Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

У серпні 2021 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 17.12.2005 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 973. В шлюбі дітей не має. Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачем погіршились, вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства з травня 2006 року та не підтримують шлюбних відносин. Виникли непорозуміння, що фактично призвели до припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 26.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 21.09.2021, за клопотанням відповідача розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 18.10.2021. 20.09.2021 Відповідачем надано до суду відзив у якому позовні вимоги не визнаються та зазначається на можливості збереження подружнього життя. Ухвалою суду від 29.11.2021 зупинено провадження по справі в зв`язку з наданням подружжю строку на примирення. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві. На запитання суду пояснив, що надання строку на примирення не вплинуло на збереження сімейних відносин. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила наступне. До квітня 2021 року з позивачем перебувала в сімейних відносинах. Отримавши роботу за кордоном чоловік неодноразово запрошував дружину та доньку до Чехії, які приїздили на запрошення. За час шлюбу чоловіком придбано майно за кордоном. На запитання суду пояснила, що строк на примирення не змінив відношення чоловіка до розірвання шлюбу. Відповідач не спілкується з позивачем, оскільки останній уникає спілкування. Відповідач залишилась самотньою жінкою, залишеною чоловіком, відтак підтримує обставини викладені у відзиві та пояснення надані суду. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав пояснення відповідача. Суд заслухавши пояснення відповідача, представників сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Встановлено, що позивач з 17.12.2005 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 973. В шлюбі дітей не має. Як зазначає Позивач, сімейні відносини з відповідачем погіршились. Вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства з травня 2006 року та не підтримують шлюбних відносин. Виникли непорозуміння, що фактично призвели до припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. Відповідач вказує, що до квітня 2021 року з позивачем перебувала в сімейних відносинах. Між подружжям виникли непорозуміння, що фактично призвели до припинення шлюбних відносин. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім`ю не можливо. Строк наданий судом на примирення не вплинув на примирення сторін. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, що склалися, вважає, позовні вимоги про розірвання шлюбу є такими, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved