Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] \~ звернулася\~до Ужгородського\~міськрайонного суду\~Закарпатської області\~з позовом\~до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу та\~стягнення аліментів\~на утримання\~дітей. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що 04.10.2011\~року між\~нею та\~відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Воловецького районного управління юстиції в Закарпатській області, про що було зроблено актовий запис № 35. У даному шлюбі\~ у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує\~на\~те,\~що шлюбні відносини між сторонами припинено через постійні сварки, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вказує на те, що подружнім життям вони не проживають, спільного господарства та побуту не ведуть, матеріально один одного не підтримують. Примирення та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам дітей та інтересам позивача.\~\~ У зв`язку з чим позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, оскільки жодних обов`язків у сторін, як подружжя не існує. Позивач разом із неповнолітніми дітьми проживають спільно та діти знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, в добровільному порядку матеріально не забезпечує дітей, не бере участі у їх вихованні. Окрім цього, позивач зазначає, що [PERSON] проживає окремо, є працездатною, здоровою особою , постійного місця роботи не має, працює за кордоном. Оскільки в добровільному порядку відповідач не надає допомогу на утримання дітей, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. З посиланням\~ на викладене, позивач просить\~суд ухвалити рішення, яким : шлюб між [PERSON] \~та [PERSON] зареєстрований 04 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Воловецького районного управління юстиції в Закарпатській області, про що було зроблено актовий запис № 35 розірвати; стягнути з [PERSON] на користь\~ [PERSON] \~аліменти на утримання\~ неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі\~по 3000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не зявилася. Надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7\~ст. 128 ЦПК України. Письмовий відзив до суду не надходив. Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується\~рекомендованим повідомленням, яке повернулося на адресу суду із відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» за №8800028049701 та № 8800028104249 та рекомендованим повідомленням про вручення № 8800018931490 та №8800018931503, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.12ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судв важає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи\~відповідно до\~ч.4ст.\~10\~Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Провиконання\~рішень\~та\~застосування практики Європейського суду з прав людини"\~при розгляді справи ч.1\~ст.6\~Конвенції про захист прав людиниі\~основоположних свобод, право особи на\~ справедливий\~і\~публічний\~розгляд\~його справи у продовж\~розумного строку\~ кореспондується\~з\~обов`язком\~добросовісно\~користуватися наданими законом процесуальними\~ правами,\~утримуватись\~від\~дій,\~що\~зумовлюють\~затягування\~судового\~процесу,та\~вживати надані\~процесуальним\~законом\~заходи\~для скорочення\~періоду\~судового провадження\~ (п.35рішення\~ від\~07.07.1989р.\~Європейського\~суду\~зправ\~людиниу\~справі\~"ЮніонЕліментарія\~Сандерс\~проти Іспанії"\~ (Alimentaria\~SandersS.A.\~v.Spain). Обов`язок\~швидкого здійснення\~правосуддя\~ покладається,в\~ першучергу,\~на\~відповідні\~державні\~судовіоргани.\~Розумність\~тривалості\~судового\~провадження\~оцінюєтьсявзалежності\~від\~обставинсправи\~таз\~огляду\~на\~складність\~справи,\~поведінки\~сторін,\~предмету\~спору.\~Нездатність суду ефективно\~протидіяти\~не добросовісно\~ створюваним\~ учасниками\~справи перепонам\~для руху\~справи єпорушенням\~ч.1\~ст.6\~ даної\~ Конвенції\~(§66-69рішення\~Європейського\~суду з прав людини\~від\~08.11.2005р.\~ у\~справі\~"Смірнова протии України"). Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогамст. 280 ЦПК України. 24.02.2022 року позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без її участі. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 04.10.2021 року ухвалою\~\~судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і\~\~вирішення спору\~\~по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах\~ заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Кожна сторона\~ повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 04.10.2011\~року\~ у відділі державної реєстрації актів цивліьеного стану Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис № 35, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії\~ [NUMBER] від 04.10.2011 року. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується\~ відповідними свідоцтвами про народження, копії яких приєднані до матеріалів справи. Майновий спір між сторонами відсутній. Шлюбні відносини між подружжям, як стверджує позивач\~ припинені. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру\~ та бажання зберегти шлюб з відповідачем. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] \~та [PERSON] \~носить формальний характер. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення\~ позову в частині розірвання шлюбу. Задовольняючи\~ позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно ст. 56 ч. 3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч. 4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. З\~даної\~норми \~слідує,\~що\~ кожен\~із\~подружжя\~має\~право\~на \~припинення\~шлюбних \~відносин \~ і\~ таке\~право\~не\~залежить\~від\~бажань\~іншого\~з\~подружжя. Обґрунтованими є і вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей. Правовідносини між сторонами випливають із норм\~Сімейного Кодексу України, зокрема згідно до вимог\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, відповідно до\~ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані\~\~утримувати дітей\~\~до\~\~їх\~ \~повноліття. Ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно\~до\~ч.\~1\~ст.\~12\~Закону\~України\~«Про\~охорону\~дитинства»\~виховання\~в\~сім`ї\~є\~першоосновою\~розвитку\~особистості\~дитини.\~На\~кожного\~з\~батьків\~покладається\~однакова\~відповідальність\~за\~виховання,\~навчання\~і\~розвиток\~дитини.\~Батьки\~або\~особи,\~які\~їх\~замінюють,\~мають\~право\~ і\~ зобов`язані\~виховувати\~ дитину,\~ піклуватися\~про\~її\~ здоров`я,\~ фізичний,\~духовний\~і\~ моральний\~ розвиток,\~ навчання,\~ створювати\~ належні\~ умови\~для\~розвитку\~її\~природних\~здібностей,\~ поважати\~ гідність дитини,\~готувати\~ її\~до\~ самостійного \~ життя\~та\~праці. За\~приписами\~зазначених\~правових\~норм\~на\~кожного\~з\~батьків\~покладається\~однакова\~відповідальність\~за\~виховання,\~навчання\~і\~розвиток\~дитини,\~отже,\~і\~витрати\~на\~утриманнядитини\~(забезпечення\~умов\~життя)\~також\~мають\~бути\~однаковими. За\~правовою\~природою\~аліментні\~зобов`язання\~-\~це\~періодичні\~ платежі,\~які\~ платник\~ аліментів\~ зобов`язаний\~сплачувати\~щомісячно, \~з\~метою\~матеріального\~ утримання\~ дитини. Частинами 1-3\~ст. 181 СК України\~передбачено,\~\~що способи виконання\~\~ батьками\~\~ обов`язку\~\~ утримувати дитину визначаються\~\~за домовленістю між\~\~ними; за\~\~домовленністю\~\~між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від\~\~дитини, може\~\~брати\~\~участь у\~\~її\~\~ утриманні\~\~ в\~\~грошовій і\~\~(або)\~\~ натуральній формі; за\~\~рішенням\~\~ суду кошти\~\~на утримання\~\~ дитини\~\~ (аліменти) присуджуються\~\~у частці від\~\~доходу\~\~ її\~\~матері,\~\~батька і\~\~(або) у\~\~твердій\~\~ грошовій \~\~ сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає \~\~дитина. Аналіз\~наведених\~норм\~закону\~дає\~підстави\~для\~висновку,\~що\~за\~загальним\~правилом\~спосіб\~виконання\~батьками\~своїх\~обов`язків\~по\~утриманню\~неповнолітніх\~дітей,\~ зокрема,\~ сплаті\~ аліментів,залежить\~ від\~ домовленості\~між\~ними,\~однак,\~у\~разі\~відсутності\~такої\~домовленості\~той\~ з\~ батьків,\~з\~ким\~проживають\~ діти,\~ має\~право\~звернутися\~до\~суду\~з\~відповідним\~позовом\~і\~в\~ цьому \~разі\~аліменти\~на\~них\~можуть\~ бути\~ присуджені\~в\~частці\~від\~ заробітку\~ (доходу)\~їх\~ матері,\~ батька\~і\~ (або)\~ у\~твердій\~грошовій\~сумі. Сплата\~аліментів\~за\~рішенням\~суду\~є\~одним\~із\~способів\~виконання\~обов`язку\~утримувати\~дитину\~ тим\~ з\~батьків,\~хто\~проживає\~окремо\~від\~дитини. Аналогічний\~правовий\~висновок\~викладений\~у\~постанові\~ Верховного\~Суду\~від\~17\~ червня\~2020\~ року\~ у\~справі\~№\~158/1638/18. Положеннями статей\~180,\~183,\~185,\~193,\~198,\~199 СК України\~визначаються декілька\~\~видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках\~\~або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах\~\~на\~\~дитину,\~\~що\~\~викликані особливими обставинами\~\~(розвитком здібностей\~\~ дитини,\~\~її хворобою,\~\~каліцтвом,\~\~тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває\~\~в закладі охорони здоров`я,\~\~навчальному\~\~або іншому закладі, у разі якщо\~\~ батьки\~\~не\~\~беруть участі в\~\~утриманні\~\~дитини,\~\~влаштованої\~\~до державного або комунального або іншого\~\~ закладу, аліменти\~\~можуть бути\~\~стягнуті\~\~з\~\~них на\~\~загальних\~\~ підставах\~\~(стаття 193); батьки\~\~зобов`язані утримувати\~\~ своїх\~\~повнолітніх\~\~ непрацездатних\~\~ дочку,\~\~сина,\~\~які потребують\~\~ матеріальної\~\~ допомоги, а\~\~також\~\~якщо повнолітні\~\~дочка,\~\~ син\~\~продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до\~\~досягнення\~\~ ними\~\~двадцяти\~\~трьох\~\~років, за умови якщо батьки можуть надавати\~\~таку допомогу\~\~(стаття\~\~198).\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ наявність рухомого\~ та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 182 СК України зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України\~\~ суд за заявою\~ одержувача визначає\~ розмір\~\~ аліментів\~\~ у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.\~7\~ЗУ „Про\~державний бюджет\~України на\~2022\~рік"\~затверджено на\~2022\~рік прожитковий\~мінімум на\~дітей віком\~від 6\~до 18\~років:\~з 1\~січня 2022\~року \~2618,00 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~\~ніж\~\~50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст.\~182,\~183 СК України, надані сторонами докази в підтвердження своїх\~\~позовних вимог та\~\~заперечень\~\~проти\~\~позовних вимог, враховує матеріальний стан позивача, відповідача, стан\~\~ здоров`я, потреби дітей, та\~\~працездатний вік відповідача,\~\~відповідач є фізично здоровою особою , що здатна забезпечувати належний рівень утримання як себе, та і неповнолітніх дітей,\~\~ враховує встановлений\~\~законом\~\~ мінімальний розмір\~\~аліментів на дитину, а також\~\~покладення обов`язку\~\~утримання\~\~дітей на обох\~\~батьків. Факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Згідно\~\~ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне\~\~судочинство\~\~здійснюється\~\~на засадах змагальності\~\~ сторін. Учасники справи мають\~\~рівні права щодо здійснення всіх процесуальних\~\~прав та обов`язків, передбачених\~\~законом. Кожна сторона\~\~повинна\~\~довести обставини,\~\~які\~\~мають\~\~значення для справи і на\~\~які вона посилається як\~\~на\~\~підставу своїх\~\~вимог\~\~або\~\~ заперечень,\~\~крім\~\~ випадків,\~\~ встановлених цим Кодексом. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач в порядку\~ст.188 Сімейного Кодексу\~\~України\~від обов`язку утримувати дітей не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно\~ст. 189 Сімейного кодексу України\~між сторонами на даний час не укладено. Будь\~\~яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти\~\~на\~\~ утримання\~\~дітей в судовому засіданні не встановлено.\~\~ Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції\~\~про права\~\~дитини,\~\~ч.ч. 7, 8ст. 7\~\~СК України\~ при\~\~вирішенні будь-яких питань щодо дітей\~\~суд повинен\~\~виходити\~\~з\~\~як найкращого\~\~ забезпечення\~\~ інтересів дітей і,\~\~тим більше,\~\~при захисті одного\~\~ із\~\~основних\~\~прав\~\~дитини -права \~\~на утримання,\~\~яке кореспондується\~\~ з\~\~конституційним обов`язком\~\~батьків\~\~ утримувати\~\~ дітей до\~\~їх\~\~ повноліття. Оскільки \~діти \~ сторін\~ проживають\~разом з\~матір`ю,\~а \~ [PERSON] \~ є\~їх \~батьком та\~на нього\~покладено \~однаковий \~з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, а відтак наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей , які присудити у твердій грошовій сумі за вибором матері дітей, разом з якою проживають діти. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері , так і батька. З урахуванням\~викладеного,\~зважаючи\~на\~приписи\~чинного\~законодавства,\~суд\~приходить\~ до\~висновку,\~що\~для\~задоволення\~всіх\~\~потреб\~дітей:\~калорійного\~\~харчування\~та\~\~забезпеченням\~\~ одягу\~\~відповідно до\~\~їх\~\~віку,\~з\~урахуванням\~\~принципу\~\~\~\~співмірності,\~\~достатніх\~потреб\~\~\~дітей,\~\~дійсної\~ участі\~\~батька у\~їх\~утриманні,\~а\~також\~\~\~покладення\~обов`язку\~\~\~утримання\~\~\~дітей\~\~\~на\~ обох\~\~\~\~батьків,\~\~\~\~слід\~\~ визначити\~\~\~\~розмір\~\~аліментів\~\~в твердій\~грошовій\~сумі\~в розмірі\~по\~2400\~(дві\~тисячі\~чотиристо)\~\~гривень\~\~щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає приписам \~ч.1 ст. 184 СК України, таким чином частково задовольняючи позовні вимоги. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 26.08.2021 року, аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України,\~\~суд\~\~оцінює докази\~\~за своїм внутрішнім\~\~ переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та\~\~ безпосередньому дослідженні\~\~наявних\~\~у\~\~справі доказів. Жоден доказ\~\~не має\~\~ для\~\~суду\~\~ наперед\~\~ встановленого\~\~значення.\~\~Суд\~\~оцінює належність,\~\~ допустимість,\~\~ достовірність\~\~ кожного\~\~ доказу\~\~ окремо, а\~\~також\~\~достатність\~\~і\~\~взаємний\~\~зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України\~- кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу\~\~процесуального рівноправ`я\~\~сторін, та\~\~ враховуючи обов`язок\~\~ кожної\~\~ сторони\~\~ довести ті обставини, на\~\~які вона\~\~посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи\~\~належність,\~\~ допустимість,\~\~ достовірність та достатність\~\~кожного\~\~доказу окремо, а\~\~також\~\~ достатність\~\~і взаємний зв`язок в їх\~\~сукупності\~\~за своїм\~\~внутрішнім\~\~переконанням,\~\~що ґрунтується на\~\~всебічному, повному,\~\~об`єктивному та\~\~безпосередньому\~ \~дослідженню\~\~ наявних у справі доказів, враховуючи\~\~встановлений\~\~законом мінімальний розмір\~\~ аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з підстав та мотивів викладених вище. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення\~\~позову, судові\~\~витрати\~\~ покладаються на відповідача. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 908\~грн. 00 коп. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог тому суд вважає, що оскільки позивач за подання позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до\~Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial