Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини посилаючись на те, що 17 вересня 2013 року між ним [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №1590. 18 лютого 2014 року, даний шлюб було розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №29. [INFO] народився [PERSON] . У його свідоцтві про народження матір`ю записана [PERSON] , а батьком записаний, згідно ст.126 СК України, [PERSON] . 06 листопада 2014 року, між ним та [PERSON] повторно укладено шлюб про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №1947. Від народження дитини та до цього часу він виховує, піклується та матеріально забезпечує [PERSON] . У свою чергу, відповідач [PERSON] не цікавився дитиною та не допомагає їй. Хлопчик з самого народження вважає позивача рідним батьком. На даний час він, разом із дитиною та її матір`ю, спільно проживають однією сім`єю в квартирі [PERSON] , що підтверджується довідкою №11 від 27 січня 2022 року. Окрім того, у позивача наявна власна квартира. Він створив для дитини всі належні умови та виховує її як рідну. Він не байдужий до майбутнього [PERSON] , сприяє в отриманні ним освіти в Чернівецькому ліцеї №20, дбайливо та з любов`ю ставиться до [PERSON] , відповідально відноситься до навчання і виховання дитини. Крім того, він від народження дитини і по сьогоднішній день піклується про різносторонній розвиток [PERSON] та проводить з ним багато вільного часу. Він, як під час шлюбу, так і в перерві між ним, завжди підтримував близькі відносини із [PERSON] . Однак, весь цей час він був впевнений, що біологічним батьком дитини є відповідач, адже відповідач визнав своє батьківство. У січні 2022 року, під час святкування Різдвяних свят, [PERSON] зізналась йому, що інтимних стосунків між нею та відповідачем не було, а [PERSON] подав заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану про те, що він є батьком дитини тільки на її прохання, у зв`язку з тим, що вона не бажала продовжувати з ним подружні стосунки та вказувати його батьком дитини. А тому просив суд визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у матері який народився у матері [PERSON] та внести в актовий запис про народження [PERSON] відомості про батька, вказавши батьком дитини -його. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовою заявою в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову та просив справу розглянути у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини викладенні в позовній заяві та просила позов задовольнити. Третя особа представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] з 17.09.2013 р. по 18.02.2014 р. перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.11, 12). [INFO] народився [PERSON] . У його свідоцтві про народження матір`ю записана [PERSON] , а батьком записаний, згідно ст.126 СК України, [PERSON] (а.с. 13). 06.11.2014 року, між позивачем та [PERSON] повторно укладено шлюб (а.с.16). Він, разом із [PERSON] та [PERSON] , спільно проживають однією сім`єю, що підтверджується довідкою №11 від 27 січня 2022 року (а.с.17,18). Позивач займається вихованням, нормальним розвитком [PERSON] та піклується про нього (а.с.19) Згідно з ст. 126, 128 Сімейного кодексу України: походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою; така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Outcome: approved