Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 05.11.2005 р. він взяв шлюб із відповідачем; від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, шлюбні відносини із відповідачем припинені, шлюб існує лише формально, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не з`явився, в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в окремо наданій суду заяві не заперечувала проти розірвання шлюбу. Як встановлено судом, 05.11.2005 р.між позивачем та відповідачем за цим позовом був зареєстрований шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією свідоцтва (а.с. 14). Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини сторін припинені з вересня 2018 року (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. Суд, дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, в межах позовних вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачають, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є право особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року). Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (відсутність взаєморозуміння між подружжям),які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотала про надання строку для примирення подружжя тощо, у зв`язку з чим суд мав би змогу дійти до іншого висновку у даній справі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved