Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовними заявами, зазначивши наступне. Так, [PERSON] , зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого Красненьківською сільською радою Іллінецького району Вінницької області має право на пайовий фонд майна КСП «Лисогірське», реорганізованого у ВСКПП «Надія поля» с. Лиса Гора Іллінецького району відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 05 березня 2002 року в розмірі 1392 гривень, або 0,228 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду в розмірі 616461 гривень. Позивач [PERSON] вказав, що у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого [PERSON] , приватним нотаріусом Іллінецького нотаріального округу Вінницької області 07.02.2014 року, реєстровий №142, спадкова справа №9/2014, набув у власність 0,768 відсотків пайового КСП «Лисогірське», реорганізованого у ВСКПП «Надія поля» с. Лиса Гора Іллінецького району, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 05 березня 2002 року в розмірі 4694 гривень, що належало померлому згідно свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ «288, виданого Красненьківською сільською радою Іллінецького району Вінницької області 23 квітня 2002 року. [PERSON] прийняв спадкове майно після смерті спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане [PERSON] , державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори Вінницької області 18.06.2012 року, реєстровий № 457, спадкова справа №73/2012. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 17.07.2017 року Іллінецькою міською радою [PERSON] видано свідоцтво серії [NUMBER] про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) із числа пайового фонду КСП «Лисогірське», реорганізованого у ВСКПП «Надія поля» с. Лиса Гора в розмірі 3384 гривень, або 0,554 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, який станом на 05.03.2002 року становив 616461 гривень. Як підставу свого позову позивачі зазначили те, що їм стало відомо, що Іллінецькою міською радою на підставі договорів купівлі - продажу [PERSON] видано свідоцтво серії [NUMBER] від 08 червня 2017 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства на підставі якого останній набув право на пайовий фонд КСП «Лисогірське» реорганізованого в ВКСП «Надія поля» с. Лиса Гора в розмірі 124661 гривень, або 29,0222% від загальної вартості пайового фонду підприємства, який складав 616461,00 грн. На думку позивачів, видаючи [PERSON] оспорюване свідоцтво Іллінецька міська рада діяла всупереч норм Цивільного законодавства України, зокрема, не враховано вимоги ч.ч. 1, 3 ст. 358, ст. 362 ЦК України, при цьому не мала повноважень посвідчувати договора купівлі - продажу майнових паїв, з огляду на діючі норми ЗУ «Про нотаріат», ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та втрату чинності з 24.03.2013 Наказу Мінагрополітики № 62 від 14.03.2001 року. За таких обставин позивачі просять суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ №356 видане відповідачеві [PERSON] на загальну суму 124661 гривень, або 20,222 % від загальної вартості пайового фонду КСП «Лисогірське», реорганізованого у ВСКПП «Надія поля» с. Лиса Гора Іллінецького району Вінницької області, що станом на 05 березня 2002 року становило 616461 гривень, яке видане Іллінецькою міською радою Вінницької області 08 червня 2017 року. У судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] не з`явились, проте подали до суду заяви в яких підтримують позовні вимоги та просять суд їх задоволити, а розгляд справи проводити у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] адвокат Якименко О.О. в судове засідання не з`явився, проте подав до суду письмові пояснення, в яких просив суд відмовити позивачам у задоволенні позовів, з огляду на їх безпідставність та вирішити питання про судові витрати, та розгляд справи проводити у відсутність відповідача та його представника. Представник відповідача Іллінецької міської ради в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій позовні вимоги позивачів визнає повністю, просить суд слухати справу у відсутність їх представника. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить їх задовольнити, та розглядати справу у його відсутність. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у справі, яким позов задоволити із наступних підстав. Так судом установлено, що позивачам належать частки в пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Лисогірське», реорганізованого у ВСКПП «Надія поля» с. Лиса Гора. Так, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серії [NUMBER] виданого Красненьківською сільською радою 20 травня 2002 року [PERSON] , він має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Лисогірське», реорганізованого у ВСКПП «Надія поля» с. Лиса Гора відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 05 березня 2002 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 05 березня 2002 року становить 646461 гривень, частка [PERSON] визначена в розмірі 1392 гривень, або 0,228 відсотків (т.1, а.с.9). [PERSON] у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Іллінецького нотаріального округу Вінницької області Таранюком Т.Є., 07.02.2014 року, реєстр №142, спадкова справа №9/2014, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] та спадщина, на яку видано дане свідоцтво складається з права власності на 0,768 відсотків пайового КСП «Лисогірське», реорганізованого у ВСКПП «Надія поля» с. Лиса Гора Іллінецького району відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 05 березня 2002 року в розмірі 4694 гривень, що належало померлому згідно свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого Красненьківською сільською радою Іллінецького району Вінницької області 23 квітня 2002 року (т.1 а.с.136). Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серії [NUMBER] виданого Красненьківською сільською радою 23 квітня 2002 року [PERSON] , який має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Лисогірське», реорганізованого у ВСКПП «Надія поля» с. Лиса Гора відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 05 березня 2002 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 05 березня 2002 року становить 646461 гривень, частка [PERSON] визначена в розмірі 4694 гривень, або 0,768 (т.1, а.с.138). [PERSON] прийняв спадкове майно після смерті спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори Вінницької області Воронюк В.К. 18.06.2012 року, реєстр 457, спадкова справа №73/2012 (т.2 а.с.12). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 17.07.2017 року Іллінецькою міською радою [PERSON] видано свідоцтво серії [NUMBER] про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) із числа пайового фонду КСП «Лисогірське», реорганізованого у ВСКПП «Надія поля» с. Лиса Гора в розмірі 3384 гривень, або 0,554 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, який станом на 05.03.2002 року становив 616461 гривень (т.2 а.с.13). Також, судом встановлено, що відповідачеві [PERSON] . Іллінецькою міською радою видано свідоцтво серії ВІ № 356 від 08 червня 2017 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, на підставі якого останній набув право на пайовий фонд КСП «Лисогірське» реорганізованого в ВКСП «Надія поля» с. Лиса Гора в розмірі 124661 гривень, або 29,0222% від загальної вартості пайового фонду підприємства, який складав 616461,00 грн (т.1, а.с.16). Відповідно до Списку осіб, яким нараховано майно станом на 01.04.2000 року [PERSON] нарахована сума майнового паю складає 3384 грн, що складає 0,554 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, [PERSON] нарахована сума майнового паю складає 1392 грн, що складає 0,228 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, [PERSON] нарахована сума майнового паю складає 4694 грн, що складає 0,768 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства (т.1 а.с.11-15). Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії осіб , що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За приписами статей 15-16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В силу ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу . Відповідно до пункту 1, 2 Роз`яснення Президії Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» № 02-5/35 від 26.01.2000 р. акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Форми, найменування і порядок прийняття актів державними чи іншими органами (далі - акти) залежать від місця даного органу в системі відповідних органів та його компетенції і регламентуються Конституцією України, відповідними законами України та положенням (статутом) про такий орган. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. У відповідність статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. За приписами статті 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. У своїй позовній заяві позивачі вказують, що співвласники майна пайового фонду підприємства не повідомляли належним чином інших співвласників про намір продати свою частку у спільній частковій власності. Майно пайового фонду підприємства на загальну суму 616461 гривень в натурі не виділялось, персоніфікація майна не здійснена, загальні збори співвласників з цього приводу не проводились. А відтак, при вчиненні договорів купівлі-продажу було порушено їхнє переважне право на купівлю частки у праві спільної часткової власності. Згідно ч. 4 ст. 364 ЦК України, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У відповідність вимог пункту 2, 3 статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом. За змістом ст. ст. 5, 7-9 зазначеного Закону України майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і його пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства). На виконання Указу Президента України від 29 січня 2001 року N 62 Наказом Міністерством аграрної політики України від 14 березня 2001 року N 63, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 4 квітня 2001 р. за N 306/5497, було затверджено «Порядок оформлення правонаступництва за зобов`язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», який визначає загальні засади та процедуру передачі правонаступникам майнових прав і обов`язків за зобов`язаннями реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП) та документальне оформлення правонаступництва. З метою забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки і забезпечення неухильного виконання правонаступниками реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств майнових обов`язків, які перейшли до них від зазначених підприємств, наказом Міністерства аграрної політики №62 від 14.03.2001р. затверджено Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, який був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.04.2001р. за №305/5496. Зазначений Порядок включає також норми, що регулюють питання використання майнових паїв їх власниками, якими унормовано і отримання майнового паю у натурі окремим власником на підставі рішення зборів співвласників. Згідно ст. 2 Указу Президента України від 29.01.2001р. «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» передбачено здійснення комплексу організаційних заходів, зокрема, щодо запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати), забезпечення вільного здійснення права власності на паї, у тому числі, передачі паїв в оренду, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину; виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна. Таким чином, [PERSON] не будучи первинним співвласником майна та членом КСП «Лисогірське» на момент розпаювання, не мав переважного права на купівлю часток у праві спільної часткової власності. Іллінецька міська рада Вінницької області видаючи оспорюване свідоцтво, не перевіривши достовірність договорів купівлі-продажу, не дотримуючись норм цивільного законодавства порушила порядок видачі правовстановлюючого документу. Первинні співвласники мали переважне право на придбання майна, проте збори співвласників КСП «Лисогірське» не проводились та заяв про продаж свого майна вони не подавали. А оскільки Іллінецька міська рада визнала позов повністю, тим самим підтвердивши, що їх дії суперечать закону. Оскільки судом встановлено, що при видачі оспорюваного свідоцтва про право власності Іллінецької міською радою було допущено порядок видачі правовстановлюючого документу, тому суд вважає, що дане свідоцтво слід визнати недійсним. Позивачами при зверненні до суду з даним позовом було сплачено 2114,40 грн. судового збору, тому на підставі ст. ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачів слід стягнути солідарно суму судового збору, сплаченого ними при подачі позову до суду. Враховуючи викладене,

Outcome: approved