Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. на підставі розглянутої заяви представника про примусове виконання 08.02.2022 р., шляхом винесення відповідної постанови відкрито виконавче провадження ВП № 68569190 на підставі виданого виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. №27507 від 22.12.2021 р. Згідно даного виконавчого напису а відповідно і постанови приватного виконавця із позивача передбачено стягнення заборгованості в сумі 14 650,00 грн. на користь відповідача. Позивач вважає, що виконавчий напис №27507 від 22.12.2021 р. є незаконним та безпідставним з наступних підстав. Позивач зазначає, що виконавчий напис вчиняється на підставі оригіналу документа, що встановлює заборгованість або викладається на спеціальному бланку та прикріплюється до оригіналу документа на підставі якого він вчиняється, попередньо пересвідчившись у безспірності заборгованості та строках. Додатково позивач повідомляє, що жодних нотаріально посвідчених договорів з відповідачем він не укладав, а тому поданий стягувачем для вчинення виконавчого напису договір не відповідав вимогам Переліку №1172. Окрім цього, позивач вважає, що нотаріус при посвідченні виконавчого напису не з`ясував чи відомо позивачу про наявність заборгованості в зазначеному розмірі та не врахував його право на спростування заборгованості. Достовірна та обгрунтована інформація щодо нарахування заборгованості у відповідності до кредитного договору у позивача відсутня. У зв`язку з чим позивач звернувся із позовом до суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 03.03.2022 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) осіб. Окрім того відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 13.05.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог позивача щодо виконавчого напису № 27507 від 22.12.2021 року, аргументуючи тим, що виконавчий напис вчинено правомірно, без порушень вимог законодавства. Також 13.05.2022 р. на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст. 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Відповідно до ч.5 ст. 277 ЦПК України якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. Як вбачається з матеріалів справи, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачем подано не було, в результаті чого судом продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Ухвалою суду від 01.06.2022 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. належним чином завірену копію виконавчого провадження № 68569190, з примусового виконання виконавчого напису № 27507, виданого 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. направив на адресу суду документи, які витребовувались у нього ухвалою суду від 01.06.2022 року. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст.178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч.ч.1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст. 78 ЦПК України). Судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, содом встановлено, що 29.09.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 07899-09/2020 на суму 5 000 грн. (а.с.46-48). 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 27507, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», якому ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» на підставі договору факторингу № 21052021від 21.05.2021 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 07899-09/2020 від 29.09.2020 року, укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , грошові кошти в сумі 14 650,00грн. Строк за який провадиться стягнення з 21.05.2021 року по 30.11.2021 року (а.с. 49). 08.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №68569190 (а.с.48). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України,ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною другою статті 87 зазначеного Закону передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172. Згідно пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22 лютого 2012 року передбачено зміст виконавчого напису, згідно якого виконавчий напис повинен містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст.77, 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України удовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved