Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 15.12.2021 року з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 06.06.2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №179. В обґрунтування позову позивачка вказує, що з відповідачем 06.06.2020 року уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №179, проте подружні стосунки з січня 2021 року між сторонами припинені. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Сторони єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, загальних питань сім`ї не вирішують, проживають окремо. Як на причину розпаду сім`ї позивач вказує на наявність різних поглядів на життя, відсутність спільних інтересів та взаємопорозуміння, що призвело до втрату почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, оскільки сім`я з відповідачем розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 грудня 2021 року зазначена справа передана на розгляд судді Черновій Н.В. Ухвалою суду від 28 січня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. На підставі розпорядження, щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ №69 від 12 травня 2022 року, матеріали справи передано судді Ковтун Н.Г. Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляду справи за її відсутності, позов просила задовольнити з підстав зазначених у ньому. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 06 червня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №179. Після державної реєстрації шлюбу, прізвище дружини змінено на [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] , де в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати [PERSON] (а.с. 913). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю почуття любові, поваги. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч .2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст. 110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе шлюб зареєстрований між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. З урахуванням вищезазначеного, та зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., а інші 50 відсотків судового збору стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 104,105,112, 114 СК України,

Outcome: approved