Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Представник позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі 6 137 (шість тисяч сто тридцять сім) гривень 29 копійок, інфляційні витрати за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 в сумі 833 (вісімсот тридцять три) гривні 20 копійок, три відсотки річних за період з 18.09.2019 по 20.10.2021 в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 88 копійок, що в загальному становить 7 355 (сім тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень 37 копійок; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 16 688 (шістнадцять тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень 93 коп. Позовні вимоги\~обгрунтовані тим,\~що [PERSON] ,\~на праві\~власності належить\~автомобіль HYUNDAI\~MATRIX,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] .\~Відповідач,\~ [PERSON] ,18.09.2019\~приблизно о\~13:30\~год,\~керуючи автомобілем\~DAEWOO,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~рухаючись заднім\~ходом по вул.\~Маршала Говорова\~в м.\~Одесі,\~не переконалася\~в безпеці,\~не звернулася\~за допомогою\~до сторонніх\~осіб,\~внаслідок чого\~здійснила зіткнення\~з припаркованим\~автомобілем Хюндай,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~який належить\~ [PERSON] ,\~чим порушила\~п.\~10.9\~ПДР.\~Потім відповідач\~місце дорожньо-\~транспортної пригоди\~залишила,\~чим порушила\~п.\~2.10\~ПДР.\~Вказані обставини\~встановлені постановою\~Овідіопольського районного\~суду Одеської\~області від\~18.10.2019\~у справі\~509/5447/19,\~якою відповідача\~визнано винною\~у вчинені\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП за\~порушення правил\~дорожнього руху,\~що спричинило\~пошкодження транспортних\~засобів,\~вантажу,\~автомобільних доріг,\~вулиць,\~залізничних переїздів,\~дорожніх споруд\~чи іншого\~майна.\~Також,\~постановою Овідіопольського\~районного суду\~Одеської області\~від 18.10.2019\~у справі\~509/5449/19\~відповідача визнано\~винною за\~ст.\~122-4\~КУпАП -\~залишення місця\~дорожньо-транспортної\~пригоди. Внаслідок ДТП\~з вини\~відповідача було\~пошкоджено належний\~позивачу автомобіль\~HYUNDAI\~MATRIX,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~чим завдано\~майнової шкоди\~позивачу. Однак, цивільна-правова\~відповідальність відповідача,\~як особи,\~яка керувала\~транспортним засобом,\~застрахована не\~була.\~За висновком\~експерта №16/21-Е\~від 14.06.2021\~вартість відновлювального\~ремонту автомобіля\~HYUNDAI\~MATRIX,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~внаслідок його\~пошкодження в\~ДТП,\~що сталося\~18.09.2019,\~становить 6\~137,29\~грн. Сума інфляційних втрат позивача за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 складає 833,20 грн. Сума трьох процентів річних від простроченого боргу за період з 18.09.2019 по 20.10.2021 становить 384,88 грн). Також позивачу було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 5 000 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2021 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 02.12.2021 року. 02.12.2021 року у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання перенесено на 25.01.2022 року. 25.01.2022 року за клопотанням представника відповідача судове засідання перенесено на 04.02.2022 року. 04.02.2022 року за клопотанням представника позивача судове засідання відкладене на 09.03.2022 року. 09.03.2022 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 13.04.2022 року. 13.04.2022 року за клопотанням представника позивача судове засідання відкладене на 24.05.2022 року. 24.05.2022 року розгляд справи відкладено на 26.05.2022 рок. Представник відповідача у судове засідання призначене на 26.05.2021 року не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засідання позов підтримав, просив задовольнити. Суд, видалився в нарадчу кімнату до 27.05.2022 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , на праві власності належить автомобіль HYUNDAI MATRIX, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 18.09.2019 року відповідач [PERSON] , приблизно о 13:30 год, керуючи автомобілем DAEWOO, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись заднім ходом по вул. Маршала Говорова в м. Одесі, не переконалася в безпеці, не звернулася за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснила зіткнення з припаркованим автомобілем Хюндай, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , чим порушила п. 10.9 ПДР. Потім відповідач місце дорожньо-транспортної пригоди залишила, чим порушила п. 2.10 ПДР. Вказані обставини встановлені постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.10.2019 року у справі 509/5447/19, якою відповідача визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Також, постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.10.2019 року у справі 509/5449/19 відповідача визнано винною за ст. 122-4 КУпАП - залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. За ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.10.2019 року в справах 509/5447/19 та 509/5449/19 набрали законної сили, то на переконання суду, вина відповідача у вчинені ДТП є доведеною. Внаслідок зазначеної ДТП було пошкоджено належний позивачу автомобіль HYUNDAI MATRIX, реєстраційний номер [NUMBER] , чим завдано позивачеві майнової шкоди. Відповідно п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. За п.п. 21.3 того ж Закону при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. Пунктом 21.4. згаданого Закону встановлено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Однак, в порушення наведених вимог закону цивільна-правова відповідальність відповідача, як особи, яка керувала транспортним засобом, застрахована не була. Згідно з листом Моторного (транспортного) страхового бюро України від 23.07.2021 року сторони не зверталися до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля ДЕУ, реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП, застрахована не була. Через неповідомлення МТСБУ про ДТП, останього було усунуто від можливості брати участь у визначенні розміру шкоди з можливістю подальшого відшкодування майнової шкоди за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання, якого створює підвищену небезпеку (ст. 1187 ЦК України). Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду й такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки під час ДТП, яка сталася 18.09.2019 року, відповідач керувала автомобілем без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, саме відповідач повинна нести відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки майну позивача. За висновком експерта №16/21-Е від 14.06.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля HYUNDAI MATRIX, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження в ДТП, що сталося 18.09.2019, становить 6 137,29 грн. У п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювана шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Таким чином, суд вважає, що відповідач повинна відшкодувати позивачу майнову шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП, яка сталася 18.09.2019 року, у розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля в сумі 6137,29 грн. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 'Встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки на день звернення до суду із цим позовом вказана шкода позивачу не відшкодована, відповідач, окрім суми майнової шкоди, повинна відшкодувати позивачу й суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченого боргу у сумі 6137, 29 грн, що виник з деліктних зобов`язань. Сума інфляційних втрат позивача за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 складає 833,20 грн. Сума трьох процентів річних від простроченого боргу за період з 18.09.2019 року по 20.10.2021 року становить 384,88 грн. Розрахунки вказаних сум додані до матеріалів справи та не оспорені відповідачем. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків встановлених частиною другою згаданої статті. Суд вважає, що позивачу було завдано моральної шкоди, якавиразилась в тому, що Позивачу довелось витрачати свій час на самостійні пошуки винуватого в ДТП та оформлення відповідних документів: звертатися до власників камер спостереження, розташованих по вулиці Маршала Говорова, переглядати архіви записів камер спостереження, шукати можливих свідків, звертатися письмовими заявами до поліції з метою притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Оскільки відповідач як водій не застрахувала свою цивільну-правовому відповідальність та добровільно не відшкодувала завдану шкоду, позивач вимушена звернутися до експерта з метою оцінки суми заподіяної шкоди, до адвоката за правовою допомогою та до суду із цим позовом. Також позивач вимушена нести незаплановані витрати з власного бюджету на оплату роботи експерта, правової допомоги та судового збору. Вказаним порушено ділові та особисті плани позивача, внесено непередбачувані зміни в її звичайний розпорядок дня, оскільки необхідно було докладати додаткових зусиль для його організації. Неправомірні дії відповідача, її байдужість до завданої шкоди, зміна звичного устрою життя позивача, вигляд пошкодженого автомобілю - все це негативно позначилося на психічному та фізичному стані позивача, завдало їй душевних страждань. З врахуванням викладеного, суд оцінює моральну шкоду, яка спричинена позивачеві діями відповідача у сумі 2000 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За наявними в матеріалах справи доказами, судові витрати, які позивач поніс по даній справі становлять 16 688, 93 грн., та складається: з витрат на оплату роботи експерта - 1200 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2403862 від 17.05.2021 року, з витрат на повідомленням позивача телеграфом про проведення експертного огляду автомобіля - 172, 93 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 31), з витрат на професійну правову допомогу - 13 500 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 27.04.2021 року та квитанцією до прибуткового ордеру від 27.04.2021 року та суми судового збору за майновими та немайновими вимогами на суму 1816 грн., що підтверджується двома квитанціями від 21.10.2021 року на суму 908 грн. кожна. Відповідно до змісту ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги визнані частково обгрунтованими та задоволеними на 75,72%, суд стягує на користь позивача з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 12636,86 грн. суми понесених судових витрат.

Outcome: partial