Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

18.02.2022 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області в інтересах [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позові зазначено, що відповідач разом зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON] мають місце реєстрації та проживають за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька дитини занесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян на підставі частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідач неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, за статтею 184 КУпАП. Фахівцем комунального закладу «Центр соціальних служб Петриківської селищної ради» Беркут Русланою Сергіївною родина [PERSON] буза взята під соціальний супровід 01 лютого 2021 року. Під час надання супроводу було виявлено, що [PERSON] зловживає спритними напоями, вихованням неповнолітньої доньки [PERSON] не займається, допускає безлад в будинку, не працює, доньку продуктами харчування не забезпечує, вчиняє психологічне насилля по відношенню до членів родини, успішністю доньки в учбовому закладі не цікавиться. Будинок в якому проживає родина в зимовий час не опалюється, в будинку холодно. Неповнолітня [PERSON] періодично залишає місце свого проживання та проживає у своїх близьких родичів. Під час відвідування за місцем проживання фахівцем центру соціальних служб дитині надавалась допомога у вигляді одягу, канцелярських виробів, необхідних для навчання в учбовому закладі, шкільного спорядження та засобів гігієни. Проводились бесіди з матір`ю дитини про шкоду зловживання алкогольними напоями, недопущення насильства у родині, про роль матері у вихованні дитини та отриманні освіти. 21 травня 2021 року службою у справах дітей Петриківської селищної ради був здійсненний виїзд за адресою проживання матері та дитини, [ADDRESS] , з метою обстеження умов проживання, за результатами складено акт обстеження умов проживання, встановлено, що наявні умови для проживання та виховання дитини, за умови наведення побутового прибирання будинку, встановлений двотижневий строк для усунення недоліків. Виявлено, що стосунки у родині напружені, мати дитини недостатньо приділяє уваги вихованню дитини, зловживає спиртними напоями. 02 червня 2021 року службою у справах дітей Петриківської селищної ради був здійсненний повторний виїзд за адресою проживання родини [PERSON] з метою складання акту обстеження умов проживання та перевірки стану виконання рекомендацій по наведенню побутового прибирання будинку, однак відповідач своєї згоди на проведення обстеження умов проживання не надала. 02 червня 2021 року службою у справах дітей Петриківської селищної ради відносно [PERSON] був складений адміністративний протокол про недопущення представників органу опіки та піклування до обстеження умов проживання дитини, за частиною 1 статті 188-50 КУпАП. 18 червня 2021 року адміністративна справа у відношенні [PERSON] за частиною 1 статті 188-50 КУпАП розглянута Петриківським районним судом, на підставі статті 22 КУпАП відповідач отримала усне зауваження. Центром соціальних служб 08 грудня 2021 року складено акт оцінки потреб родини [PERSON] , за висновками якого «Мати не приділяє потрібної уваги донці, не займається її вихованням, зловживає алкогольними напоями». 04 січня 2022 року неповнолітня [PERSON] службою у справах дітей Петриківської селищної ради взята на облік, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах, наказ служби за № 01. Згідно характеристики на [PERSON] встановлено, що вона зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, постійного місця роботи не має, має на вихованні доньку [PERSON] , вихованням якої не займається. Серед жителів села Улянівка характеризується незадовільно, неодноразово надходили скарги щодо її неадекватної поведінки, характеристика отримана 21 січня 2022 року від старости Чаплинського старостинського округу. Згідно характеристики на ученицю 9 класу Чаплинського ліцею [PERSON] , встановлено, що мати дитини навчальними досягненнями доньки не цікавиться, не приділяє уваги вихованню, не підтримує, зв`язок з педагогічним колективом та класним керівником. [PERSON] має навчальні досягнення середнього рівня. Навчається не в повну міру своїх можливостей. До уроків готується несистематично. Під час уроків не проявляє ініціативи, сором`язлива. Психологічний стан дитини потребує уваги дорослих. Відповідач листом двічі була запрошена на засідання комісії з питань захисту прав дитини Петриківської селищної 10 грудня 2021 року та 25 січня 2022 року, де приймалось рішення про доцільність / не доцільність позбавлення її батьківських прав у відношенні неповнолітйьої доньки [PERSON] , однак вона обидва рази на засідання комісії не з`явилась. Як вбачається із висновку комісії з питань захисту прав дитини Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року № 01, прийнято рішення за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] у відношенні неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог Сімейного Кодексу України представник позивача просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . 02.03.2022 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 21.04.2022 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області підготовче провадження в цивільній справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської областіне з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] в судові засідання повторно не з`явилася, була повідомлена належним чином про місце, час і день слухання справи, що підтверджується поштовими відправленнями, які повернулися до суду. Клопотань про розгляд справи за її участі або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Правом подачі відзиву не скористалася. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 11). Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану від 26.01.2022, відомості про батька дитини записані до Державного реєстру актів цивільного стану на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] неодноразово (7 разів) притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, за статтею 184 КУпАП, що підтверджується копіями постанов Петриківського районного суду Дніпропетровської області винесені в період часу з січня 2020 року по жовтень 2021 року, зокрема: 10 січня 2020 року Петриківським районним судом притягнута до адміністративної відповідальності, за частиною 1 статті 184 КУпАП, за те, що 13 листопада 2019 року ухилялася від виконання батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] , а саме: зловживаючи спритними напоями [PERSON] залишає дитину на тривалий час без материнського нагляду, не забезпечує належні умови для проживання доньки, на підставі чого їй призначене адміністративне стягнення у виді попередження. 21 вересня 2020 року Петриківським районним судом притягнута до адміністративної відповідальності, за частиною 2 статті 184 КУпАП, за те, що 21 серпня 2020 року ухилялася від виконання батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] , а саме: зловживаючи спритними напоями [PERSON] залишає дитину на 3-5 днів без материнського нагляду, ніде не працює, не забезпечує належні умови для проживання дитини, на підставі чого їй призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1700 гривен. 14 січня 2021 року Петриківським районним судом притягнута до адміністративної відповідальності, за частиною 2 статті 184 КУпАП, за те що [PERSON] , 09 січня 2021 року ухилялася від виконання батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] , яка не ночує вдома, про місце знаходження доньки матері нічого не відомо, на підставі чого їй призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1700 гривен. 05 серпня 2021 року Петриківським районним судом притягнута до адміністративної відповідальності, за частиною 2 статті 184 КУпАП, за те, що [PERSON] , 14 липня 2021 року ухилялась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України, яке виражалося в аморальній поведінці останньої, а саме: вживала спиртні напої в присутності дитини, не приділяла їй достатньої уваги, не піклувалась про її фізичний та моральний розвиток, на підставі чого їй призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1700 гривен. 25 жовтня 2021 року Петриківським районним судом притягнута до адміністративної відповідальності, за частиною 2 статті 184 КУпАП, а саме за те що 04 жовтня 2021 року [PERSON] ухилялася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання своєї доньки [PERSON] , яке виражалось в аморальній поведінці останньої (вживала спиртні напої в присутності дитини, не приділяла їй достатньої уваги, не піклувалася про її фізичний та моральний розвиток), на підставі чого їй призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1700 гривен. (а.с. 13-19). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 21.05.2021, службою у справах дітей Петриківської селищної ради був здійсненний виїзд за адресою проживання матері та дитини, [ADDRESS] , з метою обстеження умов проживання, за результатами обстеження умов проживання, встановлено, що наявні умови для проживання та виховання дитини, за умови наведення побутового прибирання будинку, встановлений двотижневий строк для усунення недоліків. Виявлено, що стосунки у родині напружені, мати дитини недостатньо приділяє уваги вихованню дитини, зловживає спиртними напоями. З акту оцінки потреб родини [PERSON] від 08 грудня 2021 року слідує висновок про те, що мати не приділяє потрібної уваги донці, не займається її вихованням, зловживає алкогольними напоями (а.с. 33-37). Згідно наказу служби у справах дітей Петриківської селищної ради № 01 від 04 січня 2022 року неповнолітня [PERSON] взята на облік, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах (а.с. 38). Згідно характеристики на [PERSON] отриманої 21 січня 2022 року від старости Чаплинського старостинського округу встановлено, що вона зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, постійного місця роботи не має, має на вихованні доньку [PERSON] , вихованням якої не займається. Серед жителів села Улянівка характеризується незадовільно, неодноразово надходили скарги щодо її неадекватної поведінки. Згідно характеристики на ученицю 9 класу Чаплинського ліцею [PERSON] , встановлено, що мати дитини навчальними досягненнями доньки не цікавиться, не приділяє уваги вихованню, не підтримує, зв`язок з педагогічним колективом та класним керівником. [PERSON] має навчальні досягнення середнього рівня. Навчається не в повну міру своїх можливостей. До уроків готується несистематично. Під час уроків не проявляє ініціативи, сором`язлива. Психологічний стан дитини потребує уваги дорослих. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року № 01, прийнято рішення за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] у відношенні неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, частиною першою статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно ст.. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має зокрема і орган опіки та піклування. Відповідно до ст.. 19 СК України, при розгляді судом спорів, зокрема щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Досліджений в судовому засіданні висновок Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] на переконання суду є достатньо обґрунтованим, оскільки відповідає фактичним даним, що містяться в решті досліджених судом письмових доказах. На підставі ретельного дослідження вищенаведених доказів суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] внаслідок систематичного зловживання спиртними напоями дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. Тобто відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками у відношенні дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав і за наведених обставин таке позбавлення відповідає найкращим інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, приділяючи увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини та враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , оскільки під час розгляду справи було достеменно встановлено факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по її догляду та вихованню. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у випадку, якщо відношення відповідача зміниться, що буде підтверджуватись належними доказами, можливим є поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.. З урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору, розмір якого відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved