Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до АТ "Райффайзен банк" про захист прав споживача та стягнення коштів. Позов мотивовано тим, що 25.07.2019 між позивачем та АТ "Райффайзен банк Аваль" було укладено договір банківського рахунку шляхом двосторонньо підписаної заяви про відкриття та ведення карткового рахунку № [NUMBER] та договір банківського обслуговування № CMDPI-568790. На підставі договору позивачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] . 07.05.2021 з рахунку позивача без його відому було знято кошти в загальній сумі 49117,06 грн. Після чого позивач звернувся до банку стосовно оскарження незаконної трансакції, однак отримав від відповідача листа про те, що банк не має підстав для повернення коштів. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 49117, 06 грн. безпідставно списаних коштів та судові витрати. Ухвалою суду від 02.12.2021 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 28.12.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. В ході розгляду заяви позивача про спірні трансакції № 330163 було встановлено, що в дати проведення спірних операцій на фінансовий номер позивача направлялись смс-повідомлення послуги М-банкінг, щодо здійснення даних операцій. Тобто клієнт був проінформований про проведення операцій по його рахунку, міг в будь який час відмовитися від їх проведення, однак цього не зробив. Крім того, позивач не надав доказів того, що збитки йому спричинено саме банком. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 25.07.2019 між позивачем та АТ "Райффайзен банк Аваль" було укладено договір банківського рахунку шляхом двосторонньо підписаної заяви про відкриття та ведення карткового рахунку № [NUMBER] (копія на а.с.7). 25.07.2019 позивачем було підписано заяву № CMDPI-568790 (копія на а.с. 42), відповідно до якої він прийняв публічну пропозицію банку про надання послуг в порядку та на умовах викладених в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в банку, що оприлюднено на сайті банку та висловив безумовну згоду з умовами. 07.05.2021 на підставі заяви [PERSON] було внесено відомості до ЄРДР за № 12021025040000250 за ч. 1 ст. 190 КК України за фактом того, що 07.05.2021 невідома особа шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, заволоділа грошовими коштами [PERSON] , які останній перерахував на іншу карту (а.с. 11). 17.05.2021 [PERSON] подав заяву про спірну трансакцію (а.с. 43). Матеріали справи містять витяг з інформаційних систем ПрАТ "Український процесінговий центр" щодо трансакцій за платіжною карткою, яка належить позивачу (а.с. 103), відповідно до якої 07.05.2021 з вказаної картки в період з 10:08 год до 10:24 год. було проведно кілька трансакції щодо зарахування коштів до Portmone_p2p, які пройшли успішну аутентифікацію перевірки (вірно введено ОТР пароль підтвердження операцій, результат відповіді - "2"). Також, в судовому засіданні було досліджено надану ПАТ "Киїстар" інформацію щодо надходження на номер телефону [NUMBER] SMS повідомлень від Raiffeisen, що зафіксовано телекомунікаційним обладнанням ПрАТ "Київстар" 07.05.2021 (а.с. 112-114), відповідно до вказаної інформації 07.05.2021 на вказаний номер о 10:08:48, 10:12:27, 10:17:30, 10:19:41, 10:23:323, 10:24:29 були надіслані SMS повідомлень від Raiffeisen з ОТП паролями. В судовому засіданні позивач підтвердив, що саме вказаний номер телефону належить йому та є фінансовим номером, який прив`язаний до його рахунку в банку відповідачу. Крім того, в судовому засіданні було досліджено аудіозапис телефонної розмови [PERSON] із представником АТ "Райффайзен банк", в якій він повідомив, що дійсно на його номер від банку надходили ОТП паролі та він повідомляв їх невідомій особі. При цьому оператор банку повідомив [PERSON] про необхідність звернення до правоохоронних органів з приводу таких шахрайських дій. В судовому засіданні сторони автентичність запису не заперечували. 21.05.2021 АТ "Райффайзен банк" було направлено лист на ім`я [PERSON] (копія на а.с.9), в якому банк повідомив, що не має підстав для повернення коштів на картковий рахунок позивача. Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно частини першої статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами. Згідно пункту 1.27 статті 1 Закону платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Відповідно до частини третьої статті 6 Закону порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. На підставі п. 14.12 ст. 14 Закону та п. 1 Розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого 05.11.2014 постановою Правління НБУ № 705, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Суд відхиляє доводи позивача про неприйняття (неприєднання) до Правил банківського обслуговування фізичнихї осіб в АТ "Райффайзен Банк Аваль", оскільки в ході судового розгляду сторонами не заперечувалось, що позивач свідомо і добросовісно користувався банківськими послугами, в тому числі з використанням електронних платіжних засобів (підтвердження проведення банківських операцій шляхом передачі ОТП-паролів тощо). Конфіденційні дані відомі виключно держателю платіжної картки, який зобов`язаний вживати всіх заходів задля безпеки власної платіжної картки та її реквізитів, про що повідомлено позивачу при відкритті рахунку та отриманні платіжної картки, що підтверджується його підписом в заяві № CMDPI-568790. На позивача покладено обов`язок належного зберігання ПК, не розголошення ПІН-коду, у тому числі ПІН-код платіжного гаманця, слово-пароль, CVV/СVС2 -кодів, ОТП паролів, не розголошувати реквізити ПК та ін. Водночас відсутність можливості ПрАТ "Київстар" (а.с. 112) ідентифікувати особу, в користуванні якої знаходився номер телефону, що є фінасовим номером позивача, а також встановити зміст смс-повідомлень, що надходять абоненту, не може безумовно свідчити про доведеність вимог позивача. Досліджені докази (зокрема відомості про надіслані ОТП-паролі на номер позивача та про успішність банківських операцій, здійснених шляхом підтвердження їх введення) у їх сукупності та взаємозв`язку не підтверджують доводів позивача про порушення банком норм і правил банківського обслуговування, які спричинили порушення його прав і безпідставний переказ коштів з його банківського рахунку. Таким чином, враховуючи, що операції з переказу коштів у загальній сумі 49117,06 грн. були здійснені 07.05.2021 року в зв`язку з повідомленням позивачу ОТП-паролів, які приходили йому на його фінансовий номер телефону, невідомій особі із використанням технології 3-D Secure, які відомі тільки власнику картки, АТ "Райффайзен банк" не повинен нести відповідальність за дану операцію. Під час розгляду справи судом не встановлено порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, в тому числі відсутній вирок, що набрав законної сили, про притягнення посадових осіб банку до кримінальної відповідальності за заявою [PERSON] за ч. 1 ст. 190 КУпАП. Відтак суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed