Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач має намір оформити на умовах приватної власності за набувальною давністю житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , 1968 року народження, з 2001 року по 2022 рік проживає з родиною у житловому будинку за вищевказаною адресою. Позивач по справі почав проживати зі своєю сім`єю у спірному будинку лише після того, як син попереднього господаря двору [PERSON] , 1958 року народження, в усній формі надав позивачу дозвіл на безстрокове проживання у будинку його батька [PERSON] , 1930 року народження. Згідно архівної довідки №28 від 18.03.2022 року, за архівними даними реєстрових книг КП «БМБТІ», право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Таким чином, позивач відкрито, безперервно володіє вищезазначеним будинком та використовує його для власних потреб понад 10 років. Зокрема, підтримує належний технічний стан будинку, проводить поточні дрібні ремонти, підтримує порядок у подвір`ї та біля двору, користується присадибною ділянкою, сплачує комунальні послуги, електроенергію, земельний податок, тощо. Безхазяйним майном вказаний будинок не визнавався, оскільки відповідачу по справі добре відомо те, що позивач відкрито та безперервно проживає у вказаному будинку з 2001 року з дозволу сина попереднього господаря будинку. За весь період проживання у вищевказаному будинку, будь-яких претензій від громадян, представників органів державної влади чи місцевого самоврядування, щодо володіння та користування цим житловим будинком, на адресу позивача не надходило. Відтак, позивач вважає, що оскільки він добросовісно заволодів чужим майном та продовжує ним відкрито і безперервно володіти, понад 10 років, то він має право набути це майно у власність за набувальною давністю. У інший спосіб позивач не має можливості реалізувати свої права на вищевказаний житловий будинок, а тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити у повній мірі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, вимоги викладені в заяві визнає в повному обсязі, не заперечує щодо визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності із копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , виготовленого станом на 29.03.2021 року, замовником технічної інвентаризації зазначено [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до архівної довідки КП «БМБТІ» №28 від 18.03.2022 року, право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.8). Згідно довідки виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області №47 від 16.03.2022 року, у будинку, який розташований в [ADDRESS] , згідно погосподарської книги №5 Маловільшанської сільської ради за 2001-2005р.р. проживає гр. [PERSON] , 1968 року народження (а.с.9, 10-11). У відповідності до довідки виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області №45 від 16.03.2022 року, у будинку, який розташований в [ADDRESS] , згідно погосподарської книги №7 Добрівської сільської ради с. Мала Вільшанка за 1986-1990р.р. дійсно проживав гр. [PERSON] , 1930 року народження (а.с.12, 13-14). Згідно довідки виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області № 49 від 16.03.2022 року, гр. [PERSON] , 1958 року народження, згідно погосподарської книги №7 Станковатської сільської ради с. Мала Вільшанка за 1967-1970р.р., дійсно є сином гр. [PERSON] , 1930 року народження (а.с.15, 16-17). Відповідно до довідки про звірку взаєморозрахунків на особовому рахунку № [NUMBER] станом на 17.03.2022 року виданої ТОВ «Кіровоградська обласна ЕК», для власника особового рахунку [PERSON] , існує переплата в сумі 99,93 грн. (а.с. 18). Судом встановлено, що позивач з 2001 року постійно, безперервно та відкрито володіє житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Пунктами 13, 14 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки позивач добросовісно заволодів вищевказаним житловим будинком та більше десяти років відкрито користується ним, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на зазначений житловий будинок за набувальною давністю.

Outcome: approved