Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

30.06.2021 Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» у поданій\~ним до\~суду позовній\~заяві просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період 10.2013 05.2021 включно в сумі 37729,49 грн, пославшись на неналежне виконання Відповідачем обов`язку по сплаті наданих Позивачем послуг з теплопостачання за особовим рахунком № [NUMBER] . [PERSON] подав відзив на\~первісний позов (а.с.28-30) з посиланням на подання Позивачем позову після спливу передбаченого ст.257 ЦК України строку позовної давності, яку просить застосувати. Щодо обґрунтування Позивачем суми боргу в розмірі 37729,49 грн: Довідка про нарахування та оплату по особовому рахунку № [NUMBER] , вважає, не є належним доказом. Позивачем не вказані джерело походження та структура боргу, не надана інформація про вартісну базу нарахування боргу. Позивачем не\~надано доказів\~на підтвердження\~законності відкриття\~Відповідачу особового\~рахунку №\~ [NUMBER] та проведення по ньому будь-яких операцій. Більше того, «Довідка про нарахування та оплату по особовому рахунку № [NUMBER] » суперечить вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». За відсутності договірних відносин між Позивачем та Відповідачем, немає ніякого Договору, ні Типового Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ №560 від 12.07.2005. Позивач не надав первинних документів бухгалтерського обліку, які б підтвердили понесені Позивачем витрати з надання послуг по теплопостачанню в сумі стягуваного боргу 37729,49 грн Відповідачу. Таким чином, для підтвердження свого права вимоги на борг, Позивач мав надати докази про те, що: - Позивач є учасником правовідносин у сфері ЖКП (власник, споживач, виконавець, виробник, балансоутримувач, управитель); - у Позивача встановлені договірні правовідносини з Відповідачем, між сторонами укладені договори на надання житлово-комунальних послуг, а також не надав доказів встановлених з Відповідачем правовідносин. Виходячи з наведеного, вважає, що право вимоги стягнення боргу у Позивача щодо нього як Відповідача у сумі 37729,49 грн відсутнє. В Особовому рахунку за № [NUMBER] на 01 листопада 2020 року за ним рахувалася заборгованість по теплопостачанню у сумі 1050,36 грн, але в листопаді 2020 року Позивач вказав доплату в графі 4 у сумі 22368,11 грн без розшифровки помісячно і з чого склалася ця доплата, що йому невідомо. Щодо вимоги стягнення з нього витрат на сплату судового збору у сумі 2270,00 грн. У зв`язку з тим, що він є споживачем наданих послуг по теплопостачанню, за які сплачує щомісячно за реструктуризацію по 373,11 грн на підставі Договору про розстрочення заборгованості за послуги з теплопостачання від 19 жовтня 2017 року на суму 22386,84 грн, який ще діє до 30 листопада 2022 року, та що він частково погашає за надання послуг в інших сумах, щоб зменшити за собою заборгованість, тому просить звільнити його від судових витрат у сумі 2270,00 грн на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Просить відмовити у первісному позові. ОКП «Донецьктеплокомуненерго» подав відповідь на\~відзив на\~первісний позов (а.с.52-57), в якому на спростування доводів [PERSON] у відзиві на первісний позов послався на таке: ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, яке засноване на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації. До складу підприємства входять виробничі одиниці, які діють на підставі Положень та довіреностей на директорів, самостійно здійснюють фінансово-економічну діяльність та являються самостійними платниками податків. Відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про теплопостачання» та «Правилами надання послуг центрального опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630 (надалі - Правила). Оскільки квартира [PERSON] знаходиться у багатоквартирному будинку, який приєднаний до системи централізованого теплопостачання, тому він є споживачем житлово-комунальних послуг, та на ці відносини поширюється дія Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Таким чином між Виробником та Споживачем встановилися фактичні відносини з надання теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] , оскільки Виробник надає теплову енергію, а Споживач використав послугу для задоволення власних потреб. Доводи Відповідача про те, що ВО «Костянтинівкатепломережа» не надані докази щодо надання послуг з теплопостачання, вважає, спростовуються наданими