту а/д «Н-08 «Бориспіль - Дніпро -Запоріжжя (через м. Кременчук)» зроблено позначення кілометрів, на яких земельна ділянка за кадастровим номером: 1221486200:01:739:0004 частково знаходиться, відповідно до Постанови КМУ №55 від 30.01.2019 року, що засвідчується довідкою від САД у Дніпропетровській області №1-11/691 від 10.03.2021 року. У свою смуга відведення автомобільної дороги «Н-08 «Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя (через м.Кременчук)-Маріуполь» на вказаній ділянці згідно з «Нормами відведення земель для автомобільних доріг. СН 467-74.» від 19.12.1974 року, складає в зазначеному місці 65,0 м (по 32,5 м від осі дороги в обидва боки). Таким чином, за даними з Публічної кадастрової карти України можна встановити, що межу смуги відведення автомобільної дороги «Н-08», шириною 32,5 м, при виділенні земельної ділянки за кадастровим номером: 1221486200:01:739:0004 у власність [PERSON] дотримано не було, оскільки відстань від бар`єрного огородження на розділовій смузі (осі дорожнього полотна) до початку даної земельної ділянки складає приблизно 11,92 м, замість 32,5 м. Відповідно до положень ст. 149 Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Проте, як встановлено судом, згоду на вилучення з користування, погодження на відведення у користування чи приватну власність земельної ділянки за кадастровим номером: 1221486200:01:739:0004 Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області не надавалось. Зважаючи на всі вищезазначені факти, земельна ділянка: 1221486200:01:739:0004 частково знаходиться на смузі відведення автомобільної дороги «Н-08», займаючи земельне полотно, узбіччя, а також транспортну зупинку з автопавільйоном (викопіювання із вимірюванням приблизної відстані у 11,17 м від межі земельної ділянки до осі автодороги із позначенням транспортної зупинки з Гугл-карт). З огляду на це, за вказаними межами, суд приходить до висновку про те, що зазначена земельна ділянка передана у приватну власність із порушенням вказаних норм чинного законодавства. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно із ч. І ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до положень ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до положень ст. 24 «Державна реєстрація земельної ділянки» Закону України «Про державний земельний кадастр»: 1.Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. 2.Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. 3.При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. 4.Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, серед іншого у раз ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Разом з тим, ухвалення судом відповідного рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Окрім того, суд зауважує, що для ефективного та належного способу захисту порушених права позивачів є також необхідність у скасуванні реєстрації незаконно виділеної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, Таким чином, вищенаведені обставини справи, свідчать про те, що дії відповідачів порушуються не тільки права позивачів щодо безперешкодного доступу та в`їзду до належного їм придорожнього комплексу, а й права фактичного землекористувача Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області, та, в певній мірі, права всіх учасників дорожнього руху на безпечний рух на автомобільній дорозі «Н-08 «Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя». Отже, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням вимоги норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги знайшли своє обґрунтування під час розгляду справи в цілому, а тому такі вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, позивачами при зверненні до суду було сплачено судовий збір в загальному розмірі 3969,60 грн., а також 496,20 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, які, з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачів пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved