Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Комунального закладу Львівської обласної ради "Навчально-реабілітаційний центр "Левеня" про стягнення щорічної грошової винагороди, що належить педагогічному працівнику. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з лютого 2017 року по 01 вересня 2019 року вона працювала вихователем у Комунальному закладі Львівської обласної ради "Навчально-реабілітаційний центр "Левеня", згідно наказу №86/2к від 30.08.2019 року була звільнена з роботи за власним бажанням, посадовий оклад становив 7145 грн. 50 коп. Вказує, що Постановою КМУ від 05.06.2000 року №898 затверджено порядок щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної, комунальної власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків. Наказом №93/4 від 20.09.2019 року "Про виплату щорічної грошової винагороди працівникам КЗ НРЦ "Левеня" передбачено виплату грошової винагороди педагогічним працівникам закладу, однак її празвища у переліку працівників не було включено. Зазначає, що за час роботи на посаді вихователя у вказаному закладі вона жодних зауважень та стягнень не мала, сумлінно відносилась до виконання своїх посадових обов`язків. Враховуючи вищевикладене, просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь щорічну грошову винагороду як педагогічному працівнику даного закладу за період роботи вихователем з лютого 2017 року по 01 вересня 2019 року у сумі 7145,50 грн. Сторони в судове засідання не з`явились, хоча й були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення такого. Відповідач 04.04.2022 року отримав позовну заяву з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №7905705583127, відзиву на позов не подав. Судова повістка про виклик до суду на судове засідання 24.05.2022 року скеровувалась відповідачу на його офіційну електронну адресу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 27.04.2022 року. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 01 лютого 2017 року по 30 сепня 2019 року працювала на посаді вихователя у Комунальному закладі Львівської обласної ради "Навчально-реабілітаційний центр "Левеня", що підтверджується відомостями з трудової книжки серії [NUMBER] . Згідно наказу №86/2к від 30.08.2019 року "Про звільнення вихователя [PERSON] " така була звільнена з роботи з посади вихователя 30.08.2019 року згідно статті 38 КЗпП України за власним бажанням згідно поданої заяви від 30.08.2019 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] зверталась з листами до директора КЗ ЛОР "Навчально-реабілітаційний центр "Левеня", голови первинної профспілкової організації КЗ ЛОР "Навчально-реабілітаційний центр "Левеня" з вимогою про надання копій вказаних у листі документів та з вимогою виплати належної їй щорічної грошової винагороди, як педагогічному працівнику вказаного закладу. Згідно з довідкою про доходи №01-31/66 від 11.02.2022 року загальна сума доходу [PERSON] за період з лютого 2017 року по серпень 2019 року становить 343927,83 грн., а відповідно до розрахункового листа за квітень 2019 року №7938 від 26.04.2019 року посадовий оклад такої становить 7145,51 грн. Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За практикою Європейського суду з прав людини (справа «Будченко проти України», заява №38677/06) концепція «майна» не обмежується існуючим майном, може охоплювати активи, включаючи вимоги, стосовно яких можна було би довести, що заявник принаймні мав «законні сподівання» щодо отримання можливості ефективного володіння правом на власність. Тобто невиплачена заробітна плата є майном та однозначно підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до частини 1 статті 57 Закону України «Про освіту» держава забезпечує виплату педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обов`язків. Постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2000 р. № 898 затверджено Порядок надання щорічної грошової винагороди пердагогічним працівникам начальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обовязків, (далі - Порядок № 898). Згідно з пунктом 2 Порядку № 898 щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам надається за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні, відсутність порушень виконавчої і трудової дисципліни та здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці. Відповідно до пункту 3 Порядку № 898 щорічна грошова винагорода за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків надається відповідно до положення, яке затверджується керівником навчального закладу чи методичної установи за погодженням з профспілковим комітетом і може включати в себе додаткові критерії, крім визначених у пункті 2 цього Порядку, з урахуванням специфіки навчального закладу чи методичної установи. Як вбачається з відповіді Головного управління Держпраці у Львівській області №16899/2/14-04 від 26.11.2021 року, в ході проведення в період з 17.11.2021 по 25.11.2021 заходу державного контролю у Закладі за зверненням [PERSON] встановлено, що виплата зазначеної винагороди передбачена пунктом 4.16 та додатком № 1 Положення про порядок надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам за сумлінну працю і зразкове виконання службових обов`язків (далі - Положення) Колективного договору, укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом Закладу на 2017-2020 роки. Зокрема, пунктом 3 Положення передбачено: \~ \~ \~ \~«Винагорода надається педагогічним працівникам, як правило, до професійного свята - Дня працівника освіти». Пунктом 8 Положення передбачено: «Винагорода надається на підставі наказу керівника погодженого з профспілковим комітетом». Зазначеним Положенням не передбачена виплата щорічної винагороди педагогічним працівникам при звільненні з урахуванням фактичного часу роботи. Згідно з вищевказаної відповіді ГУ Держпраці у Львівській області наказом № 93/4 від 20.09.2019 «Про виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівника НРЦ «Левеня» підписаного директором В. Ремажевськокр (відповідно до наказу Управління майном спільної власності Львівської ОДА № 194- 3 від 18.08.2020 звільнена з посади директора Закладу 18.08.2020) та погодженого головою ПК НРЦ «Левеня» Л.Ф. Іващенко, передбачено виплату грошової винагороди педагогічним працівникам Закладу, однак прізвище [PERSON] відсутнє. Згідно з пунктом 8.3.1 Галузевої угоди між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2016 - 2020 роки), зареєстрованої Міністерством соціальної політики України 15.12.2016 №31, Сторони Угоди рекомендують керівникам закладів та установ освіти і науки забезпечити надання відповідно до ст. 57 Закону України "Про освіту", зокрема: - педагогічним працівникам, зокрема вищих навчальних закладів, щорічної грошової винагороди за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків та допомоги на оздоровлення при наданні щорічних відпусток педагогічним та науково-педагогічним працівникам у розмірі одного посадового окладу; - виплачувати винагороду за сумлінну працю при звільненні педагогічних працівників серед навчального року з урахуванням часу фактичної роботи. Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з вимогами статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до вимог статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, оскільки відповідачем при звільненні з роботи [PERSON] , не прийнято рішення щодо виплати щорічної грошової винагороди за сумлінну працю і зразкове виконання службових обов`язків, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати - судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved