Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

У серпні 2021 року позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 152/2» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості по внескам за утримання багатоквартирного будинку. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є власником вбудованого приміщення, загальною площею 475, 6 кв.м., розташованого на першому поверсі будинку літ. Г-16, секції 2 в ОСББ «Робоча 152/2». Рішенням загальних зборів ОСББ «Робоча 152/2» від 14 листопада 2019 року був затверджений щомісячний платіж за утримання та управління будинком у розмірі 3, 20 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири чи нежитлового приміщення. Відповідач у період з 01.12.2019 року по 02.08.2021 року не виконав свій обов`язок по сплаті внесків на утримання багатоквартирного будинку та його управління, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 30\~438, 40 грн. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань як співвласника багатоквартирного будинку, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по внескам на управління будинку у сумі 30\~438, 40 грн. та покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2022 року повернуто відповідачу зустрічну позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було встановлено зареєстроване місце проживання відповідача. На його адресу судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позову разом з доданими матеріалами, а також запропоновано відповідачу подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзив на позовну заяву. Проте відповідач не подав відзиву, не подав клопотання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін, тому суд, з урахуванням складності справи, характеру та обсягу доказів, ціни позову, дійшов висновку про її розгляд як малозначної, за наявними у справі матеріалами. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань співвласників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законами України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна. Згідно ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку", витрати на управління багатоквартирним будинком в тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше. Частиною 2 ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку" визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно законодавства та Статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.05.2021 року, [PERSON] є власником нежитлового приміщення № Х, в житловому будинку літ. Г-16 на першому поверсі, загальною площею 475, 6 кв.м., у т.ч. прибудова літ. Г-1, тамбур літ. г-1, ганки літ. г, г. 10.05.2016 року проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Робоча 152/2», про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис № 12241020000076735. Згідно протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , від 14.11.2019 року, затверджено розмір внесків на управління (в т.ч. утримання) будинку у розмірі 3 грн. 20 коп. за 1 кв.м. загальної площі нежитлового приміщення чи квартири. Отже, виходячи із загальної площі нежитлового приміщення, належного відповідачу 475, 6 кв.м., останній повинен сплачувати щомісячно внесок на утримання будинку у розмірі 1\~521, 92 грн. Судом встановлено, що відповідач не сплачував внески, внаслідок чого має заборгованість станом на 02.08.2021 року у розмірі 30\~438, 40 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно статті 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Як вбачається зі змісту статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно частини шостої статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодувати завдані збитки майну, що перебуває у нього на балансі. В силу ст. ст.\~526,\~527 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати вартість витрат на утримання житлового будинку. Відсутність договору або не користування приміщенням, не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати внесків у повному обсязі. Суд відзначає, що стягнення проводиться в межах загального трирічного строку позовної давності. Так, період виникнення заборгованості складає з 01.12.2019 року по 02.08.2021 року, а звернення до суду відбулось 06.08.2021 року, тобто з дотриманням вимог ст. ст. 256-266 ЦК України. За змістом матеріалів справи, зокрема, зустрічного позову, вимоги про стягнення боргу тощо, убачається, що відповідач в цілому заперечує існування вищевказаної заборгованості, посилаючись також на те, що ОСББ «Робоча 152/2» отримані внески використовуються не за призначенням та ніяких робіт з утримання будинку не проводиться. Однак суд вказує, що в рамках розгляду спору про стягнення заборгованості не є можливим дослідження питання про цільове використання внесків, або неналежного виконання головою ОСББ, чи його органами своїх безпосередніх функцій, оскільки для цього чинним законодавством передбачені інші механізми, а саме висловлення недовіри голові ОСББ та переобрання голови, надання ОСББ звітності за результатами діяльності протягом року, аудит та діяльність ревізійної комісії. Також ОСББ проводить збори, на яких мають право бути присутніми всі співвласники будинку, та висловити свої зауваження з приводу неефективного використання внесків на утримання будинку. В даному випадку заборгованість є обґрунтованою, вона дійсно існує та підтверджена відповідними документами, а сплата платежів на утримання та управління будинком є обов`язковою та не ставиться в залежність від того, чи належним чином виконуються функції ОСББ та чи належним чином використовуються ці кошти. Отже, суд вважає, що обов`язок сплачувати внески, передбачений законодавством, зокрема, Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, та повинен виконуватись співвласником. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості по внескам на утримання (в т.ч. управління) багатоквартирним будинком, за період з 01.12.2019 року по 02.08.2021 року у розмірі 30\~438, 40 грн., тому позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved