Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., судові витрати віднести на відповідача. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього на користь ТзОВ Кеш ТУГОу заборгованості в загальній сумі 6600 грн. дізнався про виконавчий напис № 16797 від 18 грудня 2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. Вважає вчинений виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання не отримував і така вимога не могла бути надана приватному нотаріусу. Крім того, нотаріус взагалі не мав права вчиняти виконавчий напис за кредитним договором. Ухвалою від 7 лютого 2022 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом сторін). Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Треті особи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 18 грудня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинив виконавчий напис № 16797 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за договором № 138519 від 23 липня 2020 року, укладеним з ТОВ «Займер», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року є ТОВ "Фінансова компанія "КЕШ ТУ ГОУ", заборгованості за кредитним договором № 138519 від 23 липня 2020 року. Строк платежу за договором № 138519 від 23 липня 2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23 липня 2020 року по 12 листопада 2021 року. Сума заборгованості становить 5200 грн, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1000 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 4200 грн, сума заборгованості по штрафам і пеням становить 0,00 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плати із стягувача у розмірі 1400 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню зборжника на користь стягувача, становить 6600 грн. Постановою від 25 січня 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Капустіна Д.А. відкрила виконавче провадження № 68352714 з примусового виконання виконавчого напису № 16797, виданого 18 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису, що й ст.87-88 Закону України «Про нотаріат». Підпунктами 3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (пункт 2) доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, вчиняючи 18 грудня 2021 року виконавчий напис № 16797, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. неправомірно керувався п.2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не визнає заборгованості перед відповідачем за кредитним договором № 138519 від 23 липня 2020 року, письмової вимоги (повідомлення) від відповідача про погашення заборгованості не отримував та позбавлений будь-якої інформації щодо кредитних зобов`язань. Матеріали справи не містять відомостей на підтвердження того, що письмову вимогу (повідомлення) з вимогою про усунення порушень за кредитним договором позивач отримував. Отже, позивач не був вчасно проінформований про наявність заборгованості та не мав можливості або оспорити вимоги ТОВ "Фінансова компанія "КЕШ ТУ ГОУ", або виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Зважаючи на те, що суду не надано доказів безспірності заборгованості позивача перед відповідачем і позивач таку заборгованість оспорює, суд вважає, що вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною. За таких обставин суд дійшов висновку, що виконавчий напис виданий неправомірно, а тому позовні вимоги належить задовольнити. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору. Підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн суд не вбачає, оскільки позивачем в порушення вимог ч.8 ст.141 ЦПК України не надано доказів понесення таких витрат. На підставі наведеного та

Outcome: approved