Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

До Миронівського районного суду із вказаною заявою звернувся [PERSON] та просив встановити факт належності державного акта на право приватної власності на землю серії Р 1 № 202095 на земельну ділянку площею 2,6618 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області, виданого Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області 30 листопада 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1189. Свої вимоги щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу мотивував, тим що є власником земельної ділянки площею 2,6618 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області. В Державному акті на право власності на земельну ділянку серії Р 1 № 202095, його прізвище « [PERSON] » записане як « [PERSON] ». Тобто в Державному акті на право власності на землю серії Р 1 № 202095 була допущена механічна помилка в написанні його прізвища. В судовому засіданні заявник та представник заявника заявлені вимоги підтримали на викладені обставини в заяві. Від представника заінтересованої особи надійшов лист про розгляд справи у їх відсутності. Суд заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідка, дослідивши заяву, додані до неї документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорту серії [NUMBER] виданого 10 грудня 1999 року Миронівським РВГУ МВС України в Київській області, заявник має прізвище, ім`я та по-батькові - [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , заявник має прізвище, ім`я та по-батькові - [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] виданого 25 лютого 2011 року, заявник має прізвище, ім`я та по-батькові - [PERSON] (а.с. 10). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 202095 він виданий [PERSON] (а.с. 11-12). Відповідно до показів свідка [PERSON] наданими в судовому засіданні, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,6618 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області, серії Р 1 №202095, виданий [PERSON] Карапишівською сільською Радою народних депутатів від 10 січня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 1189. Відповідно до експертного висновку №056/283-n від 05 травня 2022 року виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, прізвищ [PERSON] та [PERSON] у документах, наданих для експертизи є ідентичними. Розходження в записах прізвища [PERSON] / [PERSON] викликане графічним впливом російської форми цього прізвища ( [PERSON] ) та/або фонетичними коливаннями в вимові голосного [і/и] в реалі документаційної фіксації української форми прізвища. Лінгвістична ідентифікація аналізованих записів базується на їхньому співвіднесенні з типовими девізіями в практиці документування власних назв. Таким чином у матеріалах справи міститься достатньо доказів, які свідчать про те, що під час заповнення бланку Державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р 1 № 202095 була допущена механічна помилка в написанні прізвища заявника. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Заявник звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У окремому провадженні таким виступає охоронюваний законом інтерес, тобто у цьому виді провадження встановлюються обставини, від яких у конкретної особи може виникнути, змінитися або припинитися певне суб`єктивне право - юридичні факти. Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до пункту 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. На підставі викладеного з урахуванням показань свідка [PERSON] та пояснень заявника суд вважає доведеним факт того, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,6618 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області, серії Р1 №202095, виданий заявнику [PERSON] Карапишівською сільською Радою народних депутатів від 10 січня 2001 року. Враховуючи викладене,

Outcome: approved