суду актами про підключення житлового будинку [ADDRESS] до мережі централізованого опалення, що підписані представниками ВО «Костянтинівкатепломережа» сумісно з працівниками балансоутримувача будинку і свідчать про надання послуг теплопостачання до будинку, в якому розташована квартира Відповідача. Доказами та обґрунтуванням суми заборгованості, вважає, є Розрахунок із зазначенням тарифів, опалювальної площі та нормами споживання. Щодо укладення договору між Споживачем та Виробником зазначив таке: На виконання\~ч.7\~ст.26\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~ст.634\~ЦК України\~(Договір\~приєднання)\~ОКП «Донецьктеплокомуненерго»\~було розміщено\~(опубліковано)\~проект Договору про\~надання послуг\~з централізованого\~опалення для\~населення на офіційному сайті ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та на інформаційному стенді на пункті прийому Виробничої одиниці за адресою: м. Костянтинівка, вул. Лівобережна, 62. За весь спірний період боржник з письмовими заявами щодо укладення договору у письмовій формі або із заявами щодо незгоди з деякими пунктами договору до Позивача не звертався. Таким чином, вважає, боржник приєднався до Договору про надання послуг з централізованого опалення для населення. Також зауважив, що між КП «СЄЗ» та ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа» укладено договір від 18.06.2009 №81-Юр, який є діючим на сьогоднішній день, відповідно до умов якого виробник (ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО Костянтинівкатепломережа») забезпечує постачання теплової енергії у багатоквартирний житловий фонд виконавця (КП «СЄЗ») незалежно від форми власності, для забезпечення населення послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання цілодобово чи за графіком відповідно до діючих норм до точки розподілу - зовнішньої стіни будинку. Виконавець забезпечує розподіл, регулювання подачу теплової енергії за графіком відповідно до діючих норм, для забезпечення централізованого опалення та гарячого водопостачання у середині будинку, здійснює утримання та технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж. Для реалізації умов договору виробник приймає на себе зобов`язання поставляти теплову енергію для забезпечення централізованого опалення виконавцю відповідно до діючих норм до точки розподілу - зовнішньої стіни будинку. Тож, саме КП «СЄЗ», а не ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа», є особою, до обов`язків якої належить забезпечення якісного функціонування внутрішньобудинкової та внутрішньоквартирної системи централізованого опалення, тобто саме КП «СЄЗ» наділено повноваженнями регулювати відносини власників квартир щодо отримання якісних послуг з централізованого опалення в межах квартири та будинку. Щодо розрахунку та підстав нарахувань: У взаємовідносинах зі споживачами послуг централізованого опалення ОКП «ДТКЕ» керується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 за №630 (далі - Правила №630). Нарахування за послуги з централізованого опалення виконуються згідно з вимогами пунктів 21, 40-49 Правил № 630. Плата за послуги з централізованого опалення в будинках, в яких не встановлено прилади обліку теплової енергії, нараховується за нормами споживання (з розрахунку за 1 м2 опалювальної\~площі квартири з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим). Для цього законодавством запроваджено коригуючий коефіцієнт, який враховує відхилення в і-му місяці фактичної температури зовнішнього повітря від нормативної (-0,5°С) та тривалості опалювального сезону від показників, врахованих під час розрахунку діючого тарифу. (Середня\~фактична температура\~зовнішнього повітря розрахункового періоду для відповідного населеного пункту в і-му місяці визначається як середньозважений показник на підставі офіційних даних Українського гідрометеорологічного центру (або іншої організації, що має право на представлення метеорологічної інформації) щодо температури зовнішнього повітря в кожній з діб розрахункового періоду, протягом яких фактично надавалася послуга з централізованого опалення. У Донецькій області такою спеціалізованою організацією, яка має відповідну ліцензію, є Донецький регіональний центр з гідрометеорології, з яким Підприємством Позивача укладено відповідний договір). При приведенні формул з пунктів 40-43 Правил розмір щомісячної плати за послугу з централізованого опалення для населення (фізичних осіб) у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період протягом опалювального сезону визначається виконавцем за відповідною формулою, встановленою п.40 Правил №630. Нарахування за послугу з постачання теплової енергії виконуються згідно з вимогами пункту 21 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМ України від 21 серпня 2019 р. № 830 (далі Правила). Таким чином, вважає, що у спірний період з 10.2013 до 05.2021 на підставі ст.ст.11, 13, 383 ч.2, 509, 526, 527, 814, 820 ЦК України виникло зобов`язання з оплати за теплову енергію, ст.162 ЖК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання», п.п. 14,17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковою територією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 р., п.п.18,20 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення....» №630 від 21 липня 2005 р. Щодо заборгованості у сумі 22368,11 грн: Від Відповідача надійшла заява, в якій він просить об`єднати особі рахунки № [NUMBER] за адресою: б. Космонавтів, 7/152 та № [NUMBER] за адресою: б. Космонавтів, 7/152-А. Після об`єднання відповідних особових рахунків заборгованість по них об`єдналася. Просить вимоги Позивача задовольнити у повному обсязі. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним\~позовом (а.с.68-71), в якому просить зобов`язати ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» про здійснення перерахунку за теплопостачання за період з 01 травня 2016 року по 01 листопада 2018 року, яким у цей період підвищено тариф у 2 рази, пославшись на таке: Між ним та Відповідачем (* за зустрічним позовом) договірних відносин не існує, але між Виробником та Споживачем встановилися фактичні відносини з надання теплової енергії. Він отримує послугу від ВО «Костянтинівкатепломережа», які є неякісними, прилади опалення (батареї) ледь теплі, що змушує його користуватися восени та взимку електрообігрівачем. Його письмові та усні звернення на направлення до квартири контролера по заміру температури були марними. Посилаючись на короновірус, контролера не було забезпечено. Також 14 лютого 2020 року мало місце його звернення до директора ВО «Костянтинівкатепломережа» Сірохіна О. А. щодо здійснення перерахунку за централізоване опалення з 01 травня 2016 року по 01 листопада 2018 року, як незаконного і протиправного через збільшення ціни на газ в 1,9 рази, тобто з 17,22 грн за кв. м до 32,81 грн за кв. м, на підставі постанови КМУ № 315 від 27.02.2016, яка була визнана протиправною та нечинною. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року по справі № 826/9665/16 є обов`язковим для виконання і виконавцем послуги централізованого опалення (до собівартості якої входить ціна на газ), тому що у вказаній період часу (з 01.05.2016 по 01.11.2018) постачання ненаданої йому послуги з централізованого опалення здійснювалося ВО «Костянтинівкатепломережа» за ціною, у складі якої була врахована ціна на газ, встановлена протиправною та нечинною постановою КМУ № 315. Постановою Шостого Апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 по справі № 826/9665/16 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року було залишено без змін. Згідно з частиною 1 статті 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, тобто 08 липня 2019 року. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц Судом було зроблено висновок, зокрема про те, що у разі відміни судом Акту, яким встановлені тарифи на житлово-комунальні послуги за зверненням споживача, їх виконавець (постачальник) повинен здійснити перерахунок. Але у порушення ст.129 Конституції України, ч.2 та ч.3 статті 14 КАС України за його заявою від 14 лютого 2020 року була надана відповідь від 19.02.2020 за № 434/05 про відсутність підстав для здійснення відповідного перерахунку. Виробник проводить перерахунок розміру плати споживачам за час відсутності послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, надання її не в повному обсязі, зниження якості відповідно до вимог діючого законодавства. Представник ВО «Костянтинівкатепломережа» до Відповіді на Відзив надав Договір № 81-юр від 18 червня 2009 року, термін дії якого один рік, тобто до 18.06.2010, тоді як у Відзиві представник вказав, що цей Договір № 81-юр діє на сьогоднішній день, що є недостовірною інформацією. Відповідно до\~статей 20,21,\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а виконавець зобов`язаний забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Будь-яких доказів, які б підтверджували підстави та причини виникнення заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] ВО «Костянтинівкатепломережа» суду не надано, а лише надані акти про підключення житлового будинку до системи централізованого опалення за період 2013-2021 роки. Також просить застосувати строк позовної давності на підставі ч.4 ст.267 ЦК України, що вважає, є підставою для відмови у Позові. За електропостачання за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року (а саме за опалювальний період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року, в який він користувався електронагрівачем) ним було сплачено 5359 грн, а нарахування за неякісні послуги теплопостачання за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року склало 16232,53 грн. Просить відхилити вимоги ВО «Костянтинівкатепломережа» за період з 01.10.2013 по 30.05.2021 на суму 37729,49 грн, задовольнивши зустрічний позов. ОКП «Донецьктеплокомуненерго» подав відзив на\~зустрічний позов (а.с.93-97), зауваживши на такому: Доводи [PERSON] відносно ненадання послуг з теплопостачання належної якості, відсутності договірних правовідносин між Сторонами заперечив за підстав, аналогічних викладеним у відповіді на відзив на первісний позов. Щодо рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 по справі № 826/9665/16: Цим Рішенням була визнана протиправною та нечинною постанова КМУ №315 від 27.04.2016 з моменту її прийняття, проте не повністю, а лише в частині, що встановлювала граничну роздрібну ціну на газ, в тому числі - підпункт 4 пункту 2 Постанови щодо підвищення більше, ніж в два рази ціни на газ, який купується виробниками теплової енергії у НАК «Нафтогаз України». Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 по справі № 826/9665/19 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 було залишено без змін. Відповідно до частини 2 статті 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення», державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товари витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації). Тобто ціни на газ, в тому числі і той, що придбавається для виробництва теплової енергії та її постачання побутовим споживачам комунальних послуг, встановлені постановою КМУ №315 від 27.04.2016, не є економічно обґрунтованими. Згідно із ст.ст.129,129-1 Конституції України, ст.ст.2,14 КАС України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 по справі № 826/9665/16 є обов`язковим для виконання і виконавцем послуги централізованого опалення (до собівартості якої входить ціна на газ), тому що у вказаний вище період часу постачання йому (виконання для нього) послуги з централізованого опалення здійснювалося за ціною, у складі якої була врахована (закладена) ціна на газ, встановлена постановою КМУ № 315. У постанові ВП Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц, зокрема, судом було зроблено висновок про те, що у разі відміни судом акту, яким встановлені тарифи на житлово-комунальні послуги, за зверненням споживача їх виконавець (постачальник) повинен здійснити перерахунок. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно зі ст.16 Закону України «Про теплопостачання» до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у сфері теплопостачання належать: розробка методик\~розрахунків тарифів\~на виробництво\~теплової енергії\~та плати\~за її\~транспортування та\~постачання;\~забезпечення проведення\~єдиної тарифної\~політики у\~сфері теплопостачання;\~ліцензування господарської\~діяльності з\~виробництва теплової\~енергії (крім\~виробництва теплової\~енергії на\~установках з\~використанням нетрадиційних\~або поновлюваних\~джерел енергії),\~діяльності з\~виробництва теплової\~енергії на\~теплоцентралях,\~теплоелектростанціях,\~атомних електростанціях\~і когенераційних\~установках,\~транспортування її\~тепловими мережами,\~постачання теплової\~енергії в\~обсягах,\~що перевищують\~рівень,\~який встановлюється\~умовами та\~правилами провадження\~господарської діяльності (ліцензійними умовами); затвердження в установленому порядку ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, у тому числі на тепло електроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, з транспортування і постачання теплової енергії та порядку контролю за їх додержанням; розроблення і затвердження методології (порядку) формування тарифів на теплову енергію у сфері теплопостачання для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках; встановлення тарифів на теплову енергію суб`єктам природних монополій у сфері теплопостачання, ліцензування діяльності яких здійснюється Комісією; здійснення загального контролю за додержанням ліцензійних умов; розгляд справ про порушення ліцензійних умов і за результатами розгляду прийняття рішень у межах своїх повноважень; захист прав споживачів; інформування громадськості про свою роботу, здійснення у встановленому законодавство порядку видавничої діяльності у сфері теплопостачання. Статтею 20 Закону України «Про теплопостачання» встановлені загальні засади формування тарифів на теплову енергію та передбачено, що тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (ч.1). Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими (ч.2). Спори щодо формування та встановлення тарифів на теплову енергію вирішуються в судовому порядку (ч.19). Відповідно до\~статті 6\~Закону України\~«Про державне\~регулювання у\~сфері комунальних\~послуг»,\~Національна комісія,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~здійснює:\~ліцензування господарської\~діяльності з\~виробництва теплової\~енергії (крім\~діяльності з\~виробництва теплової\~енергії на\~установках з\~використанням нетрадиційних\~або поновлюваних\~джерел енергії),транспортування\~її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами); розроблення і затвердження ліцензійних умов та порядку контролю за їх дотриманням у сфері теплопостачання; розроблення порядків (методик) формування тарифів на комунальні послуги для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках; встановлення тарифів на комунальні послуги суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно із постановою КМУ від 05.08.2015 № 609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», органом, який здійснює ліцензування господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, окрім НКРЕКП, є обласна державна адміністрація. З 01 травня 2016 року діяли тарифи, встановлені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 №1172 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг». З 01 липня 2016 року діють тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для населення, встановлені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.06.2016 № 1101 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 № 1171». Перегляд тарифів на послуги з централізованого опалення, з урахуванням Рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 у справі № 826/9665/16, органом ліцензування не проводився. За таких обставин, а також, враховуючи, що ОКП «ДТКЕ» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» не наділена повноваженнями з перегляду тарифів, підстави для здійснення перерахунку відсутні. При цьому, ВО «Костянтинівкатепломережа» також зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року № 826/9665/16, яке набрало законної сили 08 липня 2019 року, визнано протиправною та не чинною з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016 постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758». Постановою КМУ № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758» тарифи на послуги з централізованого опалення для населення не визначалися, а отже визнання протиправною та не чинною цієї постанови не може бути підставою для здійснення ВО «Костянтинівкатепломережа» перерахунку сум, нарахованих у період з 01.05.2016 по 01.11.2018 за житлово-комунальну послугу за централізоване опалення. Просить відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. 01.11.2021 [PERSON] подав доповнення до\~зустрічної позовної\~заяви (а.с.107), в яких послався на те, що у листопаді 2017 р. в довідку особового рахунку № [NUMBER] була включена доплата у сумі 22368,11 грн, яка рестуктуризована до 2022 р. по 373,11 грн щомісяця. Також 14.07.2017 була частково погашена заборгованість у сумі 7300,00 грн, яка не включена у розрахунок заборгованості. 06.12.2021 ОКП «Донецьктепломережа» подало заперечення на\~доповнення до\~зустрічної позовної\~заяви (а.с.121-122) про таке: Станом на\~1\~липня 2017\~року загальна\~заборгованість за\~послуги теплопостачання\~по особовому\~рахунку № [NUMBER] \~за адресою:\~ [ADDRESS] \~складала 29686,84\~грн.\~Відповідно до\~квитанції про\~сплату [PERSON] 14 липня 2017 року зробила оплату за послугу у розмірі 7300 грн, чим зменшила загальну заборгованість до 22386,84 грн. 19 жовтня 2017 року [PERSON] уклала договір про розстрочення заборгованості за послугу теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , на заборгованість що утворилася на 01.10.2017 у сумі 22386,84 грн. 28 листопада 2017 року від [PERSON] надійшла заява про об`єднання особових рахунків № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] та № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . На підставі відповідної заяви було об`єднано особові рахунки з урахуванням оплат, поточних нарахувань та заборгованості. Судовою ухвалою від 10.08.2021 відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням сторін, справу призначено у судове засідання для розгляду по суті (а.с.19-20). Судовою ухвалою від 05.10.2021 зустрічний позов прийнятий до спільного позову з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одно провадження з вимогами за первісним позовом; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.88-89). Судовою ухвалою від 08.12.2021 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні (а.с.132). Представник позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Огородников К. О. у судовому засіданні позов свого довірителя підтримав за підстав, наведених у первісній позовній заяві та у заявах по суті справи, просив про задоволення первісного позову у повному обсязі. Зустрічний позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі за підстав, викладених у заявах по суті справи. Представниця відповідача за первісним позовом позивач за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні первісний позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити у повному обсязі за підстав, викладених у заявах по суті справи. Зустрічний позов свого довірителя підтримала, просила про його повне задоволення за підстав, викладених у зустрічній позовній заяві та у заявах по суті справи, окремо зауваживши на висновках Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у рішенні від 13.12.2019 у справі № 243/11449/19 щодо питання правомірності застосування ОКП «Донецьктеплокомуненерго» тарифів при нарахуванні оплати за надавану послугу. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків. Судом установлено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа»\~є постачальником послуг з централізованого опалення за адресою:\~ [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований за зазначеною адресою (а.с.17-18), особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я відповідача (а.с.3). Протягом опалювальних періодів 2013-2021 позивачем надавалася послуга з централізованого опалення, про що свідчать Акти про підключення житлового будинку [ADDRESS] до системи централізованого опалення від 05.10.2013, 23.10.2014, 16.10.2015, 15.10.2016, 17.10.2017, 25.10.2018, 28.10.2019, 02.11.2020 (а.с.8-11). Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України\~плата за комунальні послуги, в тому числі за теплову енергію, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Пунктом 5 ч.2 ст.7 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, також передбачено обов`язок споживача оплачувати послуги в установлені договором строки. Згідно з п.18 вище згадуваних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк. Відповідачем за первісним позовом оплата за спожиту теплову енергію за період часу 10.2013 05.2021 включно вносилася не у повному обсязі, що підтверджено відповідними відомостями позивача (а.с.3), внаслідок чого утворилася заборгованість, визначена позивачем у розмірі 37729,49 грн. Вирішуючи питання правомірності вимоги стягнення заборгованості у визначеному позивачем розмірі, суд виходить з такого: Щодо спірного періоду стягнення: Згідно зі ст.257\~ЦК України загальний строк позовної давності становить три роки. Відповідно до ст.264\~ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно зі\~ст.267\~ЦК України\~позовна давність\~застосовується судом\~лише за\~заявою сторони\~у спорі,\~зробленою до\~винесення ним\~рішення (ч.3). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною відповідача за первісним позовом, відбувся 30.06.2018. Враховуючи те, що позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом 30.06.2020, а відповідач за первісним позовом заявив про застосування позовної давності, до вимог стягнення заборгованості за первісним позовом має бути застосований строк позовної давності. Таким чином, суд розглядає питання стягнення заборгованості за період з 07.2018 по 05.2021 включно. Щодо доводів\~сторони відповідача\~за первісним\~позовом \~позивача за\~зустрічним позовом\~про відсутність\~договірних правовідносин: Судом встановлено, що між сторонами встановилися фактичні відносини з надання та споживання теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] . Обставина надання ОКП «Донецьктепломережа» послуг з теплопостачання підтверджена вищезгадуваними актами про підключення житлового будинку [ADDRESS] у спірний період до мережі централізованого опалення. У зустрічній позовній заяві [PERSON] фактично визнав цю обставину. 28.11.2017 [PERSON] у заяві на ім`я директора ВО «Костянтинівкатепломережа» просив про об`єднання лицевого рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] з лицевим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Заява містить позначку про присвоєння об`єднаним лицевим рахункам № [NUMBER] (копія заяви а.с.58,125). Тож суд не бере до уваги доводи [PERSON] щодо відсутності договірних правовідносин з ОКП «Донецьктеплокомуненерго». Щодо доводів сторони відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом про надання послуги з теплопостачання неналежної якості: Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено,\~що у\~разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг ст.ст.27,28. Про реалізацію передбаченого наведеним законом права як споживача послуги позивача за первісним позовом стороною відповідача за первісним позовом не заявлено, доказів на підтвердження цього суду не надано. Тож, та обставина, що ОКП «Донецьктепломережа» надавало послугу неналежної якості [PERSON] не доведена, належних доказів на підтвердження цієї обставини ним не надано, внаслідок чого суд не зважає на такі доводи. Щодо доводів сторони відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом про неврахування при розрахунку суми заборгованості договору реструктуризації та не включення у розрахунок заборгованості суми часткового погашення 7300,00 грн 14.07.2017, суд приходить до такого: Договір від 19.10.2017 про розстрочення заборгованості за послугу теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , на заборгованість що утворилася на 01.10.2017 у сумі 22386,84 грн, був укладений між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та [PERSON] , яким передбачена розстрочка у погашенні заборгованості за послуги теплопостачання на строк 60 місяців, з 01.11.2017 по 30.11.2022 - по 373,11 грн (а.с.43,110). Як було зазначено вище, у листопаді 2017 р. лицеві рахунки № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] та № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] були об`єднані за заявою [PERSON] . З витягів з особового рахунку № [NUMBER] за адресою: Космонавтів, 7-152а, споживач [PERSON] (а.с.123) та з особового рахунку № [NUMBER] за адресою: Космонавтів, 7-152, споживач [PERSON] (а.с.124) убачається, що всі сплачені за Договором від 19.10.2017 суми реструктуризації суми, в тому числі 7300,00 грн в липні 2017 р., враховані ОКП «Донецьктеплокомуненерго» і не включені до розрахунку суми заборгованості. Цю обставину у судовому засіданні визнала представниця [PERSON] [PERSON] . Тож, такі доводи суд визнає безпідставними. Стосовно доводів сторони позивача за зустрічним позовом щодо неправомірності підвищення тарифів у період з 01.05.2016 по 01.11.2018 та наявності підстав для здійснення перерахунку нарахувань за надавану послугу теплопостачання, суд зауважує на такому. Як на підтвердження такої неправомірності [PERSON] посилається на судове рішення у справі адміністративної юрисдикції № 826/9665/16, в якій суд вирішував питання правомірності п.2 постанови КМУ\~від 01.10.2015\~№ 758 (чинній з 1 жовтня 2015 року до 1 квітня\~\~2017 року), яким\~ з метою забезпечення соціального захисту громадян установлено на період з 1 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року (включно) пільгову граничну роздрібну ціну на природний газ, який використовується населенням для індивідуального опалення або комплексно (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігрів води), в розмірі 3,6 гривні за 1 куб. метр у разі використання до 1200 куб. метрів природного газу (включно) протягом зазначеного періоду. Надаючи оцінку цим доводам, суд виходить з того, що попре різницю у предметах позову, у зазначеному рішенні йдеться про правомірність нормативного акту, чинного у період з 1 жовтня 2015 року до 1 квітня\~\~2017 року, що не охоплює період з 07.2018 по 05.2021 включно в межах строку позовної давності у дійсній справі. Також, як на підставу заявлених зустрічних позовних вимог представниця [PERSON] послалася на справу адміністративної юрисдикції № 243/11449/19, в якій судом першої інстанції 13.12.2019 було ухвалене рішення ( про перерахунок вартості послуги з централізованого опалення, нарахованої за період з 01 травня 2016 року до 01 квітня 2017 року, із застосуванням тарифу на послугу з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії, встановленому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року № 1171, а саме - 814,59 грн/Гкал. Проте постановою суду апеляційної інстанції від 01 квітня 2020 року у справі адміністративної юрисдикції № 243/11449/19 (з яким погодився суд касаційної інстанції у постанові від 02.09.2020) рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Скасовуючи рішення міськрайонного суду та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд виходив із того, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не є уповноваженим органом, що встановлює та переглядає тарифи на теплову енергію. Таким уповноваженим органом є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), яка наділена повноваженнями по встановленню тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, що використовується для потреб населення. Водночас зміни у постанови НКРЕКП щодо визначення тарифів, які діяли у період, за який позивачі просили здійснити перерахунок (з 30 квітня 2016 року по 01 листопада 2018 року) не вносилися, зазначені постанови НКРЕКП у судовому порядку не оскаржувалися, а само по собі скасування постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2016 року № 315 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758», якою передбачалося підвищення ціни на природній газ, не свідчить про те, що не підлягають застосуванню постанови НКРЕКП щодо визначення тарифів за спірний період. За наведених\~обставин,\~суд приходить\~до висновку,\~що з\~ [PERSON] \~на користь\~ОКП «Донецьктеплокомуненерго» підлягає стягненню заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 07.2018 по 05.2021 включно в межах строку позовної давності, - у сумі 17122,47 грн за таким розрахунком: 37729,49 грн (визначена позивачем за первісним позовом заборгованість за весь спірний період) 20607,02 грн (заборгованість станом на 07.2018) = 17122,47 грн. При цьому суд не враховує сплату відповідачем 1000,00 грн за квитанцією від 13.12.2021 (а.с.139), оскільки ця сума сплачена ним у новий опалювальний період, і згідно з цією квитанцією платіж є поточним та не містить посилання на внесення цієї суми на погашення існуючої заборгованості, виниклої у спірний період часу. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що сума заборгованості у визначеному судом розмірі має бути стягнута на користь позивача за первісним позовом з відповідача за первісним позовом, винного у виникненні цієї заборгованості, тож первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов залишенню без задоволення. Щодо розподілу судових витрат за первісним позовом: За приписами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пп.1\~\~п.1 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»\~в розрахунку на місяць у розмірі 2270,00 грн. Отже, при поданні Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» позову про стягнення суми заборгованості розмір судового збору не мав бути меншим за 2270,00 грн. Згідно з платіжним дорученням №6305 від 31.05.2021 ОКП «Донецьктеплокомуненерго» за подання до суду первісного позову до [PERSON] про стягнення заборгованості сплатив 2270,00 грн, оскільки 1,5 відсотка ціни позову у грошовому виразі дорівнює 565,94 грн (37729,49 грн * 1,5%), що менше законодавчо встановленої для юридичних осіб мінімальної суми судового збору. Так само, 1,5 відсотка від задоволеної судом суми вимог за первісним позовом - 17122,47 грн дорівнює 256,84 грн, що менше законодавчо встановленої для юридичних осіб мінімальної суми судового збору. Тож, розмір судового збору, пропорційний розміру задоволених позовних вимог, що підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом, не може бути меншим за 2270,00 грн. Саме цю суму судового збору суд присуджує до стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом Щодо розподілу судових витрат за зустрічним позовом: За ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» [PERSON] звільнений від сплати судового збору за зустрічним позовом. Згідно з положеннями ч.7 ст.141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial