Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

В грудні 2021 року предсттавник позивача [PERSON] - адвокат Щетніцький В.С. звернувся до суду з даним позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин та визнати право власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після смерті баби залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 3,7973 га, яка розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району. Єдиним спадкоємцем майна покійної баби залишився батько позивача [PERSON] , який відповідно до ст. 549 ЦК України спадщину прийняв, так як розпорядився домоволодінням, а земельну ділянку не оформив. [INFO] батько позивача [PERSON] помер. Оскільки будь-яким іншим чином ніж в судовому порядку позивач позбавлений можливості встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є його бабою, яка померла [INFO] та визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, тому змушений звернутись до суду з даним позовом. 06 грудня 2021 року відкрито провадження у даній справі. В судове засідання позивач, представник позивача - адвокат Щетніцький В.С. не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви, в яких просить справу розглянути без їх участі, позов підтримують. Представник Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, не заперечує у задоволенні позовної заяви. Із письмових пояснень свідка [PERSON] видно, що [PERSON] була бабою [PERSON] . Із письмових пояснень свідка [PERSON] видно, що [PERSON] була бабою [PERSON] даний факт їй відомо оскільки з померлою [PERSON] вони були сусідами. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3)каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 8) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Так, як видно з матеріалів справи, а саме копії запису акта про смерть № 22 від 03 вересня 1999 року [PERSON] померла [INFO] в с. Яланець Томашпільського району Вінницької області (а.с. 32). З копії посвідки про народження № [NUMBER] видно, що [PERSON] (батько позивача) був сином [PERSON] (а.с.8). Як видно з довідки № 605 від 11 листопада 2021 року виданої Яланецьким старостинським округом Томашпільської ОТГ Тульчинського району Вінницької області про те, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] дійсно одна і та ж особа (а.с.15). Отже, факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Яланець Томашпільського району Вінницької області є бабою [PERSON] підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема, письмовими поясненнями свідків та іншими матеріалами справи. Метою встановлення заявленого факту є реалізація своїх прав спадкоємцем, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Судом встановлено, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку власником земельної ділянки площею 3,7973 га, розташованої на території Яланецької сільської ради, кадастровий номер 0523986800:01:000:0211 є [PERSON] (а.с. 12). Як вбачається з запису акта про смерть № 22 від 03 вересня 1999 року [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] належну їй земельну ділянку фактично успадкував її син [PERSON] , який [INFO] помер в с. Яланець Томашпільського району, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області 14 травня 2019 року (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 7). Як видно з довідки № 606 від 11.11.2021 року виданої Яланецьким старостинським округом Томашпільської ОТГ Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка проживала та померла в с. Яланець (а.с.14). Згідно повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори № 131/0116 від 17 березня 2022 року року спадкова справа після померлої [PERSON] [INFO] не відкривалась ( а.с.55). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1276 ЦК України, передбачено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved