Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, який було уточнено в процесі розгляду справи, до Київської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , третя особа - шоста Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 3/8 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , котрий був батьком позивача. 23.07.2020 позивач звернулась до шостої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про видачу їй свідоцтва про права на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з 3/8 частки кв. [ADDRESS] , які належали її померлому батьку [PERSON] , а саме: 1/4 частки на підставі свідоцтва про право власності на житло (аркуш спадкової справи №18) та 1/8 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло. Проте позивач не має у своєму розпорядженні та не володіє правовстановлюючими документами, що посвідчують право власності спадкодавця померлого на вище зазначене майно, оскільки ці документи було втрачено. Державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з ненаданням документів, що посвідчують право власності на вищевказане майно. При цьому згідно з висновком про оціночну вартість об`єкту нерухомості від 23.10.2020 оціночна вартість 3/8 частки квартири [ADDRESS] становить 235 000 грн., а відтак позивач звернулась до суду з вимогою про визнання права власності на 3/8 частини квартири. 27.01.2021 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва було відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Відповідач - Деснянська районна в м. Києві державна адміністраця скористалася правом надання відзиву, у якому не погоджуються з вимогою в частині пред`явлення вимог до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, оскільки належним відповідачем у вказаній справі є територіальна громада м. Києва в особі Київської міської ради, а відтак вважають пред`явлені позивачем до них вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 09.11.2021 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва справу було передано у провадження судді Саламон О.Б. 25.03.2022 від представника Київської міської ради надійшов відзив, у відповідності до якого просять суд прийняти рішення на підставі поданих позивачем доказів згідно чинного законодавства. 02.02.2022 ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено заяву позивача про заміну неналежного відповідача, у зв`язку з чим виключено суб`єктного складу сторін, замінено відповідачів - Деснянську районну в місті Києві державну адміністрацію (Деснянська РДА), шосту Київську державну нотаріальну контору; Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (КП КМР «КМ БТІ»); [PERSON] на належних відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , Київську міську раду; третя особа - шоста Київська державна нотаріальна контора. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з введеним по всій території України воєнного стану, підтримує вимоги позову в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, зокрема у відзиві Київська міська рада не заперечує щодо розгляду справи без участі уповноваженого представника. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення вимог позову. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає позовну заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві видано свідоцтво про смерть від «25.06.2019 за № [NUMBER] громадянина [PERSON] , який помер [INFO] ". З наданого свідоцтва про народження від 20.01.2004 за № [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського управління юстиції м. Києві, встановлено, що померлий [PERSON] був батьком позивача [PERSON] . Відповідно до виданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» інформаційної довідки від 30.09.2019 за даними реєстрових книг Бюро квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована: -3/4 частки за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях на підставі свідоцтва про права власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 01.08.2005 р. № 1134, та зареєстрованого в Бюро 03.08.2005 року за реєстровим № 7606; -1/8 частка за [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину, виданого Київською державною нотаріальною конторою № 15 від 07.07.2008 року за № 1-1607 та зареєстрованого в Бюро 05.08.2008 року за реєстровим № 7606; -1/8 частка за [PERSON] на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.06.2009 року та зареєстрованого в Бюро 29.09.2009 року за реєстровим № 7606. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києві від 28.10.2011 року у справі № 2 п - 192 2011 року було скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.06.2009 року у справі № 2-2285/09 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні, за результатами якого було ухвалено рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08.06.2012 на користь [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду м. Києві від 13.11.2012 за № 22 ц/2690/11908/2012 було скасовано рішення Деснянського районного суду м. Києві від 08.06.2012 у справі № 2-765 /2012 р. та ухвалено нове - в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування відмовити. 23.07.2020 до Шостої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява від [PERSON] про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з 3/8 частки квартири [ADDRESS] , які належали померлому батьку [PERSON] , з яких: 1/4 частки належала на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 01.08.2005 відповідно до розпорядження (наказу) від 01.08.2005 за № 1134, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в реєстровій книзі за реєстровим № 7606 від 06.08.2005; та 1/8 частки належала на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 01.08.2005 р. відповідно до розпорядження (наказу) від 01.08.2005 за № 1134, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в реєстровій книзі за реєстровим № 7606 від 06.08.2005, які належали померлій [INFO] [PERSON] - матері померлого [PERSON] , який помер [INFO] та який прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав, з огляду на встановлені рішенням Апеляційного суду міста Києва №22-ц/2690/11908/2012 від 13.11.2012 обставини. Позивач не має у своєму розпорядженні та не володіє документами, що посвідчують право власності спадкодавця померлого [PERSON] на вище зазначене майно, оскільки ці документи були втрачені. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Пінчук Л.І. від 23.07.2020 за матеріалами спадкової справи № 484/2019 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом на 3/8 часток квартири [ADDRESS] , яка залишилась після смерті її померлого [INFO] батька, оскільки [PERSON] не надала документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вище зазначене майно. Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦП України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1,3 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав є визнання права власності. Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також на те, що розрахунок боргу, обґрунтований належним чином, відповідачами не спростовано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved