Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

09 червня 2021 року та уточнено 28 липня 2021 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] про встановлення факту батьківства. Позовна заява мотивована тим, що під час проживання позивача з [PERSON] без реєстрації шлюбу, [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . Реєстрації народження дитини здійснювалася в Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) задля отримання паспорта громадянина України, в ході оформлення документів виникла необхідність в поновленні свідоцтва про народження, та було виявлено, що в матеріалах актового запису про народження матір`ю [PERSON] записана [PERSON] , яка являється її бабусею. Посилаючись на вищевказані обставини позивач просила суд задовольнити позов. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про визнання позову. Третя особа [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження № 16 від 29.06.2005, [PERSON] , [INFO] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області, батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.36). Згідно довідки квартального комітету № 20 від 03.05.2021, [PERSON] проживає разом з [PERSON] , та їх донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). З 21 квітня 2017 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.14). Висновком експерта № 438 молекулярно-генетичної експертизи КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 20.04.2022 встановлено, що вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічною матір`ю [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99, 9 % (а.с.48-51). Відповідно до ст. 125 СК України вбачається, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини. Згідно ст. 131 СК України, особа, яка вважає себе матір`ю дитини, може подати до суду заяву про визнання свого материнства, якщо запис про матір дитини вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього Кодексу. Статтею 134 СК України визначено, що внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства, здійснюється на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до роз`яснень п.п. 4, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13 пп. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є : рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 , та яка набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, приймаючи до уваги усі зібрані докази з урахуванням встановлених обставин справи, та зміст вказаних норм, судом встановлено, що у ході судового розгляду підтверджено факт материнства позивача відносно доньки [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вимог позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved