Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10245, вчинений 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 42437,17 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 25.11.2021 після встановлення на телефоні мобільного додатку «Дія» йому стало відомо, що 18.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком А.Ю. було відкрито виконавче провадження №67556660 з примусового виконання виконавчого напису № 10245, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №010/0870/82/0010459 від 21.04.2010 у сумі 42437,17 гривень. Вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено в порушення вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», та Постанови КМУ № 1172 від 29.06.2199 (п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку), заборгованість, яка стягувалась не є безспірною, напис вчинено на договорі, який нотаріально не посвідчено. Ухвалою суду від 17.03.2022 відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою від 17.03.2022 за клопотанням позивача, позов забезпечений шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №67556660. Відповідачем відзив на позов не поданий. Треті особи пояснення щодо позову не подали. Відповідачу та третім особам копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками направлялись поштою за місцем знаходження останніх. Вказані документи отримані учасниками справи. Згідно з ст.128 та ст.272 ЦПК України, учасники справи є повідомленими про розгляд справи належним чином. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 21.04.2010 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк аваль» було укладено кредитний договір №010/0870/82/0010459 про відкриття карткового рахунку з встановленим кредитним лімітом в розмірі 10000 гривень та визначеним строком дії ліміту кредитування - по 21.04.2012. Кредитний ліміт визначався та встановлювався в межах визначеного розміру надходжень на картковий рахунок, тобто заробітної плати. Згідно з пунктом 3.13 списання коштів (погашення кредиту) здійснювалось банком самостійно шляхом договірного списання коштів з зарплатного рахунку, відкритого в банку організацією - роботодавцем. Згідно з пунктом 4.7 договору договір втрачає свою силу, а кредитний рахунок закривається, зокрема за ініціативою Банку у разі відсутності власних коштів клієнта та операцій по кредитному рахунку протягом трьох років (без повідомлення клієнту). Тобто, кредитний договір №010/0870/82/0010459 від 21.04.2010 втратив чинність з 21.04.2015 року. 28.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною було вчинено виконавчий напис № 10245 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», правонаступником усіх прав та обов`язків за вказаним кредитним договором якого на підставі Договору №114/11 про відступлення прав вимоги від 28.09.20015 є ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків за вказаним кредитним договором якого на підставі Договору №АКП-280915 про відступлення прав вимоги від 28.09.20015 є ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків за вказаним кредитним договором якого на підставі Договору №15/04/2016-1 про відступлення прав вимоги від 15.04.2016 є ТОВ «ВЕРИДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості по кредитному договору №010/0870/82/0010459 від 21.04.2010 у сумі 42437,17 гривень. Строк платежу по Кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 08.04.2021 по 14.07.2021. Сума заборгованості складає 42437,17 гривень, з яких: 3% річних за період з 08.04.2021 по 14.07.2021 14927,93 гривень, інфляційні збитки за період 08.04.2021 по 14.07.2021 27009,24 гривень. Приватним\~виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Антоном Юрійовичем постановами від : 18.11.2021 відкрито виконавче провадження № 68556660 щодо примусового виконання спірного виконавчого напису; 23.11.2021 - звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; 24.11.2021 - розшук та арешт майна боржника, а саме транспортного засобу ВАЗ реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] . Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1362 гривні, сплачений за подачу позову та заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved