Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою дитиною посилаючись на те, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем. Відповідач протягом довгого періоду чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. Просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною, визначити способи участі у вихованні доньки, а саме: побачення п`ять раз на тиждень: з понеділка по п`ятницю з 15.00 год. до 18.00 год. за місцем навчання доньки або за місцем її проживання, перебування; побачення 2 раз на тиждень: з суботи по неділю з правом перебування доньки за місцем проживання батька та з правом ночівлі дитини у вихідні дні за місцем проживання батька; необмежене спілкування з донькою [PERSON] особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення позивача з донькою або цей день передує дню побаченню , або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком; в день мого побачення з донькою, позивач має право забирати доньку з дому/школи особисто. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05 січня 2022 року відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 07 лютого 2022 року по цивільній справі залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог Службу справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24 березня 2022 року закрито підготовче провадження , зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради надати висновок щодо участі позивача у вихованні малолітньої [PERSON] . У судовому засіданні 25 травня 2022 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. У судове засідання 08 червня 2022 року позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач протягом тривалого часу не спілкувався з донькою. Вона ніколи не забороняла спілкуватися з дитиною ні позивачу, ні його матері [PERSON] . На даний час дитина не бажає йти на контакт з позивачем, а тому останній повинен знайти такі слова, щоб дитина йому повірила. Підтримала відзив та просила відмовити в задоволенні позову або відтермінувати зустрічі позивача з донькою до закінчення воєнного стану враховуючи безпеку доньки. Представник відповідача [PERSON] підтримав наданий суду відзив та позицію відповідача. Представник третьої особи Служби справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, при прийнятті рішення просить врахувати інтереси дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази по справі , дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є сторони по справі. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень ЄСПЛ, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя як право батьків на спілкування з дитиною. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом статей 150, 155 Сімейного кодексу України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частини перша-третя статті 157 СК України). Спір щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, згідно статті 159 СК України вирішується судом. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною у присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2021 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів позовні вимоги задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.10.2021 року по досягнення дитиною повноліття. Згідно постанови державного виконавця Київського ВДВС у м. Полтаві від 16.11.2021 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду. Відповідно до довідки про неотримання аліментів від 27.94.2022 року № 18443 виданої Київським ВДВС у м. Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Суми) , [PERSON] за період з 20.10.2021 року по 31.03.2022 року аліменти з [PERSON] згідно з виконавчим листом № 552/5662/21 на утримання доньки [PERSON] не отримувала. [PERSON] відвідує Полтавський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 27 «Зірочка» , режим роботи групи з 7.00 до 17.30 год.; є вихованкою дитячо-юнацького клубу «Фантазія», активною учасницею масових заходів закладу позашкільної освіти «Полтавський міський центр дитячо-юнацьких клубів за місцем проживання « Полтавської міської ради . У зв`язку з введенням воєнного стану, заняття відбуваються не за графіком . Як встановлено в ході судового розгляду, позивач останній раз спілкувався з донькою у червні-липні 2021 року. Судом установлено, що сторони самостійно не можуть дійти згоди щодо графіку спілкування батька з дитиною. Рішенням виконавчого комітету Київської районної ум. Полтаві ради № 106 від 24.05.2022 року « Про затвердження висновку щодо визначення участі батька, [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] » затверджено висновок , яким виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити порядок участі батька, [PERSON] , у вихованні малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , таким чином: перша субота та друга неділя місяця, з 10.00 до 18.00 години, без присутності матері, з урахуванням погодних умов, режиму дня, стану здоров`я та бажання дитини; один раз на тиждень у робочий день з 14.00 до 16.00 години, з урахуванням погодних умов, режиму дня, .стану здоров.'я та бажання дитини, а також початку навчання дитини у освітньому заклад ; двічі на тиждень, за домовленістю батьків, 10 хвилин спілкування з дитиною засобами зв`язку, з урахуванням режиму дня, стану здоров`я дитини; у дні народження, святкові дні, у період хвороби -відвідування дитини за місцем її проживання та фактичного перебування, за домовленістю батьків. Встановлюючи спосіб та порядок спілкування батька - позивача по справі з малолітньою дочкою , суд перш за все враховує інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, дійшов висновку про можливість визначення порядку періодичних тимчасових побачень батька з дитиною, оскільки право батька на спілкування з донькою є його незаперечним правом. Суд приймає до уваги, що позивач не мешкає разом із дитиною, останній раз спілкувався з дочкою рік тому , [PERSON] відвідує дошкільний заклад та дитячо-юнацький клуб, що займає у неї час щодня та щотижня. Між цим, слід враховувати й те, що дитина повинні мати також і час для спілкування з матір`ю, мати час на власний відпочинок для спілкування зі своїми друзями, час для підготовки завдань і необхідного відпочинку. Це все складає її життєвий графік, який задля дотримання нормального розвитку дитини не повинен порушуватись. Відповідач при розгляді справи посилалась на небажання доньки спілкуватись з батьком. Проте, суд перш за все приймає до уваги, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Національне законодавство України, зокрема, стаття 155 СК України також передбачає, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов до висновку, щодо визначення позивачу способу та порядок участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , 2015 року народження, шляхом: -зустрічей першої суботи та другої неділі місяця з 10 години до 18 години без присутності матері [PERSON] з урахуванням погодних умов, режиму дня , стану здоров`я, бажання дитини; -один раз на тиждень, за домовленістю [PERSON] та [PERSON] з 14 години до 16 години, з урахуванням погодних умов, режиму дня, стану здоров`я, бажання дитини без присутності матері [PERSON] -шляхом необмеженого спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку , що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною, з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та бажання дитини ; - у дні народження, святкові дні, у період хвороби відвідування [PERSON] за місцем її проживання чи фактичного перебування за домовленістю батьків. Також необхідно зобов`язати [PERSON] завчасно попереджати [PERSON] щодо зміни та їх причини у визначеному порядку зустрічей з дитиною. Приймаючи до уваги відносини, що складись між сторонами, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що реалізація визначених судом способів участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю [PERSON] повинна відбуватися з дотриманням одночасно певних умов - за бажанням [PERSON] та вчиненням ним реальних заходів, спрямованих на реалізацію його прав на підставі судового рішення; з урахуванням думки дитини у визначені судовим рішенням дні та часи, які можуть бути розширеними за згодою сторін. Також, у разі зміни обставин, пов`язаних з віком дитини, станом її здоров`я, психо-емоційного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Що стосується позовної вимоги щодо зобов`язання [PERSON] не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою, то вказані обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, допитані в судовому засіданні свідки не підтвердили такі факти та зазначили, що не були свідками таких дій відповідача. А тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Outcome: partial