Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

У квітні 2022 року адвокат Соник В.В. в інтересах позивача звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що на розгляді в Першотравневому районному суді м.Ченівці перебуває кримінальне провадження внесене в ЄРДР №42021260000000179 від 08.09.2021 року за обвинуваченням [PERSON] , яка є дружиною позивача, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 368-3, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 368-3 КК України. В рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження відносно позивача були проведенні негласні слідчі (розшукові) дії (далі - НСРД), а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, аудіо-, відео контроль особи, спостереження за особою та установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, внаслідок чого тимчасово були обмеженні конституційні права [PERSON] , натомість йому не було повідомлено про підозру в рамках вказаного кримінального провадження, відносно нього не були виділені матеріали в окреме провадження та не спрямовувався обвинувальний акт до суду, а тому вважає, що вказаним діями органу досудового розслідування протягом більш як 6 місяців незаконно порушувались його конституційні права, що призвело до тяжких емоційних хвилювань. Вважає, що підстав для проведення НСРД відносно позивача відповідно до вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» у органу досудового розслідування не було та внаслідок їх незаконних дій [PERSON] був вимушений звертатись за правовою допомогою, у зв`язку з чим поніс витрати в розмірі 35100 грн., які вважає матеріальними збитками, завданими йому незаконними діями органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органами досудового слідства та прокуратурою. Зазначав, що протиправними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури [PERSON] було завдано моральної шкоди, яка виражається у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою, шодо нього та членів його сім`ї та приниженні честі та гідності, а також ділової репутації людини, громадянина, державного службовця. Зухвале ігнорування його прав як громадянина України, приниження його честі та гідності, ділової репутації, позбавлення його можливості протягом тривалого часу реабілітуватися в очах рідних, друзів та колег, дуже сильно пригнічувало його морально, а стан його здоров`я різко погіршився. За таких обставин, він, вимушений був звертатися за консультаціями до спеціалістів різного рівня, купувати лікарські препарати, що потребувало великих затрат, як грошових засобів так і часу, а також додаткових життєвих зусиль. Після події, які відбувалися з 29.09.2021 року та тривають по цей день, знайомі [PERSON] , яких він знав багато років та колеги, з якими він працює, почали уникати його, всіляко виявляли зневагу до його гідності та засуджували, що завдавало йому сильних моральних страждань, оскільки все життя він жив та працював для людей, намагався слідувати законам людяності та справедливості. Деякі колеги та знайомі, використовуючи його становище, навіть зловтішалися над ним, без будь-яких обґрунтувань намагалися принизити його, образити, що призвело до позбавлення його можливостей нормально жити, працювати, вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Він замкнувся у собі, намагався уникати спілкування із людьми, яких цікавило лише те, коли вже його визнають винним. Крім того, у зв`язку із тим що відносно [PERSON] було проведено негласні слідчі дії, що призвело, до тяжких душевних страждань, які зазнали та зазнають члени його сім`ї, які вимушені були змінити свій звичний склад життя, виправдовуватися, пояснювати знайомим та своїм колегам, що він не «злочинець» та те що він не порушував закон. Таким чином, вважає, що позивач зазначав значних моральних страждань внаслідок безпідставного проведення відносно нього НСРД та розмір завданої моральної шкоди оцінює в сумі 500000 грн. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального та процесуального права, просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 500000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 35100 грн. та витрати понесенні на сплату судового збору. На вказану позову заяву представниками відповідачів було направлено відзиви в яких останні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволені позову. Представник ГУНП в Чернівецькій області в тексті відзиву звертав увагу на те, що жодним судовим рішенням не було встановлено порушення прав позивача під час досудового розслідування кримінального провадження внесеного в ЄРДР №42021260000000179 від 08.09.2021 року, натомість НСРД були проведенні з дотриманням вимог КПК України та дії працівників органу досудового розслідування в цій частині не були оскаржені до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України. Вважає, що законність дій органів досудового розслідування під час досудового розслідування кримінального провадження не може бути оцінена в рамках судового розгляду цивільного спору, а підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами в рамках судового розгляду кримінального провадження або ж слідчим суддею в порядку визначеному ст. 303, ст. 307 КПК України. Зазначав, що посилання позивача на незаконне обмеження його цивільних прав є лише його суб`єктивними судженнями та понесена ним матеріальна та моральна шкода не доведена належними доказами. Представник Чернівецької окружної прокуратури, яка уповноважена представляти інтереси Чернівецької обласної прокуратури відповідно до поданої довіреності в тексті відзиву зазначала наступне. Так, у провадженні СУ ГУНП в Чернівецькій області перебувало кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 42021260000000179 від 08.09.2021 року, розпочате за матеріалами УСБУ в Чернівецькій області за фактом вимагання посадовими особами AT «Чернівціобленерго» неправомірної вигоди від [PERSON] за проведення параметризації лічильника з метою підключення комплексу сонячних батарей в домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] . В ході досудового розслідування встановлено, що дана неправомірна вигода посадовими особами AT «Чернівціобленерго» вимагалася через посередника- підприємця [PERSON] , яка є є дружиною [PERSON] , який в свою чергу працює завідувачем сектору Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Чернівецькій області. Даний орган влади має функції державного контролю відносно AT «Чернівціобленерго». Таким чином, в органу досудового розслідування були підстави вважати, що [PERSON] , користуючись зв`язками свого чоловіка може вирішувати різного ролу питання в AT «Чернівціобленерго» щодо підключення сонячних електросистем користувачів. Усі НСРД в рамках вказаного кримінального провадження проводились на підставі відповідних ухвал Чернівецького апеляційного суду про надання дозволу на проведення НСРД та під час їх проведення орган досудового розслідування керувався положенням глави 21 КПК України, а не Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність». В подальшому, 30.09.2021 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368-3 КК України та за відсутності підстав, передбачених ст. 246 КПК України, 12.10.2021 року на підставі ч. 5 ст. 249 КПК України відносно [PERSON] припинено проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Крім того, згідно протоколу за результатами проведення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 04.10.2021 стосовно [PERSON] вказана негласна слідча (розшукова) дія фактично тривала лише в період з 22.09.2021 року по 04.10.2021 року. Згідно з вимогами ст. 253 КПК України, перед направленням обвинувального акта до суду, [PERSON] повідомлено про обмеження його конституційних прав у зв`язку з проведенням НСРД. На даний момент триває судовий розгляд кримінального провадження в ЄРДР № 42021260000000179 від 08.09.2021 року відносно [PERSON] та в рамках вказаного кримінального провадження не було встановлено порушення вимог закону під час проведення НСРД та жодним іншим судовим рішенням дії відповідачів відносно позивача не визнавались неправомірними. Вважає, що відповідачем не доведено завдання йому шкоди внаслідок дій відповідачів, а також не доведено наявності підстав для відшкодування шкоди в розумінні Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Також, вважає, що сума судових витрат в розмірі 35100 грн. не є співмірною зі складністю справи та не відповідає принципу справедливості. Представник УСБ України в Чернівецькій області в тексті відзиву вказувала на те, що позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди та співмірності витрат на правову допомогу. Зазначала, що під час виконання відповідних НСРД уповноважена особа оперативного підрозділу УСБУ в Чернівецькій області діяла не в рамках Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», а у відповідності до ст.ст.41, 246, 263 КПК України та п. 1.7 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої 16.11.2012 року наказом № 114/1042/516/1199/936/1687/5. Таким чином, вважає хибним є твердження позивача про поширення вимог ст. 6 Закону «Про оперативно-розшукову діяльність» та ст. 17 Закону України «Про розвідку» на правовідносини, що виникли. Також, вказувала на те, що незаконне проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених Законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства як підстава для відшкодування шкоди, завданої особі незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність не може бути застосована у рамках спірних правовідносин. Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, яка уповноважена представляти інтереси Державної казначейської служби України, у тексті відзиву зазначала, що ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 21.09.2021 року надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно позивача та за відсутності підстав, передбачених ст.246 КПК України, 12.10.2021 року на підставі ч.5 ст.249 КПК України відносно позивача припинено проведення НСРД. Згідно протоколу за результатами проведення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 04.10.2021 року стосовно позивача вказана НСРД фактично тривала лише в період з 22.09.2021 року по 04.10.2021 року та позивачем не доведено завдання йому шкоди у розмірі ст. 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Вважає, що звернення позивача до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди з Державного бюджету України за незаконні дії органів досудового розслідування є передчасним, оскільки подання такого позову передує прийняттю судових рішень про визнання незаконною бездіяльності органу досудового розслідування. Позивач в судове засідання не з`явився, в його інтересах діяв представник, який позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у тексті позовної заяви. Представники відповідачів в судовому засіданні кожен окремо заперечували проти задоволення позову, надали суду пояснення аналогічні текстам їх відзивів. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, за наслідками судового розгляду даного спору відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено наступні обставини. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 21.09.2021 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного в ЄРДР №42021260000000179 від 08.09.2021 року надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно [PERSON] , [INFO] , у виді: - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж [PERSON] , який використовує мобільні номери [NUMBER] та [NUMBER] мереж стільникового зв`язку вітчизняних операторів, які знаходяться у його користуванні із застосуванням відповідних технічних засобів спостереження, відбору та фіксації змісту інформації, яка передається особою, а також одержання, перетворення і фіксації різних видів сигналів, що передаються каналами зв`язку; - установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, що використовує [PERSON] , за ідентифікаційними ознаками мобільних номерів [NUMBER] та [NUMBER] мереж стільникового зв`язку вітчизняних операторів, без розкриття змісту повідомлень, що передаються; - аудіо-, відеоконтролю особи за місцем перебування [PERSON] , шляхом застосування технічних засобів, з метою фіксації його розмов, поведінки, звуків, рухів, дій, які можуть містити відомості, що мають значення для досудового розслідування: - спостереження за особою [PERSON] , для пошуку, фіксації і перевірки відомостей про особу та її поведінку або тих, з ким ця особа контактує у публічно доступних місцях, з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження (а/с 19-21). Про проведення НСРД [PERSON] було направлене відповідне повідомлення (а/с 27). Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25.09.2021 року надано дозвіл на проведення обшуку в житлі за місцем фактичного проживання [PERSON] та [PERSON] в житі чи іншому володінні за адресою [ADDRESS] (а/с 32-34). Згідно протоколу обшуку від 29.09.2021 року під час проведення обшуку [PERSON] було пред`явлено ухвалу слідчого судді про проведення обшуку (а/с 35-39). У відповідності до вимог ч. 4 ст. 258 КПК України, втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Різновидами втручання в приватне спілкування є: аудіо-, відеоконтроль особи; арешт, огляд і виїмка кореспонденції; зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; зняття інформації з електронних інформаційних систем. За змістом ч. 3 ст. 248 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, якщо прокурор, слідчий доведе наявність достатніх підстав вважати, що: вчинене кримінальне правопорушення відповідної тяжкості; під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії можуть бути отримані докази, які самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення або встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення. Таким чином, наявність підстав для проведення НСРД відносно [PERSON] було встановлено слідчим суддею Чернівецького апеляційного суду в ухвалі від 21.09.2021 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження після внесення відповідних відомостей в ЄРДР. Крім того, наявність чи відсутність підстав для проведення обшуку регламентовано ст. 234 КПК України та слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Чернівці перевірено обґрунтованість підстав на які посилався орган досудового розслідування для надання дозволу на обшук за місцем фактичного проживання позивача та його дружини про що зазначено в ухвалі від 25.09.2021 року. Оскільки позивачу в рамках вказаного кримінального провадження не було повідомлено про підозру, відносно нього не виділялись матеріали в окреме провадження та не було скеровано до суду обвинувальний акт, останній вважає, що проведеними вказаними слідчими діями фактично були порушенні його права, що призвело до витрат на правову допомогу в розмірі 35100 грн. та моральних страждань, натомість з такими висновками позивача не можна погодитись, виходячи з наступного. Так, ст. 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. З тексту позовної заяви вбачається, що позивач ототожнює витрати на правову допомогу в сумі 35100 грн. з матеріальною шкодою, завданою йому внаслідок дій відповідачів. За змістом ч. 2, 6, 7 ст. 1176 ЦК України, право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. За змістом ст. 2 вказаного Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: постановлення виправдувального вироку суду; встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; закриття справи про адміністративне правопорушення. З системного аналізу наведених норм законодавства вбачається, що сама по собі обставина проведення відносно особи НСРД та обшуку без подальшого повідомлення їй про підозру у вчинені будь-якого кримінального правопорушення в рамках досудового розслідування відповідного кримінального провадження не тягне за собою доведеності неправомірності дій органів досудового розслідування, оскільки факт незаконного проведення обшуку та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, в даному випадку НСРД має бути встановлений відповідним судовим рішенням, зокрема обвинувальним вироком в якому судом було б встановлено незаконність відповідних слідчих дій, виправдувальним вироком або ж фактом закриття кримінального провадження з підстав відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. У відповідності до вимог ч. 4,5 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому, положення п. 2 ч. 2 ст. 1167 ЦК України до спірних правовідносин застосуванню не підтягаються, оскільки в даному випадку відсутній факт незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Статтею 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи обшук та НСРД проводились органом досудового розслідування санкціоновано за відповідними судовими рішеннями слідчих суддів, які набрали законної сили, кримінальне провадження внесене в ЄРДР №42021260000000179 від 08.09.2021 року в рамках якого проводились відповідні слідчі дії на даний час знаходиться на стадії судового розгляду та оцінка відповідних доказів, зібраних під час досудового розслідування буде здійснюватися судом в нарадчій кімнаті за наслідками розгляду кримінального провадження. На даний час будь-яким судомим рішенням не встановлено неправомірності дій органу досудового розслідування під час проведення зазначених слідчих дій, відносно позивача кримінальне провадження не закривалось, виправдувальний вирок чи обвинувальний зі встановленням факту незаконності обшуку чи НСРД не виносились. Таким чином, за наслідками розгляду даного спору не встановлено наявності підстав для відшкодування позивачу матеріальної та моральної школи внаслідок проведених в рамках досудового розслідування кримінального провадження ЄРДР №42021260000000179 від 08.09.2021 року слідчих дій, а саме санкціонованих ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 21.09.2021 року НСРД та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25.09.2021 року - обшуку. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed