Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] , та просить суд стягнути з нього на свою користь заборгованість у розмірі 7100 дол. США, пеню в розмірі 5520 дол. США 25 центів, 3 % річних 181 дол. США 49 центів, та інфляційне збільшення в розмірі 702 дол. США 90 центів та судовий збір в розмірі 3649,97 грн.. В обґрунтування вимог зазначив, що 10.02.2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно якого позивач надав, а відповідач отримав кошти в сумі 7100 дол. США, з яких 5000 дол. США борг та 2100 дол. США винагорода, яку мав передати відповідач позивачеві за користування коштами, але не передав. Відповідно до Договору грошової позики строк надання позики до 10.08.2020 року. Однак відповідач не сплатив борг та уникає вирішення спору. У зв`язку з невиконанням та простроченням заборгованості, відповідач має сплатити позивачеві заборгованість у розмірі 7100 дол. США, пеню в розмірі 5520 дол. США 25 центів, 3 % річних 181 дол. США 49 центів, та інфляційне збільшення в розмірі 702 дол. США 90 центів та судовий збір в розмірі 3649,97 грн.. Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, позивач надав заяву в якій не заперечував проти винесення заочного рішення та просив справу розглянути за його відсутності. Від відповідача заяв не надходило, причини неявки не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України у\~разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Як встановлено судом, 10.02.2020 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, згідно якого позивач надав, а відповідач отримав кошти в сумі 7100 дол. США, з яких 5000 дол. США борг та 2100 дол. США винагорода, яку мав передати відповідач позивачеві за користування коштами, але не передав. Відповідно до Договору грошової позики строк надання позики до 10.08.2020 року, що підтверджується розпискою та договором позики від 10.02.2020 року. Однак відповідач не сплатив борг та уникає вирішення спору. Договір підписаний особисто відповідачем, що ним не спростовано. В договорі також прописані 25 % пені від розміру неповернутої частини позики за кожен день прострочення, інфляційні витрати та 3 % річних. На момент винесення рішення борг не повернуто. Згідно зі\~статтею 208 ЦК України\~у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до положень\~статті 207 ЦК України\~(у редакції, чинній на час укладення договору позики) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Вказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 08 червня 2016 р. (справа № 1103цс16), від 12 квітня 2017 року (справа № 442/8157/15-ц), тощо, яка згідно зі ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов`язковою для всіх судів України, З матеріалів справи вбачається, що сторони дотримались письмової форми договору. Відповідно до\~статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 526 ЦК України\~визначає, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно частин 2, 3\~статті 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Виходячи з наведених вище норм матеріального права, визначальним фактором при визначенні правовідносин позики є визначення розписки як боргового документа. Борговим документом або документом, що підтверджує факт укладення договору позики, має бути документ в якому визначені основні характеристики договору позики згідно з положеннями\~ст. 1046 ЦК України. Таким чином, наявність у розписках визначеного обов`язку позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) дає можливість визначення правовідносин, що виникли між сторонами як з договору позики. Правовий аналіз\~ст.545 ЦК України\~дає підстави вважати, що держатель оригіналу боргового документа є належним кредитором у зобов`язанні, на підтвердження виникнення якого наданий такий документ. Тобто наявність оригіналів документів у позивача може свідчити про наявність певних зобов`язань саме перед ним. Позивачем надано оригінал договору позики та розписку про отримання відповідачем грошової суми в розмірі 7100 дол. США, з яких 5000 дол. США борг та 2100 дол. США винагорода, яку мав передати відповідач позивачеві за користування коштами, але не передав, тому встановивши, що укладений між сторонами письмовий договір позики та боргова розписка підтверджують не лише факт укладення договору, а й факт передачі позикодавцем грошової суми позичальнику, суд дійшов висновку про виникнення між сторонами правовідносин з договору позики. При цьому, наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями\~статті 545 ЦК України\~свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальниками не виконано (постанова Верховного Суду від 01 серпня 2018 року по справі № справа № 654/2275/16-ц). Крім того, згідно з частиною другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З 11.08.2020 року по 17.06.2021 року (звернення з позовом) кількість днів прострочення сплати боргу становить 311 днів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача на свою користь 3% річних від суми боргу в сумі 181 дол. США 49 центів, та інфляційних витрат в сумі 702 дол. США 90 центів, нарахованих на суму несплаченого боргу та 25 % пені від розміру неповернутої частини позики за кожен день прострочення в розмірі 5520 дол. США 25 центів. Суд погоджується з таким розрахунком. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої\~статті 625 ЦК України\~та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст.2 ЦПК України). Згідно частин 1-3\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 5, 6\~статті 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, так як отримання коштів відповідачем від позивача підтверджене матеріалами справи та на момент винесення рішення не повернуто. Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з інформацією, розміщеною Національним банком України в мережі Інтернет, станом на день ухвалення рішення від 10.05.2022 року, офіційний курс гривні до долара США становив 29,2549 грн. за 1 долар США. Таким чином еквівалент суми невиконаного відповідачем грошового зобов`язання, вираженого в іноземній валюті, в переведенні в гривні становить: 7100 х 29,2549 = 207709,79 грн., відповідно пеня в розмірі 5520 дол. США 25 центів - 161494,36 грн., 3 % річних 181 дол. США 49 центів 5309,47 грн., та інфляційне збільшення в розмірі 702 дол. США 90 центів - 20563,27 грн. Згідно частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved