Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, з вимогами про визнання протиправним та скасування наказу відповідача «Про звільнення з роботи» № 404-к/тр від 29.12.2021 року, поновлення його на роботі на посаді інженера з метрології лабараторії з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів відділу лабораторних вимірів Управління метрології АТ «Оператор газорозподільної системи Львівгаз» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обрахованого з 31.12.2021 року по дату винесення судового рішення. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що він перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" AT "ЛЬВІВГАЗ" та відповідно до наказу №21-к/тр від 01.02.2021 року він переведений на посаду інженера з метрології лабараторії з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів відділу лабораторних вимірів Управління метрології. Наказом № 404-к/тр від 29.12.2021 року позивача звільнено з роботи 30.12.2021 року за згодою профспілкового комітету ОПО АТ «Львівгаз» на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. На думку позивача, його звільнення є необгрунтованим та незаконним, оскільки з моменту виявлення порушення - 20.10.2021 року до звільнення - 30.12.2021 року минуло більше місяця. Крім цього, зазначає, що на час подання позову в нього наявне одне дисциплінарне стягнення у виді догани, однак, наказ про оголошення догани на даний час оскаржено та цивільна справа №462/7568/21 розглядається Залізничним районним судом міста Львова, відтак, на думку позивача, в разі задоволення його позовних вимог, невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків не буде мати систематичний характер, тому, беручи до уваги викладене вище, просить позов задоволити. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача позов не визнав, виклавши наступні твердження. Позивача [PERSON] звільнено на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, а саме: в порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, [PERSON] в період з 01.10.2021 року по 20.10.2021 року залишав робоче місце і територію АТ Львівгаз до завершення робочого дня. На думку представника відповідача, вказаний факт позивач не заперечує в позовній заяві. Крім цього, про систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку свідчить наявність діючої догани, яка оголошена наказом №39-к/тм від 30.07.2021 року; вищезазначений наказ про оголошення догани [PERSON] оскаржив до Залізничного районного суду м. Львова, рішенням якого від 22.03.2022 року у справі №462/7568/21 в позові відмовлено повністю. Щодо застосування дисциплінарного стягнення не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, позивач вважає, що такий строк пропущено, адже він його обраховує з 20.10.2021 року, при цьому не вказує чому саме ця дата. Відповідач вважає, що даний строк слід обраховувати з 22.11.2021 року, з огляду на наступне. Правилами внутрішнього трудового розпорядку в АТ Львівгаз встановлено наступну тривалість робочого дня: понеділок-четвер з 08.00 год. до 17.15 год., п`ятниця з 08.00 год. до 16.00 год., обідня перерва з 12.00 год. до 13.00 год., з якими позивач ознайомлений. 20.10.2021 року [PERSON] , написав службову записку в якій вказав, що 18.10.2021 з 14.00 год. до 14.30 год. року прибув в лабораторію з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів і виявив, що [PERSON] відсутній на робочому місці. Те саме відбулось і коли він прибув в лабораторію 19.10.2021 року о 17.00 год. Внаслідок цього він написав службову записку на ім`я голови Правління, щоб надати вказівку управлінню з персоналу здійснити перевірку приходу/виходу з роботи та відлучення позивача, а також усіх працівників Лабораторії за період з 01.10.2021 року по 20.10.2021 року. У відповідь на цю службову записку начальник управління з персоналу 22.10.2021 року надала [PERSON] службову записку з роздруківкою з електронної системи FortNet про облік робочого часу працівників Лабораторії, яка використовується на підставі договору укладеного з ТзОВ Охоронна -Комплекс-Титан. 25.10.2021 року [PERSON] написав службову записку щодо відібрання пояснень від працівників Лабораторії та притягнення до відповідальності. 28.10.2021 року [PERSON] написав пояснення, де зазначив, що в період з 01.10.2021 року по 20.10.2021 року всі дні перебував на роботі. Оскільки в даних поясненнях, на думку відповідача, [PERSON] фактично ухилився від відповіді на питання причин несвоєчасного приходу/виходу на роботу, а не відсутності на робочому місці загалом, Голова Правління доручив начальнику управління персоналу відібрати у [PERSON] письмові пояснення про причини систематичного залишення місця роботи до завершення робочого дня з 01.10.2021 року по 20.10.2021 року. 29.10.2021 року [PERSON] взяв відпустку без збереження заробітної плати, а з 29.10.2021 року по 05.11.2021 року перебував на лікарняному. 22.11.2021 року на виконання резолюції Голови Правління Бабію Ю.Р. запропоновано надати пояснення щодо саме причин залишення місця роботи і території Товариства до завершення робочого дня з 01.10.2021 року по 20.10.2021 року. Відповідачем вживались всі можливі заходів для з`ясування цих обставин, відтак, зясувавши, що 18.10.2022 року позивач був відсутній на робочому місці більше трьох робочих годин, останнього не було звільнено за прогул, оскільки він повідомив, що ходив в Залізничний районний суд м. Львова подавати позов про оскарження догани, відтак, щоб уникнути можливого подвійного трактування щодо даного питання чи є відлучення для подання позову поважною причиною чи ні, конкретно по цьому факту заходи стягнення не вживались. Оскільки пояснень причини систематичного залишення місця роботи до завершення робочого дня в період з 01.10.2021 року по 20.10.2021 року не надав, що оформлено актом 22.11.2021 року, на думку відповідача, це свідчить про відсутність поважності причин порушень трудової дисципліни. Саме тоді фактично відповідач дізнався, що [PERSON] допущено порушення. 07.12.2021 року Товариством подано подання голові ОПО про надання згоди для розірвання трудового договору з [PERSON] 29.12.2021 року відбулось засідання профспілкового комітету на якому надано згоду на розірвання трудового договору з [PERSON] . 30.12.2021 року [PERSON] звільнено з роботи за п.3 ст. 40 КЗпП України - у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, що оформлено наказом №404-к/тр від 29.12.2021 року. В період після складання акта про відмову від дачі пояснень [PERSON] 22.11.2021 року і до дати звільнення, останній неодноразово перебував у відпустці та на лікарняному. /а.с.35-93/ Позивач у відповіді на відзив надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. /а.с.94-99/ У поданому до суду запереченні, представник відповідача зазначив про те, що позивач в позовній заяві та відповіді на відзив не заперечує факту порушення ним Правил внутрішнього трудового розпорядку. Крім цього, додатково зазначив про те, що позивач активно перешкоджав у встановленні обставин (причин) його відсутності, зокрема, відмовився надавати пояснення, про що складено акт 22.11.2021 року. Вчинивши всі доступні дії для з`ясування таких обставин, відповідач встановив, що систематичне залишення позивачем місця роботи та території підприємства до завершення робочого дня в період з 01.10.2021 року по 20.10.2021 року є прогулом без поважних причин (є дисциплінарним проступком). Встановлені, на думку відповідача, протиправні дії позивача (прогули частину робочого часу в період з 01.10.2021 року по 20.10.2021 року) в сукупності з наявністю діючої догани, стали підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. Таким чином, стверджує, що відповідач в своїх діях дотримався термінів регламентованих ст 148 КЗпП України, місяць з дня виявлення проступку 22.11.2021 року, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці (в період після складання акта про відмову від дачі пояснень [PERSON] 22.11.2021 року і до дати звільнення, останній неодноразово перебував у відпустці та на лікарняному) та не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку відбувалось з 01.10.2021 року по 20.10.2021 року). /а.с.100-104/ Ухвалою суду від 01.03.2022 року відкрито спрощене позовне провадження /без виклику/ сторін у справі. /а.с.30-31/ Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту статтей 12, 81 ЦПК України убачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі. Крім цього, судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" AT "ЛЬВІВГАЗ" та відповідно до наказу №21-к/тр від 01.02.2021 року він переведений на посаду інженера з метрології лабараторії з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів відділу лабораторних вимірів Управління метрології. /а.с.5-14/ Наказом №39-к/тм від 30.07.2021 року [PERSON] оголошено догану. /а.с.25/ Вказаний наказ та догану позивач оскаржив до суду, шляхом подання позовної заяви, що свідчить прийняття останньої до розгляду та відкрикття провадження у справі. /а.с.23-24/ Наказом № 404-к/тр від 29.12.2021 року позивача звільнено з роботи 30.12.2021 року за згодою профспілкового комітету ОПО АТ «Львівгаз» на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. /а.с.18/ Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно зі ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При цьому, частиною другою цієї статті встановлено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Відповідно до ч.1 ст.151 КЗпП України, якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов`язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Згідно з роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Відтак, такими, що систематично порушують трудову дисципліну визнаються працівники, які мають дисциплінарне або громадське стягнення за порушення трудової дисципліни та порушили її знову протягом року з дня застосування стягнення за перше порушення. Буквальне тлумачення вказаної норми свідчить про те, що систематичність може мати місце після другого проступку, вчиненого протягом року після накладення дисциплінарного чи громадського стягнення за перше порушення. Виходячи із аналізу норм чинного законодавства, для розірвання трудового договору за підставою, що міститься у п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, необхідними є такі умови: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; належним чином зафіксований факт протиправного винного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; невиконання трудових обов`язків мало систематичний характер; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2018 у справі № 761/33305/15-ц, зроблено висновок, що «при звільненні за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України потрібно встановити: чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок; чи застосовувалися інші заходи дисциплінарного або громадського стягнення; чи можна вважати його вчинення систематичним невиконання працівником без поважних причин обов`язків». З матеріалів справи вбачається, що підставою звільнення позивача було систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, за що до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани. При цьому, суд приймає до уваги рішення Залізничного районного суду міста Львова від 22 березня 2022 року,

Outcome: dismissed