Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

У серпні 2021 року позивачка [PERSON] , яка діє через представника - адвоката Казміренко Л.О., звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Також співвласниками вказаної квартири в рівних частках є її чоловік [PERSON] та син [PERSON] . [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Під час оформлення спадщини позивачці стало відомо, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 266934324 від 22 липня 2021 року на квартиру [ADDRESS] реєстратором Першою Сумською державною нотаріальною конторою на підставі листа № 117 від 27 січня 2004 року Зарічного районного відділу державної виконавчої служби накладено арешт, особи, майно яких обтяжується - позивачка [PERSON] та її чоловік [PERSON] . 15 липня 2021 року вона звернулася до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про зняття арешту з квартири, на що отримала відмову. Посилаючись на обставини того, що всі борги по виконавчому провадженню, відкритому на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 жовтня 2001 року про стягнення з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Сумської біологічної фабрики заборгованості по квартирній платі та комунальним платежам в сумі 1704 грн 02 коп. сплачені, а також на те, що виконавчі провадження щодо неї та [PERSON] на виконанні не перебувають, позивачка просить суд зобов`язати Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт з квартири [ADDRESS] , який було накладено в межах виконавчого провадження Зарічним районним відділом виконавчої служби м. Суми на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н, листа № 117 від 27 січня 2004 року, зареєстрованого 05 травня 2008 року за № 7127690 реєстратором Першою Сумською державною нотаріальною конторою на власника [PERSON] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 серпня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування арешту з майна в частині позовної вимоги про зняття арешту з квартири [ADDRESS] , який було накладено в межах виконавчого провадження Зарічним районним відділом виконавчої служби м. Суми на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н, листа № 117 від 27 січня 2004 року, зареєстрованого 05 травня 2008 року за № 7127583 реєстратором Першою Сумською державною нотаріальною конторою на власника [PERSON] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування арешту з майна в частині позовних вимог про зняття арешту з квартири [ADDRESS] , який було накладено в межах виконавчого провадження Зарічним районним відділом виконавчої служби м. Суми на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н, листа № 117 від 27 січня 2004 року, зареєстрованого 05 травня 2008 року за № 7127690 реєстратором Першою Сумською державною нотаріальною конторою на власника [PERSON] . У відзиві на позовну заяву відповідач Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) просить розглянути справу без участі державного виконавця. При цьому, відповідач зауважив, що згідно даних АСВП виконавчі провадження щодо [PERSON] на виконанні не перебувають, тому у державного виконавця відсутні правові підстави щодо зняття арешту з майна (а.с. 29). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 листопада 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державне підприємство «Сумська біологічна фабрика». У письмових поясненнях третя особа Державне підприємство «Сумська біологічна фабрика» зазначила, що станом на сьогодні за мешканкою квартири [ADDRESS] [PERSON] по даним бухгалтерського обліку підприємства жодного боргу не рахується. Державне підприємство «Сумська біологічна фабрика» претензій та вимог до позивачки [PERSON] не пред`являє (а.с. 61). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2022 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування арешту з майна як співвідповідача Державне підприємство «Сумська біологічна фабрика». Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 09 березня 2022 року. Ураховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п. 1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року № 5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року № 11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Призначено справу до судового розгляду на 24 травня 2022 року. В судове засідання сторони не з`явились. У письмовій заяві позивачка [PERSON] просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. У раніше поданих письмових заявах співвідповідачі Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та Державне підприємство «Сумська біологічна фабрика» просили розглянути справу без участі їхніх представників. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25 березня 1998 року, виданого приватизаційною комісією Сумської державної біологічної фабрики квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , позивачці по справі, та [PERSON] (а.с. 12). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30 жовтня 2001 року стягнуто з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь Державної Сумської біологічної фабрики заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам в сумі 1704 грн 02 коп. та 51 грн витрат по державному миту в дольовому порядку, тобто по 17 грн з кожного (а.с. 8). Постановою державного виконавця Зарічного районного відділу державної виконавчої служби м. Суми від 23 січня 2004 року накладено арешт та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а саме: квартиру [ADDRESS] при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3883, виданого 30 листопада 2001 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Сумської біологічної фабрики 1704 грн 02 коп. в солідарному порядку (а.с. 57, 60). Згідно з довідкою Державного підприємства «Сумська біологічна фабрика» від 09 лютого 2004 року № 1 квартиронаймач [PERSON] , який мешкає за адресою [ADDRESS] 06 лютого 2004 року оплатив квартплату та надані комунальні послуги в сумі 1704 грн 02 коп. Борг по квартплаті та комунальним послугам станом на 09 лютого 2004 року погашено в повному обсязі (а.с. 10). Також у квитанції від 25 червня 2003 року за № 12 на суму 53 грн 55 коп. вказано про прийняття державним виконавцем РВ ДВС Зарічного райуправління юстиції Кулик В.В. на підставі виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми від 30 листопада 2001 року судових витрат у сумі 51 грн та виконавчого збору в сумі 02 грн 55 коп. від [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 22.07.2021 року наявний архівний запис про обтяження у вигляді арешту на квартиру [ADDRESS] , який було накладено на підставі листа Зарічного районного відділу державної виконавчої служби м. Суми № 117 від 27 січня 2004 року, зареєстрованого 05 травня 2008 року за № 7127690 реєстратором Першою Сумською державною нотаріальною конторою на власника [PERSON] (а.с. 13-14). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 9). Законодавець у частині першій статті 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим, зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (який був чинним станом на момент виникнення спірних правовідносин) заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 11 цього Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до частин першої, другої, третьої та четвертої статті 57 цього Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року № 606-XIV передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Суд звертає увагу на те, що фактично спадщина, на яку претендує позивач, є майном померлого боржника, після смерті якого вона в силу статей 1218, ч.1 ст. 1281 ЦК України успадкувала не тільки права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті і відкриття спадщини, в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1268 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина 1 статті 1296 ЦК України). Згідно з частиною 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (частини 1, 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до статті 59 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Звернувшись з позовом до суду, позивачка просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] , частка у праві власності на яку належала [PERSON] , оскільки наявність зазначеного обтяження перешкоджає оформити їй спадкові права. З матеріалів справи вбачається, що вказане обтяження було накладено в інтересах Державного підприємства «Сумська біологічна фабрика» в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-3883, виданого 30 листопада 2001 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь Сумської біологічної фабрики заборгованості по квартирній платі та комунальним платежам в сумі 1704 грн 02 коп. (а.с. 57, 60). Однак, згідно з довідкою Державного підприємства «Сумська біологічна фабрика» від 09 лютого 2004 року № 1 квартиронаймач [PERSON] , який мешкає за адресою [ADDRESS] 06 лютого 2004 року оплатив квартплату та надані комунальні послуги в сумі 1704 грн 02 коп. Борг по квартплаті та комунальним послугам станом на 09 лютого 2004 року погашено в повному обсязі (а.с. 10). Про відсутність претензій та вимог до позивачки повідомило також і Державне підприємство «Сумська біологічна фабрика» у письмових поясненнях від 13 січня 2022 року № 14 (а.с. 61). Крім того, за інформацією Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 20 жовтня 2021 року № 95258 згідно перевірки даних АСВП на виконанні у Відділі виконавчі провадження щодо [PERSON] та [PERSON] на виконанні не перебувають (а.с. 40). Водночас, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладений державним виконавцем арешт на спірну квартиру при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 30 листопада 2001 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь Сумської біологічної фабрики заборгованості по квартирній платі та комунальним платежам в сумі 1704 грн 02 коп. залишається не знятим, що свідчить про порушення прав позивачки, оскільки є перешкодою в оформленні прав на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що право позивачки порушено і підлягає захисту шляхом зняття арешту з квартири [ADDRESS] , який було накладено на підставі листа Зарічного районного відділу державної виконавчої служби м. Суми № 117 від 27 січня 2004 року, зареєстрованого 05 травня 2008 року за № 7127690 реєстратором Першою Сумською державною нотаріальною конторою на власника [PERSON] . Отже, позов в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позову до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з таких підстав. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. На відміну від позивача, відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з частиною першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 постанови «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року за № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що позивач пред`явила позов до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), який є неналежним відповідачем, оскільки арешт було накладено в інтересах стягувача Державного підприємства «Сумська біологічна фабрика», тому рішення у справі може вплинути саме на його права. За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення заявленого позову до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з майна у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача. Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial