Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] через свого представника - адвоката Федоркіна А.В. звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення майнової шкоди, завданої затопленням квартири, в якому просить: 1) стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 45 306, 00 грн., витрати понесені на послуги експерта в розмірі 6 000, 00 грн, а всього 51 306, 00 грн.; 2) стягнути солідарно з відповідачів судові витрати у справі. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Вказана квартира розташована на 14 поверсі 16-поверхового багатоквартирного будинку. 14 червня 2021 року квартирі було завдано майнової шкоди в результаті потрапляння води (затоплення) з квартири [ADDRESS] вказаного житлового будинку. В результаті обстеження виявлено, що причиною затоплення є ліквідація (пошкодження) власниками квартири [ADDRESS] водостічної каналізації на лоджії 15 поверху квартири [ADDRESS] , чим було порушено норми технічної експлуатації будівель. Дані обставини встановлені актом ОСББ «Коваль» про наслідки залиття квартири від 14 червня 2021 року. В результаті затоплення була завдана шкода майну, що знаходилося в квартирі на момент затоплення. На день обстеження комісія встановила наступне: в результаті потрапляння води з квартири [ADDRESS] , що на 15 поверсі, в квартирі [ADDRESS] , що на 14 поверсі було пошкоджено: у вітальні - натяжна стеля, підвісна стеля з гіпсокартону, ламінат, обої, утворення плісняви; у ванній - підвісна стеля з панелей ПВХ; на кухні - обої. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 червня 2021 року встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до висновку експерта № ED-1127-1-1825.21 від 04 вересня 2021 року, розмір матеріальної шкоди, яку завдано внаслідок залиття квартири [ADDRESS] становить 45 306, 00 грн. За проведення експертного дослідження позивачем сплаченого грошові кошти в розмірі 6 000, 00 грн. 11 серпня 2021 року відповідачам направлялася претензія з вимогою відшкодувати шкоду протягом 10 днів. Претензія, надіслана [PERSON] , повернулася через відсутність адресата за вказаною адресою. Претензія, надіслана [PERSON] , згідно трекінгу поштових відправлень була отримана 20 серпня 2021 року, однак жодної відповіді на вказану претензію отримано не було. 03 вересня 2021 року позовну заяву зареєстровано судом та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Бебешко М.М. 07 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного та призначено судове засідання на 06 грудня 2021 року на 14.30 год. 29 жовтня 2021 року на адресу суду надійшов відзив від відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в якому вони просять відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що відповідачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] від 08.10.2019 і жодних будівельних і ремонтних робіт у квартирі з часу володіння нею не проводили. За архітектурних рішенням забудовника лоджія (тераса) квартири [ADDRESS] частково є дахом для квартири [ADDRESS] про [ADDRESS] , власником якої є позивач, а також запланована як пожежний вихід. Тому лоджія (тераса) повинна утримуватися в належному стані силами та за рахунок ОСББ. Акт ОСББ складався без участі відповідачів та не містить їх підписи, а отже не може вважатися належним і допустимим доказом того, що з вини відповідачів сталося ймовірне затоплення квартири [ADDRESS] . Висновок експерта, наданий стороною позивача не відповідає вимогам, передбаченим статтями 102, 103 ЦПК України, так він виготовлений поза межами судового провадження, без належного огляду, оцінки, з`ясування необхідних фактів та обставин, реальної дати залиття. Сторона відповідача була позбавлена змоги поставити перед експертом свої запитання, тому відповідачі просять суд виключити висновок експерта зі складу доказів. Крім цього, відповідачі вважають, що водостічні стояки необхідно розташовувати поза межами житлових квартир та інших приміщень із можливістю вільного доступу обслуговуючого персоналу. Виконавцем послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій є ОСББ «Коваль», тому акт ОСББ «Коваль» про ліквідацію (пошкодження) водостічної каналізації є хибним, так як водостічної каналізації не існувало з моменту здачі будинку в експлуатацію. Тому, на думку відповідачів, позивачу необхідно було звертатися з позовом до ОСББ «Коваль», як до обслуговуючої організації, яка має займатися утриманням і поточним ремонтом стічної каналізації, або ж до забудовника, який не забезпечив надійного покриття даху квартири [ADDRESS] та не здійснив надійної системи стоку дощової води з даху. 10 листопада 2021 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Федоркіна А.В. надійшла відповідь на відзив, в якому останній вказав, що відповідачі не спростували позовні вимоги. Акт про залиття складається відповідно до вимог п. 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76. Твердження відповідачів про те, що працівники обслуговуючої організації не входили в квартиру відповідачів та не могли виявити протікання води, спростовується змістом акту, з якого вбачається, що причиною залиття є ліквідація (пошкодження) власниками квартири [ADDRESS] водостійної каналізації на лоджії 15 поверху квартири [ADDRESS] , а не підписання акту відповідачами не впливає на його правильність, оскільки зворотного останні не довели. До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2018 року у справі № 753/20314/15-ц. Доводи, що акт не є належним і допустимим доказом у справі, оскільки складений зі слів та на підставі незрозумілих документів, зводяться до незгоди із письмовими доказами, наданими до справи. Акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватися на інших документах. Факт того, що відповідачі не з`явилися на складення акту, не допустили комісію до своєї квартири, не перешкоджає складенню акту та встановленню факту залиття. Власниками квартири [ADDRESS] було здійснено ремонтні роботи (покладена плитка, яка заблокувала належне потрапляння води до водостоків), тому має місце зафіксований в акті факт ліквідації (пошокдженя) власниками квартири [ADDRESS] водостічної каналізації на лоджії 15 поверху квартири [ADDRESS] . Твердження відповідачів про те. що висновок експерта є неналежним доказом не відповідає дійсності, так як зазначення у висновку дати заяви від 06.06.2021 року є технічною помилкою, заява датована 14.07.2021 року та була надіслана ТОВ «Незалежна судова експертиза України» засобами електронної пошти 14.07.2021 року. Висновок експерта надано в підтвердження розміру завданої шкоди. Відповідно до практики Верховного Суду у справах № 398/5325/15-ц, 638/9832/15-ц, 577/4972/16-ц, 522/8363/13-ц, 401/2142/16-ц, 362/7517/13-ц, 401/2142/16-ц, 752/20375/16-ц - фактичний розмір збитків, завданих залиттям квартири, може підтверджуватися кошторисним розрахунком вартості об`єкта будівництва щодо ремонтно-відновлювальної роботи квартири, проведеної архітектором, або висновком судової будівельно-технічної експертизи або звітом, складеним особою, що має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності або звітом про визначення вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт або висновком про оцінку майна. Згідно наданого відповідачами технічного паспорту на квартиру, лоджія відноситься саме до квартири [ADDRESS] . В даному випадку має місце зафіксований в акті факт ліквідації (пошкодження) власниками квартири [ADDRESS] водостічної каналізації на лоджії 15 поверху. Жодного факту вини балансоутримувача у не прочищенні водостічних каналізацій чи забудовника у ненадійному їх встановленні чи проектуванні, не зафіксовано. Відповідачі не спростували своєї вини у залитті квартири позивача. 19 листопада 2021 року на адресу суду від відповідачів надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якій останні просять суд визнати акт залиття квартири неналежним доказом, так як під час огляду квартири були відсутні відповідачі та в акті відсутні їх підписи. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 640/8205/17. 30 листопада 2021 року на адресу суду від відповідачів надійшла заява про виклик до суду в якості свідків голову правління ОСББ «Коваль» [PERSON] та членів правління ОСББ «Коваль» [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити. Пояснив, що підставами для задоволення позовних вимог є наявність акту про затоплення квартири та висновок експерта про розмір заподіяної шкоди. Від виклику та допиту свідків, заявлених у своєму клопотанні, в судовому засіданні 23 травня 2022 року, відмовився. Заявив про відсутність бажання стягнення коштів, пов`язаних з наданням правничої допомоги. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог та просили суд в їх задоволенні відмовити. Представник відповідача пояснив, що акт про затоплення квартири є неналежним доказом у зв`язку з відсутністю при його складенні відповідачів та відсутністю у членів комісії ОСББ відповідної кваліфікації. Висновок експерта також є неналежним доказом так як складений з помилками. Від виклику та допиту свідків, заявлених у своєму клопотанні, відмовився в судовому засіданні 23 травня 2022 року. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 08 грудня 2011 року управлінням житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . Цього ж дня, комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру. 14 червня 2021 року комісією у складі голови правління ОСББ «Коваль» - Зоріна М.Л. та членів правління [PERSON] і [PERSON] складено акт № 16 про залиття квартири [ADDRESS] . Відповідно до вказаного акту, на день обстеження комісією встановлено, що в результаті потрапляння води з квартири [ADDRESS] , що на 15 поверсі, в квартирі [ADDRESS] , що на 14 поверсі, було пошкоджено: у вітальні - натяжна стеля, підвісна стеля з гіпсокартону, ламінат, обої; у ванній - підвісна стеля з панелей ПВХ; на кухні - обої. В результаті обстеження виявлено, що причиною залиття - (потрапляння води) є ліквідація (пошкодження) власниками квартири [ADDRESS] водостічної каналізації на лоджії 15 поверху квартири [ADDRESS] , чим було порушено норми технічної експлуатації будівель. Комісія вважає за необхідне звернутися до власників квартири [ADDRESS] з вимогою усунути пошкодження водостічної каналізації та відшкодувати завдану майнову шкоду власнику квартири [ADDRESS] . Комісією в даному акті визначено обсяг заподіяної шкоди: -кімната, 37 кв. м. - пошкоджено натяжну стелю, підвісну стелю з гіпсокартону, ламінат, обої, утворення плісняви; -коридор, 6, 50 кв. м. - пошкоджень не виявлено; -кухня. 5, 0 кв. м. - пошкоджено обої; -вбиральня, 1, 20 кв. м. - пошкоджень не виявлено; -ванна, 2, 60 кв. м. - пошкоджена підвісна стеля з панелей ПВХ. Комісією визначено, що винуватцями завданої шкоди є власники квартири [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] , які на день складення акту в квартирі [ADDRESS] відсутні, тому акт складався без їх участі та підписів. Акт № 16 від 14 червня 2021 року був складений за зовнішнім оглядом. Для підтвердження даного акту була запрошена потерпіла сторона, власник квартири [ADDRESS] . [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 16.06.2021, квартира [ADDRESS] , з 28.10.2019 на праві спільної часткової власності в рівних частках належить [PERSON] та [PERSON] . Підставою для проведення державної реєстрації права власності був договір дарування квартири, укладений 28 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] , як дарувальниками та [PERSON] та [PERSON] , як обдарованими. 04 серпня 2021 року судовим експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» Комашко Романом Вікторовичем складено висновок № ED-1727-1-1825.21 за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження. 14 липня 2021 року між ТОВ «Судова незалежна експертиза України» (надалі Експертна установа) та [PERSON] (надалі - Замовник) укладено договір № ED-1127-1-1825.21, відповідно до пункту 1.1. якого Замовник доручає, а Експерт приймає на себе зобов`язання провести експертне дослідження з питань, викладених у заяві від 14.07.2021, та за результатами проведеного дослідження надати підсумковий документ. Згідно з п.5.1 вказаного договору, вартість послуг за даним договором складає 6 000 (шість тис.) грн.00 коп. Відповідно до даного висновку, 14 липня 2021 року до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» від [PERSON] надійшла заява від 06.06.2021 з проханням провести будівельно-технічне експертне дослідження об`єкту: квартири [ADDRESS] . Виконання експертного дослідження доручено судовому експерту Комашку Р.В., який має кваліфікацію судового експерта та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. Дослідження проводилося методом порівняння наданих матеріалів із даними отриманими під час обстеження на місці. При проведенні обстеження застосовувалися візуальний та інструментальний (вимірювальний) методи. За результатами експертного дослідження судовим експертом складено висновок, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди, яку завдано внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , становить 45 306, 00 грн. До висновку експерта долучено фото таблиці на 2 аркуша, вартість обсягів робіт на 1 аркуші та кошторис на ремонтно-відновлювальні роботи на 3 аркушах. ТОВ «Судова незалежна експертиза України» платнику [PERSON] виставлено рахунок від 14.07.2021 про здійснення оплати за організацію проведення експертного дослідження, згідно з Договором № № ED-1127-1-1825.21в сумі 6 000, 00 грн., який оплачено згідно меморіального ордеру № МВ37205866 від 19 липня 2021 року в сумі 6 000, 00 грн. 11.08.2021 року представником позивача - адвокатом Федоркіним А.В. направлено претензію до відповідачів щодо відшкодування заподіяної шкоди протягом 10-днів з моменту отримання претензії. Відповідно до даних АТ «Укрпошта» поштове відправлення, адресоване [PERSON] , повернулося через відсутність адресата за вказаною адресою. Поштове відправлення, адресоване [PERSON] вручено особисто 20.08.2021 року. 14 червня 2021 року між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Коломієць і Федоркін» укладено договір № 1-154/21 про надання правничої допомоги. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Статтею 22 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. 4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Статтею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, відповідно до яких: якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (додаток 4), яким комісійно описується, що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, встановлюються причини залиття, надаються висновки і рекомендації комісії про те. що необхідно зробити і хто заподіяв шкоду. Даний акт підписується членами комісії, затверджується начальником житлово-експлуатаційної організації та надається для ознайомлення мешканцям квартир. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, цивільне законодавство покладає на відповідача обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а на позивача обов`язок доведення наявності шкоди та її розмір. Правова позиція у подібних правовідносинах висловлена в Постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 263/7910/17 та від 11 грудня 2018 року 759/5781/16-ц. Доводи відповідачів про те, що вони акт не підписували, суд не бере до уваги так як непідписання акта відповідачами не впливає на його правильність, оскільки зворотного останні не довели. Правова позиція у подібних правовідносинах висловлена в Постанові верховного Суду від 23 листопада 2018 року у справі № 753/ 20314/15-ц. Твердження відповідачів про відсутність кваліфікації у членів ОСББ, які складали акт про затоплення квартири, судом не беруться до уваги у зв`язку з тим, що вони не підтверджені документально. Посилання представника відповідача на наявність помилок у висновку експерта, наданого стороною позивача, не спростовує вказаний висновок, так як стороною відповідача не обґрунтовано помилковість вказаного висновку. Разом з тим, свій, альтернативний висновок щодо розміру шкоди, сторона відповідачів суду не надала. Доводи відповідачів про відсутність вини відповідачів у заподіянні шкоди через наявність даної вини у діях забудовника чи балансоутримувача, відхиляється судом, так як жодних доказів наявності вини у затопленні квартири саме від дій забудовника чи балансоутримувача вказаного будинку, матеріали справи не містять. Тому, стороною відповідача не спростовано наявність своєї вини у заподіянні шкоди позивачу внаслідок затоплення квартири. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення майнової шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, згідно з вимогами частини першої-третьої статі 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з вимогами частин третьої-четвертої статті 139 ЦПК України, експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Враховуючи те, що стороною позивача надано суду докази залучення експерта, а саме договір з ТОВ «Судова незалежна експертиза України про проведення експертного дослідження від 14.07.2021 року, рахунок, виставлений вказаним товариством на суму 6 000, 00 грн та меморіальний ордер від 19 липня 2021 року про оплату за організацію проведення експертного дослідження, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати у справі, пов`язані із залученням експерта. Відповідно до частини першої статі 141 Цивільного процесуального кодексу України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене суд вважає за доцільне стягнути із відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі по 454, 00 грн. з кожного.

Outcome: approved