Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

У січні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] вартість спричинених збитків у сумі 35864, 66 грн.; стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 02.03.2020 року під час перевірки ПРРЕЕ на об`єкті за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення п. 8.4.2 ПРРЕЕ Самовільне підключення струмоприймачів до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Порушення продемонстровано особі в присутності якої складено акт. На підставі виявленого порушення складено Акт про порушення № 004940 від 02.03.2020 р. Представник споживача підписала акт без зауважень, отримала примірник акту з датою засідання комісії. 11.03.2020 року комісією Енергопостачальника по розгляду акту про порушення № 004940 від 02.03.2020 року було прийнято рішення у вигляді протоколу № 11/20 про нарахування кількості недонарахованої енергії. Нарахування здійснено у відповідності до п. 8.4.13 ПРРЕЕ, період нарахування з 02.03.2019 по 02.03.2020 за 366 днів. Сума нарахування склала 35864, 66 грн. Сума збитків є несплаченою, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подавши через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подала, відзив на позов, заяву про розгляд справи за її відсутності суду, не надала. Судом відповідно до ч.4 ст.223, ст.ст.280,281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що відповідно до протоколу № 11/20 засідання комісії від 02.03.2020 року № 004940, встановлено що, споживач на своєму об`єкті за адресою [ADDRESS] , порушила ПРРЕЕ самовільне підключення після відключення до мереж ОСР з порушенням схеми обліку (арк.с.17). Відповідно до Акта порушення № 004940 від 02.03.2020 року, перевіркою встановлено що, споживач при користуванні електричною енергією за адресою [ADDRESS] , о/р 4714059, порушила п.8.4.2 ПРРЕЕ самовільне підключення струмоприймачів до електромережі з порушенням схеми обліку (арк.с.8). Відповідно до інформації ДТЕК за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (арк.с.7). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії»\~ споживач зобов`язаний:\~сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів;\~надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; \~дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; \~врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії»\~ правопорушеннями на ринку електричної енергії є\~ крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року №312 (зі змінами та доповненнями): Необлікованою електричною енергією є обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно. Побутовим споживачем є індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Прихованою електропроводкою є електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом комерційного обліку, яку представник електропостачальника без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів під час попереднього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити. Самовільне підключення це несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення. Самовільним підключенням з порушенням схеми обліку є несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі за схемою, не передбаченою проектними рішеннями та/або договором з оператором системи, та/або без укладення договору з оператором системи. Точкою комерційного обліку є точка на комерційній межі розподілу електричної мережі або умовна точка, в якій відбувається зміна власника електричної енергії і до якої відносяться дані комерційного обліку електричної енергії, що використовуються для розрахунків на ринку електричної енергії. Наскільки це можливо, точка комерційного обліку повинна збігатися з точкою вимірювання. Відповідно до п.п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року №312,\~ споживач електричної енергії, окрім іншого, зобов`язаний: \~сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; \~здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; \~дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії,\~та умов\~укладених договорів; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; \~не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача; \~утримувати власні мережі у стані, що відповідає вимогам нормативних документів. Відповідно до п.п.8.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року №312 на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК\~України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до розрахунку позивача залишок суми збитків по акту №004940 складає 35864 грн. 66 коп., які відповідачем не сплачені (арк.с.18). 16.03.2020 року на адресу [PERSON] направлено досудову претензію про відшкодування збитків за обсяг вартості необлікованої електричної енергії 14494 кВт*г у сумі 35864, 66 грн. (арк.с.21). Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком вартості завданих збитків та вважає, що останній зроблений у відповідності з діючою на момент виникнення правопорушення та проведення розрахунку Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 №562, яка поширюється на споживачів електричної енергії та застосовується постачальниками електричної енергії (електропередавальними організаціями) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про доведеність вини відповідача в заподіянні позивачу збитків у розмірі 35864,66 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо вимог позовної заяви про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.\~ За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розуміють: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.\~\~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.\~\~ Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на\~\~користь якої ухвалено судове рішення. \~ \~ \~ \~Так, позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано: договір №210 ДЕ від 08.012021 року про надання правової допомоги (арк.с.23-25), додаткова угода № 4 до договору № 210-ДЕ про надання правової допомоги від 08.01.2021 року від 27.04.2021 року (арк.с.26-28), свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю (арк.с.30). Отже, позивачем не надано достатніх та достовірних доказів, які підтверджують витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн., чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial