Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів ТОВ «Аврора Терм», ОСББ «Мотозаводець -6» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири посилаючись на той факт, що він є власником квартири [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] цього ж будинку, поверхом вище є [PERSON] .. 01.09.2017 року його квартиру було залито водою, після чого він звернувся до [PERSON] , однак остання відмовила у відшкодуванні шкоди з посиланням на той факт, що залиття відбулось внаслідок запуску води в центральний стояк працівниками відповідачів у справі. Після цього позивач звернувся до ОСББ «Мотозаводець-6» з вимогою зафіксувати та підтвердити факт залиття його квартири з вини [PERSON] . Згідно з актом обстеження від 01.09.2017 року, що складений комісією ОСББ «Мотозаводець-6» причиною затоплення було халатне відношення [PERSON] при виконанні будівельних і сантехнічних робіт. Відповідач доручила зміну труби гарячої води не кваліфікованим робітникам, які не мають ліцензії на будівельні та сантехнічні роботи. Згідно вказаного Акту позивачу було завдано майнову шкоду, а саме: зал - залито стіни, стелю і лінолеум площею 18,2 м.кв, меблі - шість шаф; спальня - залито стіни, стелю і лінолеум площею 13,5 м.кв., меблі - дві шафи, дві тумбочки, трюмо; дитяча кімната - залито стіни, стелю і ламінат площею 11,9 м.кв., меді - шафа, ліжко, комп`ютер; прихожа - залито стіни, стелю і лінолеум площею 10,9 м.кв., меблі - м`який куток; кухня - залито стіни, стелю площею 8,7 м.кв.; міжкімнатний коридорчик і вхідний коридор - залито стіни, стею і лінолеум площею разом 7,5 м.кв.; ванні і туалет - залито стелю площею разом 3,6 м.кв. Внаслідок залиття, квартира Позивача потребує термінового поточного ремонту, зважаючи на сирість мешкати в ній стало неможливо. Згідно зі зведеним кошторисним розрахунком вартості будівництва від 20.09.2017 року, вартість проведення ремонту квартири позивача становить 114 649,05 грн. Також позивач зазначив, що йому було завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Внаслідок чого трапилось різке погіршення його здоров`я в період після залиття квартири, в результаті чого його по швидкій було доставлено в Київську міську клінічну лікарню №8 в неврологічне відділення №1, де було надана медична допомога і стаціонарне лікування в період з 04.09.2017 року по 19.09.2017 року. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює в 20 000 грн. На підставі викладеного позивач просив суд, стягнути солідарно з відповідачів на його користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 114 649,05 грн.; відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 09.09.2020 позов [PERSON] було залишено без руху. Ухвалою судді від 28.09.2020 було відкрито провадження у вказаній справі, з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копію позовної заяви з додатками, та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. 01.12.2020 через канцелярію Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання від відповідача - Голови ОСББ «Мотозаводець -6» з проханням здійснити перехід розгляду справи № 754/11412/20 з спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та перейти до загального позовного провадження, призначивши справу до розгляду в підготовчому засіданні. Клопотання мотивоване тим, що справа потребує детального розгляду та з`ясування всіх суттєвих обставин, а відтак відповідач наполягає на тому, що існує об`єктивна потреба в розгляді справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 02.12.2020 було вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді, постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання від 27.01.2021 була залучена до участі у справі в якості 3-особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] та здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження з призначенням справи до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою судді, постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання від 21.04.2021 було закрито підготовчий розгляд справи та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд про їх задоволення посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, зазначив суду, що він попередньо звертався з позовом безпосередньо до [PERSON] , було за наслідками розгляду справи судом ухвалено рішення, яке в подальшому було скасовано Київським апеляційним судом. З вказаною постановою він не погоджується, оскільки вважає, що саме [PERSON] винна у залитті його квартири, остання ввела в оману апеляційну інстанцію надавши неправдиві докази, однак він не оскаржував дану постанову суду та звернувся з вказаним позовом. Представник відповідача ТОВ «Аврора Терм» - Козачук Н.Ю. вимоги позову не визнала у повному обсязі посилаючись на обставини, викладені у поданому на адресу суду 27.11.2020 відзиві. Представник зазначила суду, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які встановлюють наявність обставин вини відповідача ТОВ «Аврора Терм» у спричиненні шкоди позивачу. Крім того, просила суд застосувати до вимог позивача строк позовної давності, який ним пропущено при зверненні до суду та не міститься відповідного клопотання про поновлення вказаного строку, а відтак в задоволенні позову [PERSON] просила відмовити. Представник відповідача ОСББ «Мотозаводець -6» - Мирутенко Н.М. вимоги позову не визнала у повному обсязі посилаючись на обставини, викладені у поданому на адресу суду 01.12.2020 відзиві. Представник зазначила суду, що вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню судом. Залиття квартири позивача відбулось внаслідок неправомірних та некваліфікованих, винних дій 3-особи: [PERSON] , та осіб які здійснили несанкціоноване втручання в систему водопроводу ОСББ «Мотозаводець -6», а саме які під виглядом заміни шарових кранів зрізали частину труб тепловодопостачання без отримання на це дозволу з боку ОСББ «Мотозаводець -6» чи будь-якого іншого компетентного органу, що підтверджується відповідною доповідною запискою, доданою до відзиву, а відтак саме [PERSON] є особою, яка винна у спричиненні шкоди позивачу внаслідок залиття його квартири. Також представник зазначила про пропуск позивачем строку позовної давності при зверненні з вказаним позовом до суду, а відтак в задоволенні позову [PERSON] просила відмовити. 3-особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] за викликом суду не з`явилась, про розгляд справи судом повідомлялась у визначеному законом порядку, а відтак суд вважав за можливе провести розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено судом та вбачається з письмових матеріалів справи, у відповідності до Свідоцтва про право власності від 10.12.2008 року позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (а.с.3). Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття належної йому квартири 01.09.2017 року з вини 3-особи: [PERSON] , яка є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище. В підтвердження вищевказаних позовних вимог позивачем надано суду Акт від 01.09.2017 складений комісією ОСББ «Мотозаводець-6», згідно якого, 01.09.2017 відбулося залиття квартири [ADDRESS] з квартири [ADDRESS] , що поверхом вище. Залиття відбулося внаслідок неналежного проведення будівельних та сантехнічних робіт у квартирі відповідача - [ADDRESS] (а.с.4). Згідно Кошторисного розрахунку, проведеного ТОВ «Білдінг Еволюшн», вартість проведення ремонту квартири [ADDRESS] становить 114649 грн. 05 коп. (а.с.5). Згідно вимог ст. 22 ЦК України - особа, який завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до вимог статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В Постанові № 6 Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 Суд роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її задала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Аврора Терм" та ОСББ "Мотозаводець-6" перебувають у договірних відносинах у відповідності до Договору №2/15 на технічне та аварійне обслуговування внутрішньо будинкових систем централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання і водовідведення, мереж енергопостачання від 25.05.2015, що не заперечували в судовому засіданні представники відповідачів. Доказів його розірвання суду не надано (а.с.40-43, 44, 45-46, 47). Як зазначили в судовому засіданні сторони у справі 01 вересня 2018 року працівниками ТОВ "Аврора Терм" за погодженням з ОСББ "Мотозаводець-6" , в 9 годин 35 хвилин вода була спущена з системи, на підтвердження даних обставин суду в тому числі було надано копію журналу виконання заявок з обслуговування сан-технічн.обладнання. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно Постанови Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року, судом апеляційної інстанції було встановлено, що працівниками ТОВ "Аврора Терм" зі згоди диспетчера ОСББ "Мотозаводець-6" о 13 годині 50 хв. було проведено включення стояка ХВП та ГВП, проте в цей період сантехнічні роботи в квартирі відповідача завершені іще не були. При цьому ні працівники ТОВ "Аврора Терм" ні ОСББ Мотозаводець -6 не пересвідчились, що роботи завершені, і включення води не призведе до затоплення будинку. Причиною залиття квартири позивача стало саме запуск води в центральний стояк будинку, працівниками ТОВ "Аврора Терм", зі згоди диспетчера ОСББ "Мотозаводець-6", яка видавала ключі від приміщення, в якому така вода може бути перекрита, у яких не було достовірних відомостей про завершення робіт. Тобто працівники, компетентних служб та органів діяли халатно, внаслідок чого включили воду до завершення ремонтних робіт, що і стало причиною залиття квартири позивача, саме винна поведінка працівників вказаних юридичних осіб, знаходиться в прямому причинному зв`язку з залиттям квартири позивача, а не некваліфіковані дії сантехніків, яких викликала [PERSON] для проведення ремонту, а тому саме ці дві юридичні особи, спільними діями працівників яких була спричинена шкода, і є зобов`язаними особами відшкодувати позивачу шкоду на підставі ст. 1166 ЦК України. Враховуючи той факт, що Постанова Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року сторонами не оскаржувалась та набрала законної сили, таким чином факт залиття квартири позивача та вина працівників ТОВ "Аврора Терм" та ОСББ "Мотозаводець-6", які, включаючи воду, діяли на свій страх і ризик, додаткового доказування не потребує. При цьому, суд не приймає заперечень представника відповідача ТОВ "Аврора Терм", що у відповідності до п.4.8 Договору №2/15 на технічне та аварійне обслуговування внутрішньо будинкових систем централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання і водовідведення, мереж енергопостачання від 25.05.2015, вони, як виконавець робіт не несуть відповідальність за пошкодження внутрішньо будинкових систем ЦО, ГВП, ХВП та енергопостачання передбачених додатком №3 до даного Договору, з тих підстав, що причиною залиття стало саме запуск води в центральний стояк будинку, працівниками ТОВ "Аврора Терм", зі згоди диспетчера ОСББ "Мотозаводець-6", а не пошкодження внутрішньо будинкових систем ХВП та ГВП. Крім того, судом не приймаються в якості доказу щодо відсутності вини працівників відповідачів у залитті квартири позивача та винності у вказаному 3-особи: [PERSON] , показання допитаного в якості свідка [PERSON] , з тих підстав, що вказані свідчення суперечать встановленим згідно Постанови Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року обставинам та не можуть бути покладені в основу рішення суду. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок залиття належної йому на праві власності квартири становить суму, визначену Кошторисним розрахунком, проведеним ТОВ «Білдінг Еволюшн», у розмірі114 649,05 гривень. Доказів на підтвердження більшого або меншого розміру шкоди сторонами суду не надано, а відтак матеріальна шкода, у заявленому позивачем розмірі, підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача. Стосовно вимог позову щодо відшкодування моральної шкоди у визначеному позивачем розмірі, слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), в яких зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви. При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факту заподіяння йому моральних страждань та втрат немайнового характеру, а відтак вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири є необґрунтованими та недоведеними, а тому не підлягають задоволенню судом. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення понесених позивачем судових витрат, що складаються зі сплаченого ним судового збору, з кожного з відповідачів пропорційно до частки задоволених позовних вимог, а саме по 573,25 грн. з кожного з відповідачів (1146,49 грн.:2 = 573,25 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial