Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення в солідарному порядку 45464,78 грн. боргу за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 жовтня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» та [PERSON] було укладено договір №94-С/ФО про надання споживчого кредиту у розмірі 80000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40 % річних від суми кредиту. Кредит надано строком на 36 календарних місяців з 29 жовтня 2018 року по 28 жовтня 2021 року. В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором кредиту між ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» та [PERSON] було укладено договір поруки №94-С/ФО П від 29 жовтня 2018 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірах, встановлених договором. Оскільки в добровільному порядку відповідач борг не сплачує у нього, станом на 06 квітня 2021 року, утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 45464 грн. 70 коп., який позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів в примусовому порядку. Відповідачі в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подали. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань. 29 жовтня 2018 року [PERSON] підписав заяву-анкету на видачу кредиту №94-С/ФО. 29 жовтня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» та [PERSON] було укладено договір №94-С/ФО про надання фінансового кредиту відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 80000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40 % річних від суми кредиту. Кредит надано строком на 36 календарних місяців з 29 жовтня 2018 року по 28 жовтня 2021 року. Цього ж дня, між ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» та [PERSON] , для забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань по кредитному договору, був укладений договір поруки № 94-С/ФО П, що передбачено п. 3.1 кредитного договору. Як вбачається з платіжного доручення №827 від 29 жовтня 2018 року [PERSON] одержав у ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» 80000 грн. кредитних коштів відповідно до договору №94-С/ФО від 29 жовтня 2018 року. Відповідно до графіку платежів, що є Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту, позичальнику встановлена періодичність та розміри платежів кредиту та сплати процентів за користування ним. Згідно паспорту фінансового кредиту, який є додатком № 2 до договору про надання фінансового кредиту (для фізичних осіб) № 94-С/ФО від 29 жовтня 2018 року, відповідачу надано інформацію, що тип кредиту - фінансовий кредит, сума/ліміт кредиту - 80000 грн., строк кредитування -36 місяців, мета кредитування - споживчі цілі, процентна ставка - 40,0 % річних, тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку, що є додатком до кредитного договору, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі передбаченому п.2.1 кредитного договору. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого, як вбачається з розрахунку заборгованості по договору №94-С/ФО станом на 06 квітня 2021 року, сума до повного погашення фінансового кредиту за договором складає 45464 грн. 70 коп. Відповідно до п. 4.9.1. договору дострокове повернення кредиту може відбуватися за ініціативою кредитодавця у випадках передбачених п. 5.4.3. даного Договору. Так, згідно пункту 5.4.3 кредитодавець має право вимагати достроково повернення кредиту та сплати процентів за весь час фактичного користування кредиту у випадку, зокрема, затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів щонайменше на три календарні місяці. Згідно наданого розрахунку заборгованості останній платіж по кредиту здійснено відповідачем в сумі 1749 грн. 91 коп. - 13 січня 2021 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п. 5.4.3 кредитодавець має право вимагати достроково повернення кредиту та сплати процентів за весь час фактичного користування кредиту у випадку, зокрема, затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів щонайменше на три календарні місяці. Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов`язковими для виконання сторонами. Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимогрозумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Верховний суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором і зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими відтак підлягають до задоволення в повному обсязі. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання, заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку не сплатив, чим порушує права та законні інтереси позивача, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають умовам укладених між сторонами кредитного договору та договору поруки, відтак підлягають до задоволення в повному обсязі. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором та поданий до суду позов відповідачами суду не подано. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270 грн., тобто по 1135 грн. з кожного.

Outcome: approved