Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся [PERSON] (далі позивач) з позовом до Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (далі відповідач), в якому просить: - припинити право власності територіальної громади в особі Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на земельну ділянку площею 2,8756 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах згідно з планом визначеним державним актом на право власності на земельну ділянку, серія та номер І-ЧР №030110, кадастровий номер 7121585800:06:002:0509, розташовану на території Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, що перейшла у її власність як відумерла спадщина після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; - визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 2,8756 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах згідно з планом визначеним державним актом на право власності на земельну ділянку, серія та номер І-ЧР №030110, кадастровий номер 7121585800:06:002:0509, розташовану на території Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, що перейшла у її власність як відумерла спадщина після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер брат позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема входить земельна ділянка площею 2,8756 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах згідно з планом, визначеним Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія та номер І-ЧР №030110, кадастровий номер 7121585800:06:002:0509, яка розташована на території Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Після смерті брата позивач прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті. Звернувшись до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, позивач отримав відмову, оскільки рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2013 у справі № 695/3384/13-ц, спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] визнана відумерлою, спірну земельну ділянку передано у власність територіальної громади с. Ковтуни Золотоніського району, Черкаської області, правонаступником якої є Новодмитрівська сільська рада. Постановою Черкаського апеляційного суду від 09.11.2021 скасовано рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2013 у справі № 695/3384/13-ц. Посилаючись на неможливість визнання іншим шляхом права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою від 17.12.2021 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання з розгляду справи. Відповідач відзив на позов не надав. Ухвалою суду від 20.05.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 15 год 00 хв 26.05.2022. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував, пояснивши, що з позовом про визнання спадщини відумерлою зверталась прокуратура, а спірна земельна ділянка вже поділена на три окремі земельні ділянки. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 26.08.1969 та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 12.03.1974. [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія І-ЧР №030110, виданого 01.07.2002 належала земельна ділянка площею 2,88 га в межах згідно з планом на території Ковтунівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7121585800:06:002:0509. Оригінал вказаного Державного акта під час судового розгляду даної справи надано представником позивача. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 04.05.2005 [PERSON] помер [INFO] . Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 66436763 від 15.09.2021 спадкову справу після смерті [PERSON] зареєстровано в реєстрі 15.09.2021 за № 68307171 після звернення позивача. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2013 у справі № 695/3384/13-ц заяву Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ковтунівської сільської ради про визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою задоволено: визнано спадщину Державний акт на право власності серії 1-ЧР № 030110 на земельну ділянку площею 2,88 га в адміністративних межах Ковтунівської сільської ради, вартістю 98347,00 грн, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] відмерлою; передано у власність територіальної громади с. Ковтуни, Золотоніського району, Черкаського області в особі Ковтунівської сільської ради земельну ділянку розміром 2,88 га., вартістю 98347,00 грн. У подальшому 28.09.2021 адвокат Бочаров О.М. звернувся до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленко Н.І. із заявою про видачу на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку після смерті [INFO] його брата [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленко Н.І. від 28.09.2021 відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії з огляду на те, що на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2013 у справі № 695/3384/13-ц відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за Ковтунівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області. У постанові приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Гавриленко І.І., від 28.09.2021 про відмову у вчиненні нотаріальної дії також вказано, що під час вивчення документів, наданих представником [PERSON] адвокатом Бочаровим О.М., було встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 10.09.2021 № 217. Постановою Черкаського апеляційного суду від 09.11.2021 апеляційну скаргу представника [PERSON] адвоката Бочарова Олександра Михайловича задоволено частково: рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2013 скасовано; заяву Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ковтунівської сільської ради про визнання спадщини [PERSON] відумерлою залишено без розгляду. Щодо вимоги апеляційної скарги про припинення права власності територіальної громади с. Ковтуни Золотоніського району Черкаської області в особі Ковтунівської сільської ради на земельну ділянку розміром 2,8756 га з кадастровим номером 7121585800:06:002:0509, апеляційним судом зазначено, що дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки апеляційним судом не здійснюється розгляд справи по суті заявлених вимог у зв`язку із наявністю у справі спору про право. Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.12.2021 оціночна вартість спірної земельної ділянки становить 29 823 грн 05 коп. Згідно з наявного в матеріалах справи проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок судом встановлено, що відбувся поділ земельної ділянки розміром 2,8756 га з кадастровим номером 7121585800:06:002:0509 на три земельні ділянки з кадастровими номерами: 7121585800:06:002:0521 площею 0,9556 га, 7121585800:06:002:0522 площею 0,9600 га, 7121585800:06:002:0520 площею 0,9600 га, відомості про що внесено до Державного земельного кадастру. Відповідно до довідки за підписом старости с. Ковтуни від 10.09.2021 № 217 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , померлий [INFO] [PERSON] був постійним жителем с. Ковтуни, зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Також у вказаній довідці від 10.09.2021 № 217 зазначено, що як на день смерті, так і на час видання довідки в будинку зареєстрований та проживає [PERSON] . Довідка видана на основі погосподарської книги №5, особовий рахунок № [NUMBER] . Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області про визнання спадщини спірної земельної ділянки відумерлою, виходив з того, що з наданих скаржником документів вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті. На підставі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України). Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 2 ст. 1280 ЦК України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 3 березня 2004 № 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При вирішенні даного спору суд бере до уваги, що стороною позивача на підтвердження факту проживання з спадкодавцем станом на день його смерті, окрім довідки за підписом старости с. Ковтуни від 10.09.2021 № 217, також надано оригінал Державного акта на право власності на спірну земельну ділянку, яка належала брату позивача. Передача спадкового майна спадкоємцю припиняє його статус відумерлої спадщини та право територіальної громади на це майно. Відповідно до ч. ч. 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (саме оригіналом, а не копією). Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи, що спірна земельна ділянка збереглася, відомості щодо її поділу на три земельні ділянки внесено лише до Державного земельного кадастру, виходячи з меж позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29). Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом судовий збір не сплатив, оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи. Відтак, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю з відповідача у справі на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн 00 коп, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2021 рік, що становить 908 грн 00 коп, оскільки 1 відсоток ціни позову згідно з оціночною вартістю спірної земельної ділянки становить менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2021 рік.

Outcome: approved