Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

У травні 2020 року позивач Дніпровська міська рада звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОК О», де треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов Антон Олексійович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсним договору іпотеки, скасування записів про державну реєстрацію права власності та повернення земельної ділянки у власність територіальної громади м. Дніпра. В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що земельна ділянка, на якій розташовано нерухоме майно, а саме: автозаправна станція по [ADDRESS] , належить територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності, в силу ст.ст. 80, 83 Земельного кодексу України та ст.ст. 26, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 19.10.2019 на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 18.06.2011, ДП 1211002746 та Дозволу на виконання будівельних робіт від 11.09.2010 №521/2010-04, які були видані Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. було внесено запис про право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна, а саме: автозаправну станцію, загальною площею 9,9 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 34489035, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1943426612101. 25.10.2019 між [PERSON] та ТОВ «ГАЗОК О» було укладено іпотечний договір. Відповідно до Інформаційної довідки, 02.12.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. зареєстровано обтяження нерухомого майна, реєстровий №405, на підставі іпотечного договору від 25.10.2019, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ГАЗОК О», вид обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 33860634. 02.12.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 34489035 про право власності ТОВ «ГАЗОК О» на зазначений об`єкт нерухомого майна, як підставу виникнення права власності вказано договір іпотеки від 25.10.2019 №469, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1943426612101. Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаними позовом, на теперішній час право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальність «ГАЗОК О». За даними Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Дніпропетровській області, що викладені у листі від 08.04.2020 №3/44, згідно з Єдиним реєстром документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, станом на час надання відповіді, відсутня інформація щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ДП 1211002746 від 18.06.2011. Тобто, на переконання позивача, оскільки документ, який би встановлював належність [PERSON] на праві власності вказаного нерухомого майна - відсутній, отже і право власності у нього не виникло, а тому він не мав права розпоряджатися зазначеним нерухомим майном. Позивач вказує, що власником земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно, є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, саме тому вищезазначений договором іпотеки №406 від 25.10.2019, укладений між відповідачами, порушує права та інтереси територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, суперечить вимогам чинного законодавства і підлягає визнанню його недійсними. На підставі викладеного, позивач Дніпровська міська рада, з урахуванням заяви поданої в порядку ст.49 ЦПК України, просив суд - визнати недійсним договір іпотеки від 25.10.2019 № 406, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗОК О», виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., припинити право власності на нерухоме майно - автозаправну станцію, опис: літ. А - операторська, літ. Б під Д - колонка, літ. В - навіс, літ. Г під В - резервуар, літ. Д навіс, літ. Е - навіс, літ. Ж під Е - резервуар, літ. З - навіс, літ. И під 3 - колонка, літ. Л - навіс, літ. К під Л - резервуар, літ. М - вбиральня, І - мостіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: -державну реєстрацію права власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), номер запису про право власності 33799944 від 19.10.2019, внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем; -державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗОК О» (код ЄДРПОУ 40348551), номер запису про право власності 34489035 від 02.12.2019, внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем; -державну реєстрацію договору іпотеки від 25.10.2019 № 404, виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., номер запису про іпотеку 33860610; -державну реєстрацію обтяжень, а саме договору іпотеки від 25.10.2019 № 404, виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., номер запису про обтяження 33860634. Зобов`язати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) повернути земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно побудованого нерухомого майна (автозаправна станцію, опис: літ. А - операторська, літ. Б під Д - колонка, літ. В - навіс, літ. Г під В - резервуар, літ. Д -навіс, літ. Е навіс, літ. Ж під Е - резервуар, літ. З навіс, літ. И під 3 - колонка, літ. Л - навіс, літ. К під Л - резервуар, літ. М - вбиральня, І - мостіння), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 9,9 кв.м. Судові витрати по справі покласти на відповідачів (а.с.1-7 т.1, а.с.124-129 т.2). Відповідач [PERSON] не скористався правом надання відзиву на позов. Представник відповідача ТОВ «ГАЗОК О» подано до суду відзив на позов, в якому вони заперечували проти задоволення позову. Зокрема зазначивши, що 25 жовтня 2019 року було укладено іпотечний договір між ТОВ «ГАЗОК О» та [PERSON] , який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем та зареєстрований в реєстрі за №404. При цьому, приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О. було цілком законно й правомірно внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: запис про іпотеку номер 33860610 від 25.10.2019 на підставі Іпотечного договору та Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 49368859 від 26.10.2019, згідно з яким Іпотекодержателем є ТОВ «ГАЗОК О», а Іпотекодавцем [PERSON] ; запис про обтяження номер 33860634 від 25.10.2019 на підставі Іпотечного договору та Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 49368891 від 26.10.2019, згідно з яким накладено заборону на нерухоме майно, Обтяжувачем є ТОВ «ГАЗОК О», а Особою, майно/права якої обтяжується [PERSON] . Відповідно до пункту 1.1 вказаного Іпотечного договору, Іпотекодавець передав Іпотекодержателю в іпотеку Предмет Іпотеки, опис якого наведено в статті (пункту) 1.2. Іпотечного договору, і така іпотека забезпечує виконання зобов`язань Іпотекодавця. що витікають з Договору позики від 22.10.2019, укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, вимоги Іпотекодержателя щодо: (І) повернення Іпотекодавцем безпроцентної позики, наданої Іпотекодержателем за умовами вказаного Договору позики; (II) будь-яких інших витрат, відшкодування яких забезпечується іпотекою відповідно до чинного законодавства України. Згідно з пунктом 1.1.1 Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право у випадках, передбачених цим Договором, зокрема у разі невиконання Іпотекодавцем своїх зобов`язань за договором позики та/або з цим Договором, отримати задоволення своїх вимог за рахунок майна, переданого в Іпотеку за цим Договором, на умовах, визначених цим Договором. Як зазначено у пункті 1.2 Іпотечного договору, Предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно: автозаправна станція, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , опис обєкту: літ. А - операторська, літ. Б під Д - колонка, літ. В - навіс, літ. Г під В - резервуар, літ. Д - навіс, літ. Е навіс, літ. Ж під Е - резервуар, літ. З навіс, літ. И під 3 - колонка, літ. Л - навіс, літ. К під Л - резервуар, літ. М - вбиральня, І - мостіння, та належить Іпотекодавцю; право власності на вищезгадану автозаправну станцію зареєстроване за Іпотекодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.10.2019 [PERSON] приватним нотаріусом ДМНО; номер запису про право власності Іпотекодавця 33799944; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1943426612101; Строк виконання зобов`язань боржника за основним договором - до 25 листопада 2019 року, або за умовами договору позики. При укладені Іпотечного договору Іпотекодавець в пункті 2.1.4 пункту 2.1 заявляв та гарантував, що ані укладення цього Договору, ані створення будь-яких інших договірних відносин, які стосуються цього Договору, ані виконання будь-яких зобов`язань за цим Договором і такими відносинами не порушує, зокрема, чинне законодавство України. Окрім того, в пункті 2.2.1. пункту 2.2 Іпотечного договору Іпотекодавець гарантував щодо Предмета Іпотеки, що Предмет Іпотеки знаходиться у його власності; не існує будь-яких обставин, які будь-яким чином можуть негативно вплинути на Предмет іпотеки або права Іпотекодавця стосовно нього або на Іпотеку, створену цим Договором на користь Іпотекодержателя. На переконання представника відповідача ТОВ «ГАЗОК О», товариство та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов А.О. виконали усі передбачені законом вимоги під час укладання і посвідчення Іпотечного договору від 25.10.2019 (а.с.156-175 т.2). Крім того, відповідач ТОВ «ГАЗОК О» звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання договору дійсним та визнання добросовісним набувачем, а саме просили - визнати дійсним іпотечний договір, укладений 25 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗОК О» (код ЄДРПОУ 40348551) як Іпотекодержателем та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) як Іпотекодавцем, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем та зареєстрований в реєстрі за № 404; визнати Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗОК О» (код ЄДРПОУ 40348551) добросовісним набувачем об`єкту нерухомого майна - автозаправної станції, загальною площею 9,9 кв.м., опис: літ. А - операторська, площею 9,9 кв.м., літ. Б під Д - колонка, літ. В - навіс, літ. Г під В - резервуар, літ. Д - навіс, літ. Е - навіс, літ. Ж під Е - резервуар, літ. З - навіс, літ. И під 3 - колонка, літ. Л - навіс, літ. К під Л - резервуар, літ. М - вбиральня, І - мостіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1943426612101; стягнути судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що усі передбачені законом вимоги під час укладання і посвідчення Іпотечного договору від 25.10.2019 було виконано. Що стосується документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту автозаправної станції по [ADDRESS] , то порядок ведення єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів, який був затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 №92, та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19 липня 2011 року за № 885/19623, набрав чинності 05.08.2011. При цьому, дозвільна документація для будівництва автозаправної станції за адресою: [ADDRESS] (дозвіл на виконання будівельних робіт №521/2010-04 від 11.09.2010) була видана Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Дніпропетровській області 11.09.2010, тобто до набрання чинності вказаним Порядком. Отже, станом на час видачі дозволу на виконання будівельних робіт №521/2010-04 від 11.09.2010 Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів ще не існувало. Споруди (об`єкти), розташовані за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер 1943426612101), були збудовані ще у 2011 році, є нерухомим майном, що підтверджується Технічним паспортом по інвентарнійсправі №23313 від 08.04.2013, виготовленим ТОВ "Концепт К" на споруди (об`єкти), розташовані за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 1943426612101. ТОВ «ГАЗОК О» зазначає, що рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] було прийнято на підставі належних документів, право власності на вказане нерухоме майно виникло і було зареєстровано за [PERSON] законно. Що стосується земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , то ТОВ «ГАЗОК О» зверталося до міського голови Дніпровської міської ради з клопотанням про надання дозволів на розроблення проектів відведення земельних ділянок, зокрема, по об`єкту за адресою: [ADDRESS] з клопотанням № вх. 36/295 від 21.01.2020, проте до теперішнього часу відповіді не отримано (а.с.78-97 т.2). У відзиві на зустрічний позов Дніпровська міська рада заперечувала проти доводів ТОВ «ГАЗОК О», та зазначив, що захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорювані або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій. які порушують це право. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів викладений у статті 5 ЦК України. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, отже, обраний ТОВ «ГАЗОК О» спосіб захисту права не відповідає способам захисту права, визначеним статтею 16 ЦК України. Позивач просив відмовити в задоволенні зустрічного позову повністю (а.с.118-122 т.2). У відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву відповідач ТОВ «ГАЗОК О» виклав заперечення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та у зустрічній позовній заяві (а.с.176-182 т.2). Треті особи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2020 року забезпечено позов Дніпровської міської ради шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ГАЗОК О» та [PERSON] вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на автозаправну станцію, загальною площею - загальною площею 9.9 кв м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо автозаправної станції, загальною площею - загальною площею 9.9 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.33-35 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.40 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с.87-88 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ТОВ «ГАЗОК О» адвоката Захарової Г.В. у закритті провадженні по справі (а.с.105 т.2). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2021 року за клопотанням представника ТОВ «ГАЗОК О» адвоката Захарової Г.В. витребувано у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича належним чином завірені копії наступних документів: - справу, заведену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального органу Деллаловим Антоном Олексійовичем щодо первинної реєстрації права власності на об?єкт нерухомого майна: автозаправну станцію, загальною площею 9,9 кв.м., Опис: літ. А операторська, площею 9,9 кв.м., літ. Б під Д колонка, літ. В навіс, літ. Г під В резервуар, літ. Д навіс, літ. Е навіс, літ. Ж під Е резервуар, літ. З навіс, літ. И під З колонка, літ. Л навіс, літ. К під Л резервуар, літ. М вбиральня, І мостіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1943426612101), номер запису про право власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 33799944 від 23.10.2019, внесений державним реєстратором: приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем; - справу, заведену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального органу Деллаловим Антоном Олексійовичем щодо посвідчення Іпотечного договору, укладеного 25 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗОК О» (код ЄДРПОУ 40348551) як Іпотекодержателем та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) як Іпотекодавцем, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем та зареєстрований в реєстрі; - справу, заведену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального органу Деллаловим Антоном Олексійовичем щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОК О» (код ЄДРПОУ 40348551) 33860634 від 25.10.2019, внесеного державним реєстратором: приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем; - справу, заведену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального органу Деллаловим Антоном Олексійовичем щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОК О» (код ЄДРПОУ 40348551) 33860610 від 25.10.2019, внесеного державним реєстратором: приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем; - справу, заведену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального органу Деллаловим Антоном Олексійовичем щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОК О» (код ЄДРПОУ 40348551) 34489035 від 02.12.2019 на об?єкт нерухомого майна: автозаправну станцію, загальною площею 9,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1943426612101), внесеного державним реєстратором: приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем (а.с.106 т.2). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2021 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Дніпровської міської ради до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОК О», де треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов Антон Олексійович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсним договору іпотеки, скасування записів про державну реєстрацію права власності та повернення земельної ділянки у власність територіальної громади м. Дніпра, зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОК О» до [PERSON] , Дніпровської міської ради, де треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов Антон Олексійович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання договору дійсним та визнання добросовісним набувачем, та об`єднано їх в одне провадження (а.с.107 т.2). Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що земельна ділянка, на якій розташовано нерухоме майно - автозаправна станція по [ADDRESS] , належить територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності в силу ст.ст. 80, 83 Земельного кодексу України та ст. ст.26, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Як встановлено судом на підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 19.10.2019 на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 18.06.2011, №ДП1211002746 та Дозволу на виконання будівельних робіт від 11.09.2010 №521/2010-04, які були видані Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., було внесено запис про право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна, а саме: автозаправну станцію, загальною площею 9,9 кв. м, яка розташованаза адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 33799944, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1943426612101. 25.10. 2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. зареєстровано договір іпотеки, серія та номер:404, предметом іпотечного договору є нерухоме майно: автозаправна станція, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , про що до Державного реєстру Іпотек було внесено запис про іпотеку за №33860610. ТОВ «ГАЗОК О» здійснює права власника вказаного нерухомого майна. Як встановлено судом на підставі інформації з Департаменту державної архітектурно- будівельної інспекції у Дніпропетровській області на запит від 25.02.2020 Департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради за даними Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Дніпропетровській області, що викладені у листі від 20.03.2020 №1004- 1.14/731, згідно з Єдиним реєстром документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, станом на час надання відповіді, відсутня інформація щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ДП 1211002746 від 18.06.2011 від 09.08.2011, а також відповідно до пошуку серед матеріалів архівних справ Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області відсутня інформація щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] . На підставі відповіді від 02.03.2020 Головного архітектурно планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (вих. №3/15-124) про присвоєння адреси встановлено, що відповідно до даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста офіційно адреса [ADDRESS] жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого була присвоєна ця адреса, відсутній. Дніпровська міська рада, відповідно до статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є представницьким органом місцевого самоврядування. Органи місцевого самоврядування, які одночасно здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, у земельних правовідносинах виступають як представницькі органи суб`єкта власності - народу України, територіальної громади власників землі щодо права розпорядження, притаманного власнику. Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їх компетенції, є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як суб`єкт владних повноважень орган місцевого самоврядування Дніпровська міська рада вирішує в межах закону питання в галузі земельних відносин. Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст є комунальною власністю. Отже, право комунальної власності на землю (земельні ділянки), виникає і без реєстрації в силу спеціальних вимог закону. Виходячи з вимог статті 83 Земельного кодексу України презюмується належність земельних ділянок на території міста Дніпра територіальній громаді міста з визначенням її власника Дніпровської міської ради. Право власності чи користування землею фізичними особами набувається та реалізується в порядку і на підставах, визначених Конституцією України (ст. ст. 13, 14), Земельного кодексу України ст. ст. 78, 92, 93, 102-1, 116, 1 18, 119, 123, 125, 126 ЗК України) а також інших законів, що видаються відповідно до них (Закону "Про оренду землі", Цивільного кодексу України). Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства. Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях міської ради. Відтак, правовою основою виникнення права користування земельною ділянкою є рішення органу місцевого самоврядування. Як встановлено судом у даній справі, рішення про передачу земельної ділянки у користування/власність, яка розташована за адресою: вулиця Широка, 45 в м. Дніпро Дніпровською міською радою не приймалося; адреса [ADDRESS] жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, а відтак, вказана земельна ділянка є власністю територіальної громади м. Дніпра. Умови, підстави та процедура проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року №553). Згідно з вказаним Порядком (п. 7) для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру, Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів), а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав (абз. 2 п. 12 зазначеного вище Порядку). Відповідно до п. 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. Документи, які необхідні для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна, визначені п. 41 Порядку. Подаються наступні документи: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримує відомості Єдиного реєстру документів про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та перевіряє, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Стосовно документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, то реєстрація такого документа, наданого державному реєстратору 19.10.2019, не здійснювалася в Єдиному реєстрі документів, та для реєстрації права власності була надана декларація про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрована 18.06.2011. Випадки, коли документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається, в даній справі не встановлені (п. 41 Порядку). Відповідно до пп. 1 п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 вимагається документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Відповідно до вимог законодавства станом на дату державної реєстрації права власності на спірне майно (19.10.2019) механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджений Постановою КМУ від 13 квітня 2011 року № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 року №750) передбачав, що реєстрація - це внесення даних до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр). Під час дії експериментального проекту щодо запровадження першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва функції реєстру покладаються на Реєстр будівельної діяльності першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Відповідно до п. 4 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Як встановлено судом та не було спростовано відповідачами, станом на 19.09.2019 була відсутня декларація, внесена до єдиного реєстру документів, яка відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, та був відсутній документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Надана державному реєстратору декларація, зареєстрована 18.06.2011, не замінює обов`язок надати документ, що відповідно до вимог законодавства станом на дату реєстрації права власності засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Станом на 19.09.2019 таким документом була декларація, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, яка внесена до єдиного реєстру документів. З огляду на вищенаведене, вочевидь відсутність у державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Деллалова А.О. підстав для проведення реєстрації права власності на спірне нерухоме майно станом на 19.09.2019 за [PERSON] . Розв`язуючи спір, з приводу вимоги позову Дніпровської міської ради про припинення права власності, то за ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Підстави припинення права власності на майно передбачені ст. 346 ЦК України. Право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом (ч. 2 ст. 346 ЦК України). Як встановлено судом на підставі позовної заяви, позивачем в ній не зазначені підстави, передбачені законом, за наявності яких має бути припинено право власності на об`єкт нерухомого майна автозаправну станцію, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та такі обставини не встановлені судом за судового розгляду. Звідси, оскільки передбачені законом (ст. 346 ЦК України) підстави для припинення права власності в даній справі не встановлені, підстави для задоволення вимоги позову Дніпровської міської ради про припинення права власності відсутні. Що стосується вимог позову Дніпровської міської ради про скасування запису за ТОВ «ГАЗОК О» від 02.12.2019 та від 25.10.2019, то такі вимоги також не підлягають до задоволення, оскільки є похідними від задоволення інших вимог. Вирішуючи позовні вимоги щодо зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення самовільно побудованого об`єкту: автозаправної станції, загальною площею 9,9 кв. м, то суд виходить з наступного. В силу норм\~ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1\~ст. 316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України). До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1\~ст. 181 ЦК України). Встановлені судом обставини справи свідчать, що на спірній земельній ділянці\~ТОВ "ГАЗОК О"\~на праві приватної власності належить нежитлова будівля (нерухоме майно) загальною площею 9,9 кв. м, яка розташована по [ADDRESS] . Таким чином, будь-яке переміщення вказаної нерухомості є неможливим без її знецінення (знищення) та зміни її призначення. Згідно чинного земельного законодавства використання землі здійснюється або на праві власності, або на праві користування земельною ділянкою (в даному випадку - договору оренди земельної ділянки). Так, у\~ТОВ "ГАЗОК О"\~виникло право власності на нерухомість на підставі цивільно-правових угод, яке зареєстроване відповідно до законодавства. Втім, право користування земельною ділянкою, яка знаходиться під цією нерухомістю належним чином останнім не оформлено, але недотримання порядку оформлення права на земельну ділянку, на якій розташована нерухомість, не може бути підставою для обмеження права\~ТОВ "ГАЗОК О", як власника нерухомості на користування нерухомістю та, як наслідок - земельною ділянкою, на якій вона розташована, оскільки користування нерухомістю неможливе без користування земельною ділянкою. Зобов`язання\~ТОВ "ГАЗОК О"\~в примусовому порядку звільнити земельну ділянку та передати її в натурі Дніпровській міській раді, фактично означає знесення належного підприємству на праві власності майна, що є порушенням його права власності, гарантованого\~статтею 41 Конституції України. Зазначені обставини виключають можливість звільнення земельної ділянки під будівлею з посиланням на її самовільне зайняття (Лист Вищого господарського суду від 01.01.2010 "Узагальнення судової практики розгляду господарськими судами справ у спорах, пов`язаних із земельними правовідносинами"). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. В процесі розгляду даної справи, Дніпровською міською радою так і не надано стверджуючих пояснень з посиланням на відповідні докази в чому саме полягає суспільний інтерес, який би виправдовував як заходи позбавлення права власності\~ТОВ "ГАЗОК О", так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості. Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що знесення нерухомого майна є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності (аналогічна правова позиція висловлена у\~постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 у справі N 21-1959а16). Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази своєчасного реагування та притягнення контролюючими органами за використанням і охороною земель у місті Дніпрі щодо вжиття заходів передбачених законодавством України по відношенню до [PERSON] з підстав самовільного будівництва нерухомого майна на спірній земельній ділянці. При цьому, ТОВ "ГАЗОК О"\~звернлося до Дніпровської міської ради з відповжіним клопотанням щодо надання земельної ділянки, проте рішення про надання/відмову дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Дніпровською міською радою до теперішнього часу не прийнято. З приводу зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОК О», суд зазначає таке. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочинунедійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитківта іншіспособи відшкодуваннямайнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У тих випадках, коли спеціальна норма закону встановила інший, ніж визначений ст. 16 ЦК, спосіб захисту, застосовується спосіб захисту, встановлений спеціальною нормою. Одночасно можуть застосовуватися положення ст. 16 ЦК і положення спеціальної норми щодо способу захисту у випадках, коли ці способи тотожні й на них поширюється дія ЦК (ст. 8 Сімейного кодексу України). Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. З огляду на вищенаведене, пред`явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не є належним способом судового захисту (стаття 16 ЦК): добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна. Разом із тим відплатність придбання майна сама по собі не свідчить про добросовісність набувача. Що стосується вимоги зустрічного позову про визнання дійсним іпотечного договору, який укладений 25 жовтня 2019 року між ТОВ "ГАЗОК О», як Іпотекодержателем, та [PERSON] , як Іпотекодавцем, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем та зареєстрований в реєстрі за №404, то підстави для відмови в задоволенні даної вимоги передбачені ч. 2 ст. 215 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Таким чином, чинним ЦК передбачено визнання дійсним нікчемного правочину, а не будь якого правочину, про недійсність якого заявлено позовну вимогу. За ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Суду не було надано доказів на підтвердження нікчемності договору іпотеки від 25.10.2019, відтак, вимога зустрічного позову не підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача та відповідача ТОВ «ГАЗОК О», оскільки в задоволенні позовів відмовлено.

Outcome: dismissed