Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

У грудні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Комунального концерну «Центр комунального сервісу» щодо противоправного нарахування заборгованості за комунальні послуги починаючи з 16 березня 2020 року та зобов?язати Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] за комунальні послуги з 14 грудня 2020 року; зобов?язати Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» виключити з обліку по особовому рахунку за адресою: [ADDRESS] , заборгованість попереднього власника квартири за період до 14 грудня 2020 року за комунальні послуги; зобов?язати Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» укласти договір про надання водопостачання холодної води та водовідведення, здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] за комунальні послуги починаючи з 14 грудня 2020 року; зобов?язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] за утримання будинків та прибудинкової території починаючи з 14 грудня 2020 року; зобов?язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] за гаряче водопостачання та центральне опалення починаючи з 14 грудня 2020 року; зобов?язати Комунального підприємства «Київкомунсервіс» здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] за вивезення побутових відходів починаючи з 14 грудня 2020 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 16.03.2020 року він став власником квартири [ADDRESS] , яку придбав з прилюдних торгів. Попередні мешканці звільнити квартиру в добровільному порядку відмовилися. Заочним рішенням Оболонського районним судом м. Києва від 17.09.2020 року усунуто перешкоди [PERSON] у праві користування квартирою шляхом виселення попередніх власників [PERSON] , [PERSON] з квартири. Фактично рішення суду виконано в примусовому порядку 14 грудня 2020 року. На час набуття права власності на житло за попередніми власниками існувала заборгованість у значному розмірі. Позивач 20 травня 2021 року та вдруге 20 липня 2021 року звернувся зі заявою до Комунального концерну «Центру комунального сервісу» з проханням відкрити особовий рахунок для нарахування плати за послуги: постачання теплової енергії; центрального опалення; гарячого водопостачання; холодного водопостачання; водовідведення гарячої води; утримання будинку та прибудинкової території; вивезення побутових відходів з 14.12.2020 року, з проханням, здійснити перерахунок за користування житлово-комунальними послугами з 14.12.2020 року за адресою: [ADDRESS] . З отриманої позивачем інформації він дізнався, що нарахування заборгованості за комунальні послуги за ним обраховується з дати набуття права власності з 16 березня 2020 року, а не з дати фактичного користування квартирою, тобто з 14 грудня 2020 року. Також зазначає, що ПАТ «АК «Київводоканал» відмовляє у відкритті нового особового рахунку та обліковує за рахунком на його ім`я заборгованість колишнього власника. Посилаючись, що за вказаною адресою в рахунку оплати комунальних послуг обліковується борг попереднього власника, що спричиняє незручності в оплаті комунальних послуг та вводить в оману щодо обсягу заборгованості, на його адресу надходить два рахунки повідомлення, здійснюються дзвінки, щодо необхідності сплати заборгованості за комунальні послуги, він не має обов`язку сплачувати борги попередніх власників, просить задовольнити позовні вимоги. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 20 грудня 2021 року матеріали справи передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого розгляду на 31 січня 2022 року. Від представника відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (надалі - КП «Київтеплоенерго») 21 січня 2022 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилаючись, що за заявою позивача в березні 2020 року за адресою: [ADDRESS] закрито особовий рахунок № [NUMBER] на попереднього власника квартири [PERSON] та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я позивача [PERSON] . Зазначає, що розрахунок заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання здійснюється з дати набуття позивачем права власності, тобто з 16 березня 2020 року за показниками вузла комерційного обліку теплової енергії та показами загальнобудинкового вузла обліку гарячої води, а з 16 червня 2021 року за квартирним вузлом обліку гарячої води. Посилаючись на положення ст. 319 ЦК України, вважає відсутні підстави для проведення перерахунку, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 21 січня 2022 року від представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (надалі - ПрАТ «АК «Київводоканал») адвоката Карандюк Ю.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог до ПрАТ «АК «Київводоканал». В обґрунтування поданого відзиву представник зазначає, що зміна особових рахунків є питанням внутрішнього бухгалтерського обліку і є правом, а не їх обов`язком. ПрАТ «АК «Київводоканал» не пред`являє вимоги до позивача про стягнення суми боргу за попереднього власника та облік такої заборгованості не впливає на права та обов`язки позивача. Попередження про обсяг заборгованості мають інформативний характер та не порушує права позивача. Особовий рахунок, відкритий за адресою [ADDRESS] є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій та оформлюється на житлове приміщення, а не за особою. Тому, вважає, що відсутні підстави для виключення з особового рахунку позивача обсягу заборгованості попереднього власника. Сама по собі наявність заборгованості на особовому рахунку не тягне для позивача негативних наслідків та не порушує його права мирного володіння майном. Просить стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн. Від представника Комунального підприємства «Київкомунсервіс» (надалі - КП «Київкомунсервіс») 25 січня 2022 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що за заявою позивача на його ім`я відкрито особовий рахунок та здійснюється на рахування за надані комунальні послуги з 16 березня 2021 року з часу набуття позивачем права власності на квартиру за встановленими тарифами та нормами. До КП«Київкомунсервіс» споживач зі заявами щодо якості, обсягу наданих послуг з вивезення побутових відходів не надходили, тому підстави для здійснення перерахунку відсутні. Надано довідку розрахунок про обсяг наданих послуг та зазначено, що за позивачем рахується заборгованість станом на лютий 2022 року в сумі 1159, 50 грн. 28 січня 2022 року від представника Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» (надалі КП «Керуюча компанія») надійшов відзив, в якому просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог до підприємства. В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що підприємство створене для надання мешканцям послуги з утриманням будинків іспоруд, прибудинкової території. Періодичність, строки виконання та їх тарифікація затверджені розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради. Ці послуги надаються споживачам незалежно від кількості зареєстрованих або проживаючих осіб відповідно до площі житлового приміщення. Посилаючись на положення ст. 322 ЦК України, ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» позивач, як власник з 16 березня 2020 року має обов`язок сплачувати комунальну послугу з утримання будинку та прибудинкової території. Зауважень щодо якості та обсягу наданих послуг від споживача не надходило, тому підстави для проведення перерахунку з 14 грудня 2020 року не має. Від представника відповідача Комунального концерну «Центр комунального сервісу» 04 лютого 2022 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення. В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що вимога позивача про обов`язок здійснити порахунок заборгованості з дня фактичного користування квартирою, з 14 грудня 2020 року, а не з дня набуття права власності з 16 березня 2020 року не ґрунтуються на вимогах законодавства. Позивач набув статусу споживача послуг з часу набуття права власності на житло, тому несе обов`язок по їх сплаті. Позивачем не надано доказів, що він, як власник до 14 грудня 2020 року не міг користуватися належним йому житлом. За клопотанням позивача, представників відповідачів КК «Центр комунального сервісу» та ПрАТ «АК «Київводоканал» в підготовчому судовому засіданні 31 січня 2022 року оголошено перерву для надання позивачу строк для подання відповіді на відзиви та повторного виклику представників відповідачів. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. 26 травня 2022 року в судовому засіданні закрито підготовче провадження та вирішено продовжити судовий розгляд справи. Позивач надав в судовому засіданні письмові пояснення, в яких виклав позицію щодо поданих відповідачами відзивів. Формулювання вимог позовної заяви в новій редакції в тексті письмових пояснень суд не прийняв до розгляду, оскільки не відповідає вимогам процесуального законодавства. Позовні вимоги розглянуто в редакції від 15 грудня 2021 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Пояснив, що через перешкоди, які йому здійснювали колишні власники квартири, яку він придбав з прилюдних торгів не мав фізичної можливості користуватися власністю, тому вважає, що й обов`язок по сплаті за комунальні послуги в нього відсутній до 14 грудня 2020 року до часу усунення йому перешкод у користуванні власністю. Окрім того, вважає, що ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язує його укласти договір з особовим рахунком відкритим на квартиру за яким рахується заборгованість попереднього власника. Заборгованість відмовляються анулювати та укласти договір без боргу попереднього власника, через що в рахунках КП «Центр комунального сервісу» також відображається заборгованість за комунальні послуги попереднього власника квартири, що завдає йому клопіт, унеможливлює зорієнтуватися по обсягу нарахування. Представник відповідача ПрАТ «АК «Київводоканал» Карандюк Ю.О. суду пояснила, що підприємство здійснює свою господарську діяльність на власний розсуд, відкриває особовий рахунок на нежитлове приміщення, а не на особу, тому за зміною власника немає потреби відкривати новий рахунок. Вважає, що жодні дії підприємства не порушують прав позивача, у квитанціях на оплату є розмір щомісячної плати та обсяг усієї заборгованості. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав та мотивів викладених у відзиві. Представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» просить відмовити в задоволені позовних вимог [PERSON] з мотивів викладених у письмовому відзиві. Також пояснила, що нарахування за комунальні послуги, які надаються в повному обсязі згідно затверджених тарифів виконуються, жодних актів та або претензій не надходило. Позивач, як власник має обов`язок утримувати житло з часу набуття права власності, незалежно він користування ним. Наполягає на залишенні позову без задоволення. Суд, заслухавши позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською М.А. 16.03.2020 року видано свідоцтво про придбання [PERSON] з прилюдних торгів квартири [ADDRESS] . Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується реєстрація права власності на об`єкт нерухомості 16.03.2020 року. (а.с. 7). Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.09.2020 року (справа 756/8331/20) усунуто перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом виселення з квартири [PERSON] та [PERSON] . Рішення суду виконано 14.12.2020 року, що підтверджується Актом державного виконавця та постановою про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2020 року складеної державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 13-17). Згідно заяви [PERSON] за вх. № 05/00-2680 від 20.05.2021 року до Комунального концерну «Центру комунального сервісу» просить відкрити особовий рахунок для нарахування плати за послуги: постачання теплової енергії; центрального опалення; гарячого водопостачання; холодного водопостачання; водовідведення гарячої води; утримання будинку прибудинкової території;- вивезення побутових відходів з 14.12.2020 року. (а.с. 8). Вдруге надіслав запит 20 липня 2021 року до Комунального концерну «Центру комунального сервісу» з проханням, здійснити перерахунок за користування житлово-комунальними послугами з 14.12.2020 року (а.с. 9,10). У відповідь на звернення КК «Центру комунального сервісу» пояснив, що за особовим рахунком № [NUMBER] відкритим на ім`я позивача рахується заборгованість, яка виникла за централізоване опалення та гаряче водопостачання, за утримання будинків та прибудинкову територію, виходячи з часу набуття [PERSON] права власності, тобто з 16 березня 2020 року. Також надано роз`яснення, що враховуючи договірні правовідносини із ПрАТ «АК «Київводоканал» з питання відкриття нового особового рахунку роз`яснено необхідність звернутися безпосередньо до виконавця послуг. Зазначені тарифи щомісячного нарахування (а.с. 11-12). Як видно з витягу з інформаційної системи ЦКС за адресою: [ADDRESS] обраховується заборгованість як [PERSON] та й заборгованість попереднього власника - [PERSON] . Заборгованість за Централізоване водопостачання та водовідведення обраховується за одним рахунком з наростаючим підсумком. Інформація про обсяг загальної заборгованості відображена в рахунках-повідомлення (а.с. 19-27, 28, 29). Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для проведення перерахунку позивачу за комунальні послуги, які він будучи власником фактично не отримав, через перешкоду у користуванні житлом зі сторони колишнього власника, а також підстави для зобов`язання відповідачів видалити інформацію з особового рахунку про заборгованість попереднього власника. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Об`єктом захисту у цивільному судочинстві являється порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Суд зазначає, що порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Надаючи виниклим між сторонами по справі відносинам належну правову оцінку, суд звертає увагу, що згідно з частинами першою та другою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилами статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, на підставі вимог діючого законодавства, саме на позивача, як власника житлового приміщення покладається законодавством обов`язок сплачувати за комунальні послуги, які надаються їх постачальниками. Твердження позивача, що він не міг користуватися житлом та отримувати послуги через неправомірні дії попереднього власника, який не звільнив житло не може бути підставою для звільнення його від сплати за послуги, які надавались йому, як власнику житла. Проте, завдану шкоду, яку він поніс у вигляді сплати за комунальні послуги, які через неправомірні дії відповідачів поніс може стягнути з попереднього власника, через неправомірність дій якого її завдано. Проте обов`язок оплатити за комунальні послуги виникає саме у власника. Оскільки жодних договорів між попереднім власником та позивачем про обов`язок сплачувати комунальні послуги до фактичного звільнення житлового приміщення матеріали справи не містять. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання. Вимоги пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлюють право споживача на одержання в установленому законодавством порядку необхідної інформації про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання послуг, їх споживчі властивості тощо. Положення п. 6 вказаної статті встановлюють право споживача на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В матеріалах справи відсутні акти чи претензії позивача про не надання, або надання не в повному обсязі, чи щодо їх якості комунальних послуг до квартири, що належить йому на праві власності. Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зобов?язання кожного з відповідачів здійснити перерахунок заборгованості за комунальні послуги з 14 грудня 2020 року, тобто з дати фактичного заселення до житлового приміщення не підлягають задоволенню, тому що не ґрунтуються на вимогах законодавства. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині обов`язку ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» укласти договір про надання водопостачання холодної води та водовідведення, суд не може визнати їх обґрунтованими. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. З 01 травня 2019 року введено в дію Закон України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон про ЖКП), який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 12 Закону про ЖКП надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Стаття 13 зазначеного вище Закону регулює порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг. Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача. Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:- письмовими, речовими і електронними доказами; - висновками експертів; - показаннями свідків. За приписами статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Позивачем [PERSON] будь-яких належних та допустимих доказів про надіслання ним пропозиції відповідачу ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на укладання договору та відмову останнього суду не надано. В судовому засіданні позивач пояснив, що він не погоджувався із запропонованим відповідачем ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» текстом типового договору в частині визначення номеру особового рахунку за яким рахується заборгованість попереднього власника. Проте, зазначати інший номер особового рахунку або виключити з цього рахунку обсяг заборгованості попереднього власника відповідач відмовляється. За твердженням представника відповідача ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» особовий рахунок відкривається на об`єкт нерухомості, тому змінювати його на інший немає підстав при зміні власника. Отже, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» в частині зобов`язання укласти із ним договір не підлягають задоволенню за недоведеністю ухиляння відповідача від його укладання. Але, суд зауважує, що інтерес позивача [PERSON] про отримання особового рахунку на якому відсутній облік заборгованості попереднього власника підлягає задоволенню. З огляду на те, що позивачем [PERSON] було заявлено вимоги до відповідачів ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про перерахунок заборгованості, але фактично ці вимоги за своєю суттю зводяться до незгоди із обліком на особовому рахунку заборгованості за комунальні послуги попереднього власника квартири [PERSON] . Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.12) та від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 57)). Ефективним способом захисту прав позивачки є і вимога зобов`язати відповідача списати з її особового рахунку донараховану заборгованість за спожитий природний газ. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України). Її можна заявити як разом із вимогою про визнання боргу безпідставним, так і окремо. Задоволення вимоги зобов`язати постачальника списати з особового рахунку донараховану заборгованість може бути способом захисту права споживача на мирне володіння майном (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції). Якщо споживач не має наміру сплачувати борг (тому, що не згоден із його існуванням; тому, що постачальник пропустив позовну давність для стягнення боргу у судовому порядку, тощо), а постачальник і не списує борг з особового рахунку на вимогу споживача, і не звертається до суду за його стягненням, то споживач буде надалі одержувати від постачальника рахунки із зазначенням боргу. Таке відображення спірного боргу в особовому рахунку може спровокувати споживача на помилкову сплату коштів всупереч його волі. Велика Палата Верховного Суду у справі № 766/20797/18 зазначила, що вимога про визнання боргу безпідставним є вимогою про визнання відсутності права відповідача донарахувати обсяг спожитого природного газу та відсутності обов`язку позивачки, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виник унаслідок донарахування. Така вимога є ефективним способом захисту інтересу позивачки в юридичній визначеності у спірних правовідносинах. Так, ВП ВС неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 38), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (пункт 72), від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3)). З огляду на те, що в позивача відсутній обов`язок сплачувати заборгованість за комунальні послуги попереднього власника. Відсутній будь-який договір, за умовами якого він брав на себе цей обов`язок. Положенням діючого законодавства обов`язок з утримання майна покладається на власника. Придбавши квартиру з прилюдних торгів та зареєструвавши право власності позивач [PERSON] має обов`язок зі сплати комунальних послуг з дати набуття права власності, тобто з 16 березня 2020 року. В нього відсутній обов`язок погашати борг попереднього власника. Зокрема з відповіді КК «Центр комунального сервісу», відзиву на позовну заяву ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», відомостей з особистого кабінету сервісу ЦКС та відповіді ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на звернення позивача встановлений факт, що на особовому рахунку № [NUMBER] за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення обліковується заборгованість в сумі 3942,22 грн., що утворилась до набуття [PERSON] права власності на житло. З огляду на те, що судом встановлено порушений інтерес позивача щодо скасування заборгованості за комунальні послуги попереднього власника, що обліковується за особовим рахунком, інтерес позивача на обізнаність про обсяг заборгованості, що належить йомудо сплати є порушеним, належним способом захисту порушеного інтересу буде зобов`язання КК «Центр комунального сервісу» та ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» виключити з обліку по особовому рахунку відкритому на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] заборгованість за комунальні послуги попереднього власника квартири, що утворився до 16 березня 2020 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положенням ст. 141 ЦПК України. З урахуванням того, що при зверненні до суду із позовом позивач [PERSON] був звільнений від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів», суд вважає за необхідне стягнути з кожного з відповідачів КК «Центр комунального сервісу» та Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial