Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 вересня 2012 року у розмірі 13 400 грн. 30 коп. та судові витрати у сумі 2 481 грн. 00 коп. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг, звернувся до АТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 21 вересня 2012 року, згідно якої отримав кредит у виді встановленого початкового кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 300 грн. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, оплачувати комісії на умовах, визначених цим договором, про що засвідчив своїм підписом. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 24 000 грн. У порушення зазначених умов договору відповідач своє забов`язання не виконав належним чином. Станом на 31 січня 2022 року заборгованість становить 13 400 грн. 30 коп., яка складається: із заборгованості за кредитом у розмірі 13 400 грн. 30 коп. Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви позичальника від 21 вересня 2012 року та Умов та правил надання банківських послуг, між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] 21 вересня 2012 року було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого позичальник отримав від банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі. У порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] погашення основної суми кредиту своєчасно не здійснював, у зв`язку з чим станом на 31 січня 2022 року утворилась заборгованість, що становить 13 400 грн. 30 коп., яка складається: із заборгованості за кредитом у розмірі 13 400 грн. 30 коп. (а.с.10-19). Пунктами 2.1.2.З., 2.1.2.4 Договору передбачено, що при укладанні договору відповідач дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Пунктом 1.3.2.3. договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» клієнт має право надати банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.5.4. договору. Згідно п. 2.1.5.5 договору позичальник повинен погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за договором, у відповідності до п. 2.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.12.11. договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Згідно приписів ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписом ч. 2 ст. 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконав, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, а тому позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 21 вересня 2012 року у розмірі 13 400 грн. 30 коп. обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved