Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області про визнання в порядку спадкування прав засновника фермерського господарства. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер син позивача [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке належало йому на момент відкриття спадщини на праві приватної власності, у вигляді 1/2 частини майнових прав та обов`язків засновника селянського (фермерського) господарства «Сокіл» (ідентифікаційний код юридичної особи 22533621, юридична адреса фермерського господарства: с. Правобережна Сокілка Полтавського району Полтавської області). Інша 1/2 частини майнових прав та обов`язків засновника селянського (фермерського) господарства «Сокіл» належала її сину [PERSON] , який помер [INFO] . Вона є єдиним спадкоємцем після померлого сина [PERSON] та сина [PERSON] . У встановленому законом порядку позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпака В. І. та отримала свідоцтво про право на спадщину на інше успадковане майно, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку селянського (фермерського) господарства «Сокіл» їй було відмовлено через недостатність документів, що посвідчують право власності на спадкове майно . Прохає суд позов задовольнити. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.04.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17.05.2022 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача, адвокат Похил О.М. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У частині другій статті 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 9). Позивач [PERSON] являється матір`ю [PERSON] (а.с.10). Спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] є позивач, що підтверджується довідкою про склад сім`ї [PERSON] № 920 від 01.04.2022 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.12.2021 р., довідкою приватного нотаріуса Ковпака В. І. щодо кола спадкоємців № 55/02/14 від 01.04.2022 року (а. с. 36, 40-42). Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21.11.2014 за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину селянського (фермерського) господарства «Сокіл», державну реєстрацію якого проведено 13.10.1993 року рішенням Кобеляцької районної ради №122, ідентифікаційний код юридичної особи 225333621, номер запису в ЄДРПУО 661760000000745, юридична адреса: с. Лівобережна Сокілка Кобеляцького району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , який помер [INFO] , та право на постійне користування 1/2 частиною земельної ділянки, розташованої на території Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області площею 30 га, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] згідно державного акту на право постійного користування землею, який зареєстрований 08.10.1993 року Кобеляцькою районною радою народних депутатів в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №44. Право власності на іншу частину фермерського господарства та земельної ділянки визнано за [PERSON] (а.с. 46-47). З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статуту ФГ «Сокіл» вбачається, що засновниками фермерського господарства «Сокіл» є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11-32, 48-49). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема з права на 1/2 частину майнових прав та обов`язків засновника селянського (фермерського) господарства «Сокіл». Згідно з п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса і оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. У відповідності д ост.19Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, обладнання, а також інші майнові права в тому числі на інтелектуальну власність грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Згідно зі ст.20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц зроблено правовий висновок, згідно якого у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. У постанові від 23.06.2020 у справі №922/989/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського господарства його засновнику, не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігається за фермерським господарством до якого воно перейшло після створення фермерського господарства. Звідси право постійного користування земельною ділянкою саме через перехід його до селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) не входить до складу спадщини. Спадкувати можна права померлого засновника (члена) щодо селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства), а не земельну ділянку, яка перебуває в користуванні такого господарства. Суд приходитьдо висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу cпадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і майнові права, які мав спадкодавець. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати юридична особа та до юридичного оформлення прав на неї спадкоємцем. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Таким чином, суд при вирішенні справи враховує, що позивач є спадкоємцем першої черги, що прийняла спадщину за законом, вчинив після смерті сина усі дії, які були необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак, з незалежних від неї причин, у видачі такого їй було відмовлено. Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved