Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, який зареєстрований 12.06.2011 Відділом реєстрації актів Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис №1. Просить стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що 12.06.2011 між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого у них народився син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] . У них з відповідачем склалися різні погляди на життя, внаслідок чого часто виникають непорозуміння та сварки, нервові збудження. На даний час разом не проживають, стали чужими людьми, не ведуть спільного побуту. Такі відносини існують певний час, а відтак їх шлюб фактично розпався та існує лише формально, а тому його слід розірвати, так як існування цього шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх малолітніх дітей. Зазначені обставини свідчать про те, що строк на примирення отримати не бажає, так як у них було достатньо строку для такого примирення, якого не сталося. Малолітні діти мають проживати із нею, чого не заперечує відповідач, який проживає окремо. Спору про майно не мають. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 21.04.2022 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 19.05.2022 із викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 12.06.2011 Відділом реєстрації актів Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис №1. Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч. 1, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам їх дітей, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у своїй заяві не порушила питання про зміну прізвища, тому після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно зі\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1,3 статті 137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Приписами ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивачки-адвокат Сільченко О.В. надав: детальний опис виконаних робіт, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 14.04.2022, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанцію до прибуткового касового ордера. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 700 гривень з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню. Разом з тим, позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 992,40грн. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved