Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

24 грудня 2020 року АТ «Ідея Банк» звернулось з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір № 910.26699 від 29.09.2014 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 470248,56 грн. зі сплатою 16,99% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 26.11.2020 має заборгованість у розмірі 492115,90 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на їх користь, а також судовий збір у розмірі 7381,73 грн. В свою чергу відповідачем [PERSON] через свого представника подано до суду зустрічну позовну заяву в якій просить визнати кредитний договір №910.26699 від 29.09.2014 року неукладеним безгрошовим зобов`язанням. Визнати право за [PERSON] не виконувати неіснуючі (безгрошові) зобов`язання за неукладеним кредитним договором №910. 26699 від 29.09.2014 року, визнати пункти 9-10 розділу 3 кредитного вищевказаного договору разом з додатками 1-2 до нього в частині сплати комісій за надання кредиту, комісії за переказ з транзитного рахунку, комісії за обслуговування кредитної заборгованості недійсними. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що згідно кредитного договору банк зобов`язався надати кредитні кошти в сумі 470248,56 гривень на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом, але умови договору не виконав, оскільки поточний рахунок на ім`я [PERSON] не відкривався, відсутня заява на відкриття поточного рахунку та договір про відкриття поточного рахунку для надання кредиту, заява на переказ готівки в іноземній валюті не оформлювалась та не підписувалась, кредит у вигляді готівкових коштів з каси не надавався та заява на видачу готівки банком не оформлювалась. Вважає, що сторони не узгодили усі суттєві умови кредитування за кредитним договором у тому числі, порядок його отримання та погашення, дату видачі кредиту, порядок розрахунків, графік платежів, сукупну вартість кредиту, абсолютне його здороження та реальну відсоткову ставку. Представник зустрічного позивача додатково звернув увагу на наступне, так банком подано копії сфальшованих документів, і бухгалтерських, з підробленням підписів [PERSON] та які є недійсними, для цього виникає необхідність витребування усіх оригіналів документів доданих до позову, про що клопотав перед судом, так як існує необхідність призначення судово-почеркознавчої експертизи підпису [PERSON] доданих до позову документах, банк кредитні кошти в сумі 470248,56 гривень не надав, кредитний договір №910.26699 від 29.09.2014 року без відкриття поточного рахунку на ім`я [PERSON] неможливо було виконати, відсутні докази відкриття поточного особовою рахунку про надання кредитних коштів, як то передбачено п.3.4 Постанови НБУ №І68 від 10.05.2020 року та ст.11 Закону «про захист прав споживачів», матеріали справи не містять первинних бухгалтерських документів про надання та отримання кредиту, меморіальні ордери не відповідають вимогам НБУ, відсутній підпис [PERSON] , виписка по рахунку не відповідає вимогам п. 5.4 Постанови НБУ №254 від 18.06.2003 року та не є бухгалтерським документом, що може підтверджувати проведені кредитні операції, при тому що в ній відсутній поточний особовий рахунок [PERSON] , а лише виписка з нього може бути доказом по справі, при цьому в ній нібито зазначено транзитний внутрішній рахунок, який не мас жодного відношення до [PERSON] . Також ця «виписка» не містить підпису бухгалтера та уповноваженої особи на складання регістрів бухгалтерського обліку та печатки, натомість стоїть підпис невідомої особи без зазначення ПІБ та посади;долучена до позову довідка-розрахунок не є бухгалтерським документом, не містить у собі усіх складових платежів за кожним платіжним періодом згідно графіку платежів, не відображені і періоди нарахування штрафних санкцій, крім того зазначені цифрові дані в ній та у нібито «виписці» не підтверджені прибутковими кредитними документами з підписом [PERSON] ;в позовній заяві представник позивача робить хибне застереження щодо відліку строків позовної давності, наводить застарілу судову практику суду касаційної інстанції, так як відлік позовної давності відраховується від вимоги про зміну строку виконання зобов`язань за кредитним договором, до позову долучено вимогу від 10.01.2017 року, тому просив у разі прийняття висновку судом про наявність підстав для задоволення первісного позову банку , то відмовити за спливом строку позовної давності . Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 29.09.2014 між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є позивач, [PERSON] \~\~було укладено кредитний договір № 910.26699. Відповідно до укладеного договору банк надав\~\~ [PERSON] \~\~кредитні кошти в сумі 470248,56 грн. зі сплатою 16,99% відсотків річних а відповідач зобов`язався повернути отримані кредитні кошти ануїтетними платежами, сплатити комісії, нараховані відсотки за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених договором протягом 60 місяців.Відповідно до §3 кредитного договору, за користування кредитом\~\~ [PERSON] повинна сплачувати банку змінювану відсоткову ставку, яка на день укладення договору становить 16,99%, комісії та інші платежі за договором.Порядок погашення кредиту, сплати відсотків та неустойки за умовами кредитного договору передбачений §7 кредитного договору. Право банку нараховувати штрафні санкції у разі порушення умов договору передбачене §9 кредитного договору. 29.09.2014\~\~ [PERSON] \~\~підписано довідку-повідомлення, відповідно до якої відповідач підтвердив, що до підписання кредитного договору ПАТ «Ідея Банк» надав йому в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. За змістом копії меморіального ордеру №910.26699 від 29.09.2014 [PERSON] отримала кошти у сумі 470248,56 грн. з призначенням платежу: видача кредиту згідно договору №91026699.Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконувала, в результаті чого станом на 26.11.2020 виникла заборгованість у загальній сумі 492115,90 грн., з яких: 38151,91- основний борг, 21885,44 грн. - прострочений борг, 57514,41 грн. - прострочені проценти, 2130,62- плата за обслуговування кредиту, 27064,30 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобов`язанням. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Суд вважав недоцільним вирішувати питання щодо почеркознавчої експертизи враховуючи, що зустрічним позивачем не було надано документів, зразків почерку та підпису витребувані судом ухвалою від 14.05.2021 року при цьому жодних клопотань про витребування додатково зразків підпису та почерку від підприємств, установ, організацій заявлено не було, а також враховуючи наступне. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв. Статтею 204 ЦК України встановлений принцип правомірності правочину, відповідно до якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підстави для визнання правочину недійсним визначені в ч. 1 ст. 215 ЦК України, зокрема недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно вимог ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Недоведеність обставин, на яких наполягає позивач за зустрічним позовом, є підставою для відмови в позові. За таких обставин та приймаючи до уваги, що позивачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів того, що остання не укладала (не підписувала) Кредитний Договір № 910.26699 від 29.09.2014, суд вважає, що у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Натомість позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк» обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд критично ставиться до доводів зустрічного позивача клієнта банку щодо не отримання коштів та неналежного оформлення банківських документів, оскільки як вбачається з спірного договору ( зокрема п.п. а) п. 2 ) кредит є цільовим, а саме фінансування купівлі транспортного засобу TOYOTA , HIGHLINDER ,кузов № [NUMBER] , при цьому матеріалами справи підверджено й клієнтом не спростовано що згідно свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу на неї 27.09.2014 (а.с. 176) було зареєстровано такий засіб як власника , здійснено платежі грошових коштів ТОВ"Автосаміт на столичному" , враховуючи й рахунок -фактуру від 08.09.2014 року, кошти у перший рік кредитування за дорученням [PERSON] було перераховано ТОВ Автосаміт на Столичному в сумі 456 552,00 грн., та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя» в сумі 13696,56 грн. Відтак всього за дорученням [PERSON] було перераховано 470 248,56 грн. , зазначеним спростовуються доводи [PERSON] щодо рахунку 2620, переказу готівки в іноземній валюті, видачі коштів з каси, не зазначення дати видачі кредиту чи не надання їй кредиту. Також, Банком на виконання вимог ухвали суду було подано до суду оригінал Згоди фізичної особи-суб`єкта кредитної історії від 29.09.2014, Письмової згоди фізичної особиклієнта Банку від 29.09.2014 № 910.26699, Довідки-повідомлення від 29.09.2014, якими до підписання кредитного договору Банк повідомив [PERSON] в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, що повністю спростовує доводи [PERSON] щодо того, що кредитодавець, перед укладенням кредитного договору, не надав позичальнику в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Окрім цього, аналогічну інформацію містить сам Кредитний договір та його додатки, зокрема Додаток № 2 Розрахунок сукупної вартості кредитування та реальної процентної ставки, з якими перед їх підписанням [PERSON] також ознайомилась, що також узгоджується з п. 4 параграфу 9 Кредитного договору, тому посилання на те, що розрахункові банківські документи не підписані , не спростовують існування її кредитних відносин, які підтверджуються не лише основним кредитним договором, а й наступним частковим виконанням , а також заявою про застосування позовної давності , при цьому доказів порушень закону про захист прав споживачів матеріали справи не містять. Суд також критично відноситься до заперечень, в яких відповідач за первісним позовом просить застосувати строк позовної давності, який на думку суду не сплив до вимог, які виникли за кредитним договором, враховуючи як й строк дії договору так і положення пункту 9 параграфу 9 Кредитного договору, яким передбачено строк позовної давності для стягнення заборгованості за ним тривалістю 5 років, крім того за розрахунком який не спростовано клієнтом свідчать про визнання ним заборгованості за кредитним договором - здійснення платежів на його погашення, при цьому доводивши про безпідставність розрунку заборгованості клієнт власного розрахунку не надав, а тому не приймає такі доводи до уваги, враховуючи й вищезазначене. \~ \~ \~ \~Клопотання банку про повернення оригіналів документів слід задовольнити частково з урахуванням ст. 96 ЦПК України, оскільки суд в даному випадку вважає доцільним повернення таких оригіналів без шкоди для судового розгляду лише після набрання судовим рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~Оскільки первісний позов підлягає задоволенню , а зустрічний відхиленню, то відповідно до \~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на відповідача за первісним позовом.

Outcome: approved