Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

19.02.2020 позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення з останнього суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 10\~407,51 грн. та суму судового збору. Стислий виклад позиції позивача. 17.04.2017 сталася ДТП за участю автомобіля ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Lexus д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ст. 130, ст. 122-4 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність автомобіля ЗАЗ була застрахована у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» та 09.10.2017 від власника автомобіля Lexus д.н.з. [NUMBER] надійшла заява про виплату страхового відшкодування, на підставі якої та за умовами договору позивач здійснив виплату в розмірі 10\~407,51 грн. В порядку підпункту пп. 38.1.1 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив стягнути відповідну сплачену страхову суму зі страхувальника. В судове засіданні представник позивача не з`явився про день та час розгляду справи вчасно повідомлений, в заяві до суду просив справу слухати у його відсутність, вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки не повідомив, своїм правом подати відзив на позовні вимоги не скористався. Фактичні обставини справи встановлені судом. 03.03.2017 між ПрАТ «СК\~ЮНІВЕС» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2610577, згідно якого було застраховано цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу марки "ЗАЗ TF 488Р державний номер [NUMBER] (а.с.5). Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року встановлено, що внаслідок порушення\~правил дорожнього руху\~водієм забезпеченого транспортного засобу автомобіля ЗАЗ TF 488Р державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , 17.04.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода з автомобілем Lexus д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Даною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.. 124, ст. 130, ст. 122-4 КУпАП (а.с.3-4). Згідно вказаної постанови [PERSON] з місця ДТП поїхав, не повідомивши про це органи поліції, а після зупинки відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Позивачем було виплачене потерпілій [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 10\~407,51 грн. Згідно страхового акту №ГО-6856/ДП/1 від 11.12.2017 встановлено, що підставою для регресної вимоги є перебування водія в стані алкогольного сп`яніння та не надання письмового повідомлення про ДТП. Норми права застосовані судом. У відповідності до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1). Збитками є втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв`язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки)\~(п.1\~ч.2). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3). Відповідно до чю1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.1 ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до\~ст.29\~вказаного закону\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У відповідності до п.37.1 ст.37 вказаного Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: 37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; 37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої\~статтею 41\~цього Закону); 37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; 37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20.03.2019 у справі №607/14918/15-ц. У відповідності до пп. в п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника\~або водія\~забезпеченого транспортного\~засобу,\~який спричинив\~дорожньо-транспортну\~пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Висновки суду. Оскільки, виключних підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування не було, позивач, як страховик, був зобов`язаний відшкодувати потерпілому шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою з вини страхувальника відповідача. Враховуючи, що постановою суду\~у справі\~про адміністративне\~правопорушення,\~яка набрали\~законної сили,\~встановлено що\~відповідач після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, а також відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на підставі пп. б п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач набув право регресної вимоги до відповідача. За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved