Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

05 січня 2022 року позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Демковича Ю.Й., пред`явив до суду позов, який був надісланий засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 31 грудня 2021 року, до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Зборівський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про звільнення від сплати заборгованості за аліментами за період з 01 квітня 2021 року по 13 жовтня 2021 року, яка нарахована на підставі виконавчого листа №2-1553/2009, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 18 лютого 2009 року. Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в кінці листопада 2005 року він познайомився з [PERSON] та з грудня 2005 року по жовтень 2007 року фактично проживав із нею. 05 травня 2006 року, не перебуваючи у шлюбі з відповідачем, [PERSON] народила сина [PERSON] , про що 18 травня 2006 року зроблено актовий запис №999 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2009 року (справа №2-1553/09) позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 25 % всіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 січня 2009 року до досягнення дитиною повноліття. Надалі, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2021 року (справа №607/2127/20) позов [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, припинення стягнення аліментів, задоволено у повному обсязі. Відповідно до листа Зборівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №17348 від 16 листопада 2021 року, позивача повідомлено про те, що з дати набрання законної сили рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/2127/20 припинено стягнення аліментів з [PERSON] та надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за ВП №26843892, згідно з яким, за період з 01 квітня 2021 року по 13 жовтня 2021 року йому нараховано заборгованість за аліментами в розмірі 15463,91 грн. Однак, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України, і є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн. 10 січня 2022 року ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцької І.М. відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження. 22 березня 2022 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме копії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2021 року (справа №607/2127/20). Зазначений доказ долучено до матеріалів справи. Ухвалою суду, яку занесено до протоколу судового засідання, від 31 березня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2022 року матеріали вказаної цивільної справи передано на розгляд судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., згідно з розпорядженням керівника апарату суду № 416 від 27 квітня 2022 року, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. Ухвалою судді від 28 квітня 2022 року вказану цивільну справу прийнято до свого провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 годину 24 травня 2022 року. 03 травня 2022 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Зборівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. 24 травня 2022 року від представника позивача [PERSON] адвоката Матуса Т.А. надійшла заява, згідно з якою позовні вимоги він підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи проводити без його та позивача участі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, не повідомивши про причини неявки. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач у своїй заяві не заперечила проти такого вирішення справи. Судом досліджено надані сторонами докази, на підставі яких установлено такі обставини. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2009 року (справа №2-1553/09) позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 25 % всіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 січня 2009 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2021 року (справа №607/2127/20) позов [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, припинення стягнення аліментів - задоволено. Виключено відомості про батьківство [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] за №999 від 18 травня 2006 року, внесені Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Вилучено у [PERSON] оригінал свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , та зобов`язано повернути його Тернопільському міськрайонному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). Припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 25 відсотків всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 січня 2009 року до досягнення дитиною повноліття, визначених на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17 лютого 2009 року та виконавчого листа, виданого Тернопільським міськрайонним судом на його виконання 18 лютого 2009 року. У листі Зборівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №17348 від 16 листопада 2021 року зазначено, що адвокату [PERSON] направлено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів згідно з виконавчим провадженням №26843892 щодо боржника [PERSON] . Також у цьому листі повідомлено про те, що з 13 жовтня 2021 року нарахування боргу щодо сплати аліментів припинено. Як убачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника [PERSON] у ВП №26843892 станом на 16 листопада 2021 року, заборгованість [PERSON] з квітня 2021 року по жовтень 2021 року становила 15463,91 грн., а в листопаді 2021 року заборгованість уже не нараховувалась. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділі ІІІ СК України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. В силу\~ч.\~2\~ст.\~181\~СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. У даній справі позивач посилається як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, на те, що на підставі судового рішення з актового запису про народження дитини виключено відомості про нього як батька дитини. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини. Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже, за змістом положень ст. 180 СК України, обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року № 477/1165/20. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні ч. 2 ст. 197 СК України і, відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про порушення прав позивача [PERSON] , які підлягають захисту шляхом задоволення його позовних вимог та звільнення його від сплати заборгованості за аліментами за період з 01 квітня 2021 року по 13 жовтня 2021 року, яка нарахована на підставі виконавчого листа №2-1553/2009, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 18 лютого 2009 року. У зв`язку з задоволенням позову слід вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позивачем не надано жодних доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу, зокрема щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті позивачем або іншою особою, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, зокрема не надано ні договору про надання правничої допомоги, ні опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн., про стягнення яких позивач просив у позовній заяві, стягненню не підлягають. Разом із тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 908 грн. понесеного позивачем судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved