Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 28 вересня 2018 року. Після смерті [PERSON] , залишилась спадщина у вигляді Ѕ частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14 вересня 1995 року за № [NUMBER] . Померлий, [PERSON] , був вітчимом позивача [PERSON] і проживав з ним в даній квартирі з 28 липня 1975 року, що підтверджується ордером серії КР № 367 від 18.07.1975 року, з якого вбачається, що [PERSON] , отримала 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] на сім`ю у складі 3-х осіб, самої [PERSON] , чоловіка - [PERSON] і сина - [PERSON] . Факт проживання [PERSON] однією сім`єю з померлим [PERSON] підтверджується розпорядженням органу приватизації № 66562 від 14 вересня 1995 року, з якого вбачається, що [PERSON] приватизував квартиру [ADDRESS] разом з [PERSON] , який мешкав разом з [PERSON] однією сім`єю. Матір, [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.03.2016 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. Тобто матір, яка перебувала у шлюбі з [PERSON] померла раніше ніж її чоловік. В свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьки зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , з приводу зміни прізвища матері [PERSON] на [PERSON] , представник [PERSON] звертався до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі, однак отримав відмову, тому повідомляю суд, що після відкриття провадження за даним позовом, позивачем буде подано клопотання про витребування письмових доказів, які не може отримати самостійно. [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлого [PERSON] , так як мешкав разом з [PERSON] та був прописаний з ним в спірній квартирі, що підтверджується довідкою № 1240 від 08.08.2019 року (випискою з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію), Окрім того Ѕ частка спірної квартири належить [PERSON] , з цього приводу позивач не звертався до нотаріальної контори у продовж шести місяців. У вересні 2019 року у позивача виникла необхідність отримати документ підтверджуючий право власності на іншу частку квартири, яка належала [PERSON] і він звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 03 вересня 2019 року за заявою [PERSON] , державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси Масловою М.В. заведено спадкову справу №422л/2019 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , яка зареєстрована в Спадковому реєстрі 05.08.2019 року за №64559275, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 57101900 від 05.08.2019 року. Однак, 04 вересня 2019року за № 422л/2019/02-14 Приморською державною нотаріальною конторою у м. Одесі, направила заявнику листа «Щодо визначення права спадкування», яким відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і роз`яснила, що відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини і для підтвердження факту проживання заявника з померлим однією сім`єю не менш як п`ять років рекомендувала звернутись в суд. Також, Приморська державна нотаріальна контора у м. Одесі, не заперечувала проти розгляду справи у відсутності їхнього представника. 24.04.2020 року Державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі видала [PERSON] постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будь - яке майно, яке належало померлому [PERSON] . На підставі викладеного просить суд, згідно уточнених позовних вимог, встановити факт проживання однією сім`єю на протязі не менш як п`ять років та визнати спадкоємцем четвертої черги за законом [PERSON] , зареєстрований і проживає за адресом: [ADDRESS] , після смерті [INFO] , [PERSON] ; та визнати право власності на спадкове майно, залишене після смерті [PERSON] , , а саме на Ѕ частку квартиру [ADDRESS] . Представник позивача - адвокат Биков Д.Ю. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивача та його представника, просить задовільнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся заздалегідь належним чином причини неявки суду не повідомляв. Третя особа надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 28 вересня 2018 року . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить у вигляді Ѕ частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14 вересня 1995 року за № [NUMBER] . У вересні 2019 року заявник звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак 04 вересня 2019року за № 422л/2019/02-14 Приморською державною нотаріальною конторою у м. Одесі, направила заявнику листа «Щодо визначення права спадкування», яким відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і роз`яснила, що відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини і для підтвердження факту проживання заявника з померлим однією сім`єю не менш як п`ять років рекомендувала звернутись в суд. Факт проживання [PERSON] однією сім`єю з померлим [PERSON] підтверджується розпорядженням органу приватизації № 66562 від 14 вересня 1995 року, з якого вбачається, що [PERSON] приватизував квартиру [ADDRESS] разом з [PERSON] , який мешкав разом з [PERSON] однією сім`єю. Матір, [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.03.2016 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роздільнянському районуРоздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. Тобто матір, яка перебувала у шлюбі з [PERSON] померла раніше ніж її чоловік. В свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьки зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , з приводу зміни прізвища матері [PERSON] на [PERSON] , представник [PERSON] звертався до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі, однак отримав відмову, тому повідомляю суд, що після відкриття провадження за даним позовом, позивачем буде подано клопотання про витребування письмових доказів, які не може отримати самостійно. [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлого [PERSON] , так як мешкав разом з [PERSON] та був прописаний з ним в спірній квартирі, що підтверджується довідкою № 1240 від 08.08.2019 року (випискою з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію), Окрім того Ѕ частка спірної квартири належить [PERSON] , з цього приводу позивач не звертався до нотаріальної контори у продовж шести місяців. У вересні 2019 року у позивача виникла необхідність отримати документ підтверджуючий право власності на іншу частку квартири, яка належала [PERSON] і він звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 03 вересня 2019 року за заявою [PERSON] , державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси Масловою М.В. заведено спадкову справу №422л/2019 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , яка зареєстрована в Спадковому реєстрі 05.08.2019 року за №64559275, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 57101900 від 05.08.2019 року. Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Про те, що законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчить положення статті 74 Сімейного кодексу України. Встановлення такого факту передбачено в судовому порядку (стаття 315 ЦПК України). Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України): перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той з подружжя, який його пережив, та батьки; друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця; четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування). Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що обставини справи підтверджені відповідними доказами, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved