Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS] , та в період з 01.05.2015 р. по 01.05.2018 р. отримував субсидію на відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги. Ніяких застережень чи попереджень про наявність обставин, що можуть бути підставою для позбавлення позивача субсидії, з боку Управління соціального захисту населення чи ЖБК «Учитель» не було. Як зазначає позивач, 17.06.2018 р. голова правління ЖБК «Учитель» Яременко М.І. листом № 21 повідомив Управління соціального захисту населення Васильківської РДА про те, що станом на 01.05.2015 р. позивач має заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 13352,19 гривень. Позивач стверджує, що за останні три роки з травня 2015 р. по квітень 2018 р. він не має заборгованості. Хоча зі змісту листа ЖБК «Учитель» до Управління соціального захисту населення Васильківської РДА випливає, що зазначений борг утворився до 01.05.2015 р. При цьому, як зазначає позивач, у цей період відповідач застосував для оплати житлово-комунальних послуг незаконні та необгрунтовані тарифи, незаконність яких була визнана постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.10.2012 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2013 р. (справа №1008/3389/12). А тому, позивач просить суд заявлену головою правління ЖБК «Учитель» Яременко М.І. заборгованість за період до 01.05.2015 р. в сумі 13352,19 гривень визнати недійсною, зобов`язати ЖБК «Учитель» подати Управлінню соціального захисту населення Васильківської РДА уточнені відомості щодо заборгованості за житлово-комунальні послуги, та зобов`язати відповідача надавати позивачу платіжні документи без заборгованості, що визнана недійсною. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, подавши до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, вимоги позову підтримують. Ппредставник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду відзив, в якому просив відмовити в позові. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до довідки ЖБК "Учитель" №21 від 17.06.2018 року, [PERSON] має особ.рах. № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Заборгованість станом на 01.05.2015 р. по квартплаті становила 13352,19 грн. за період з травня 2015 р. по травень 2018 р. нарахування квартплати 30552,48 грн. Сплачено обов`язкову плату в сумі - 8182,79 грн., за рахунок субсидії погашено - 25148,09 грн. Заборгованість на 01.05.2018 р. по квартплаті становить -10573,79 грн. По водопостачанню та водовідведенню нарахування - 5308,31 грн., сплачено обов`язкова плата -1616,50 грн. за рахунок субсидії - 3691,81 грн. Заборгованості по водопостачанню не має. Як вбачається з наданих позивачем квитанцій, останні систематично сплачував кошти за житлово-комунальні послуги ЖБК "Учитель". Як вбачається з листа Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації №01-42/1277 від 18.07.2018 року, позивачу відмовлено у призначенні субсидії, оскільки згідно листа отриманого від ЖБК "Учитель" №21 від 17.06.2018 року, у позивача наявна заборгованість станом на 01 травня 2018 року, яка становить 10573,79 грн., що унеможливлює призначення субсидії. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого відповідачем, нарахування комунальних послуг здіснювалося за тарифом 3,38 грн. за 1 км.м опалювальної площі, встановлених рішення виконавчого комітету Глевахівської селищної ради «Про встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги по ЖБК «Учитель» від 29.11.2011 року № 230. Разом з тим, Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2011 року №1008/3389/12, визнано протиправним та скасовано, як незаконне, рішення виконавчого комітету Глевахівської селищної ради «Про встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги по ЖБК «Учитель» від 29.11.2011 року № 230. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2013 року постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2011 року залишено без змін. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною третьою статті 20 Закону № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частинами першою та другою статті 32 цього Закону передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Частиною першою статті 7 Закону № 1875-IV визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Згідно статті 13 Закону № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з у тримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відході тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/ тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/ тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються та затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 28 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» зі змінами, внесеними Законом № 1198-VII від 10 квітня 2014 року, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги. Згідно із частиною п`ятою статті 19 Закону № 1875-IV виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видаєСтаттею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Нарахування за житлово-комунальні послуги по квартирі позивача у спірний період здійснювалися відповідно до тарифів на житлово-комунальні послуги, встановлених рішення виконавчого комітету Глевахівської селищної ради «Про встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги по ЖБК «Учитель» від 29.11.2011 року № 230., які в подальшому були скасовані у судовому порядку, а тому відповідач не має права вимагати від позивача сплати за комунальні послуги за недійсними тарифами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, відмовляючи в частині вимог зобов`язання ЖБК «Учитель» подати Управлінню соціального захисту населення Васильківської РДА уточнені відомості щодо заборгованості за житлово-комунальні послуги, та зобов`язання відповідача надавати позивачу платіжні документи без заборгованості, що визнана недійсною, оскільки позивачем не доведено неможливості вирішення цього питання в позасудовому порядку.

Outcome: partial