Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

У січні 2022 позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 03.05.2019 Муніципалітетом міста Есб`єрг (Данія), за реєстраційним записом № 9721. Позовна заява обґрунтована тим, що 03.05.0219 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлю, про що Муніципалітетом міста Есб`єрг (Данія) було видано свідоцтво про шлюб за реєстраційним записом № 9721. Від шлюбу спільних дітей не мають. Переконаний, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один одного . Понад шість місяців вони з дружиною живемо окремо. Кожен з подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, мають місце непорозуміння з різних питань сімейного життя із-за взаємних претензій один до одного. Тобто, сім`я остаточно розпалася із-за непорозумінь, психологічної несумісності, спільного небажання відносити сімейні відносини та існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити моїм інтересам та є недоцільними. Враховуючи викладене, на глибоке переконання позивача, останній вважає, що примирення між сторонами не можливо та просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.05.2022 відкрито провадження по даній цивільній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та провести розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву від 20.05.2022, в якій зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить провести розгляд справи за її відсутності. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб з апостилем Муніципалітетом міста Есб`єрг (Данія), за реєстраційним записом № 9721. Від шлюбу сторони малолітніх або неповнолітніх дітей не мають. Разом з тим, судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені та спільне господарство не ведеться. При цьому, суд вважає, з урахуванням позиції позивача, відновлення подружніх відносин та збереження сім`ї неможливо. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно пп. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що розлад в сім`ї викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, який виключає відновлення колишніх сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, у зв`язку із цим приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved