Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

30 травня 2018 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2018 року позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки з додержанням вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 06 липня 2018 року позивачем було подано необхідний документ. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне провадження у цивільній справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року справу було вжито заходи забезпечення позову. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2018 року заяву [PERSON] і [PERSON] про забезпечення доказів було задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , третя особа: КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міськради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, та цивільну справу за позовом [PERSON] до КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міськради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , КП «Теплоенерго» Дніпровської міськради, ОСН БК «Надія» про усунення порушень прав споживача шляхом визнання дій незаконними, скасування акту та зобов`язання вчинити певні дії об`єднано в одне провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року заяву [PERSON] про витребування доказів було задоволено частково. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року заяву [PERSON] про витребування доказів було залишено без задоволення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2019 року [PERSON] у задоволенні заяви про зупинення провадження по справі було відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2019 року заяву [PERSON] про забезпечення доказів було задоволено частково. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2019 року заяву [PERSON] про витребування доказів було задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження на час проведення експертизи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2020 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2021 року витребувано від КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міськради копію акту бригади аварійної служби від за результатами виїзду; від абонентського відділу Новокодацького району КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міськради копію акту бригади аварійної служби від за результатами виїзду 12 листопада 2018 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2021 року підготовче провадження було закрито і призначено справу до судового розгляду. [PERSON] та [PERSON] у своєму позові посилалися на те, що на підставі договорів купівлі-продажу від 30 травня 2015 року [PERSON] , належать квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , право власності на які у встановленому законом порядку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У результаті перепланування квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] їх було фактично об`єднано в одну, та яку на теперішній час [PERSON] було відчужено. У квартирі проживали і були зареєстровані позивач [PERSON] з дружиною, дочкою позивача [PERSON] , [PERSON] 11 квітня 2018 року сталося затоплення квартир, належних позивачеві [PERSON] 12 квітня 2018 року представниками КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради було оглянуто квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , про що складений акт від 12 квітня 2018 року, яким встановлена причина залиття прорив трубопроводу рушникосушарки санвузла квартири [ADDRESS] через недбале ставлення [PERSON] до неї. Залиттям квартири позивачеві [PERSON] було спричинену матеріальну шкоду внаслідок залиття конструктивних будівельних елементів, рухомого майна та особистих речей, розмір якої складає 52\~692 грн. 72 коп. [PERSON] і [PERSON] було запропоновано [PERSON] відшкодувати завдану нею шкоду у позасудовому порядку, проте вона відмовилася. Також, внаслідок залиття квартири позивачам було завдано моральної шкоди, яку [PERSON] оцінює у розмірі 6\~000 грн., [PERSON] у розмірі 14\~000 грн. [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду, спричинену залиттям квартир, у розмірі 122\~693 грн. 70 коп., моральну шкоду у розмірі 6\~000 грн., судові витрати у розмірі 14\~051 грн. 74 коп., [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду, завдану залиттям квартир у розмірі 52\~692 грн. 72 коп., моральну шкоду у розмірі 14\~000 грн. та судові витрати у загальному розмірі 6\~409 грн. 60 коп. У своїх поясненнях на позов [PERSON] зазначили, що докази, подані нею, не є належними. Твердження [PERSON] , що представника КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради не здійснювали обстеження її квартири, не відповідають дійсності. На момент аварії у квартирі, належній [PERSON] , проживала орендар [PERSON] , яка повідомила, що саме у ванній кімнаті було виявлено прорив труби, та яка була присутня при огляді квартири комісією КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради. У присутності [PERSON] акт не було складено, оскільки вона перебувала за межами України. Доводи про те, що прорив стався в трубі тепломережі в плиті перекриття між першим і другим поверхом спростовуються актом про залиття від 12 квітня 2018 року, в якому зазначено, що труби знаходяться в занедбаному стані: не зачищені і не пофарбовані. Заявки на обстеження від власника або мешканців квартири [ADDRESS] не надходило. Комісією було встановлено причину залиття: прорив трубопроводу рушникосушарки санвузла квартири [ADDRESS] через халатне і недбале ставлення відповідача до санітарно-технічних приладів. Позивачі у судове засідання не з`явилися, представник подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити в повному обсязі, у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. [PERSON] у своєму відзиві на позовну заяву [PERSON] і [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала зазначивши, що балансоутримувачем буд. [ADDRESS] є КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, яке зобов`язане сформувати комісію, яка має скласти акт про залиття за встановленою формою. Обґрунтовуючи позовні вимоги до неї, [PERSON] і [PERSON] посилаються, що 11 квітня 2018 року сталося залиття квартир [ADDRESS] і [ADDRESS] у зазначеному будинку та на підтвердження обставин ними подано акт про залиття від 12 квітня 2018 року, відеофіксацію патрульної поліції та звіти з оцінки вартості завданих збитків. Вказані докази є неналежними, недопустимими та недостовірними, оскільки наявні 2 акта про залиття, їх зміст один одному суперечить. Акт від 12 квітня 2018 року, який 26 квітня 2018 року отримала [PERSON] містить відомості про те, що причину залиття встановити немає можливості через відсутність води в системі опалення, явних ушкоджень трубопроводу в санвузлі не виявлено, на момент виходу комісії течі трубопроводів або сантехприладів не виявлено, відомостей про обстеження квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , що належать [PERSON] , цей акт не містить. Акт від 12 квітня 2018 року, наданий [PERSON] і [PERSON] містить відомості, що залиття сталося через прорив трубопроводу рушникосушарки санвузла квартири [ADDRESS] . Висновки було здійснено не за результатами обстеження квартир, а зі слів [PERSON] та орендаря квартири [ADDRESS] , проте його прізвище не зазначено. При цьому обидва акта не містять підписів власників чи мешканців квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , що не дає змоги встановити дійсні обставини, та чи взагалі комісія КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради здійснювала обстеження квартир. Відеофіксація з боді-камери патрульної поліції є недопустимим доказом, оскільки факт залиття, аварії квартир підтверджується відповідним актом, складеним балансоутримувачем. Перелік рухомого майна та конструктивних будівельних елементів квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , який міститься у звіті з оцінки вартості завданих збитків, не відповідає переліку пошкодженого мана, вказаного в акті про залиття від 12 квітня 2018 року. Звіти не містять висновків про причинно-наслідковий зв`язок між залиттям квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] та майновою шкодою, розмір якої оцінювався. 11 квітня 2018 року під час здійснення КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради гідравлічного випробування теплових мереж підвищеним тиском через не закриття працівниками КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради запірної арматури на будинок стався прорив труби тепломережі у плиті перекриття між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] та [ADDRESS] , тому відсутні підстави для стягнення з неї шкоди, спричиненої залиття. Також зазначила, що квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] були відчужені [PERSON] на користь інших осіб на підставі договорів-купівлі продажу, що свідчить про відсутність матеріальної і моральної шкоди у [PERSON] і [PERSON] . Просила відмовити [PERSON] і [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У своєму уточненому позові до КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради посилалася на те, що їй на підставі договору дарування квартири від 27 жовтня 2009 року належить квартира [ADDRESS] , право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано в КП «ДМБТІ». Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 1069 від 28 грудня 2017 року будинок [ADDRESS] було передано на баланс управителя КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради. 11 квітня 2018 року внаслідок гідравлічного випробування КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради теплових мереж підвищеним тиском та через не закриттям працівниками КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради запірної арматури на будинки стався прорив труби тепломережі, яка розташована у плиті перекриття між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] і [ADDRESS] у зазначеному будинку. Того ж дня, 11 квітня 2018 року, нею у телефонному режимі було викликано представників КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради для обстеження належної їй квартири і складання акту, проте, представники так і не прийшли. 19 квітня 2018 року [PERSON] звернулася із заявою до КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради про обстеження її квартири, яку також було проігноровано. 26 квітня 2018 року вона отримала копію акту про залиття, аварію, що трапилася у системі центрального опалення, гарячого водопостачання від 12 квітня 2018 року, зі змісту якого слідує, що комісія, начебто, навідувала належну їй квартиру та склала акт у присутності [PERSON] , що вона категорично заперечує. Жоден представник обслуговуючої організації її квартиру не обстежував, її підпис в акті відсутній, застереження про відмову у його підписанні або не допуску комісії до квартири відсутні. Також відсутні підписи сусідів та власників або мешканців квартир [ADDRESS] і [ADDRESS] . В акті зазначено, що залиття сталося через прорив рушникосушарки, що не відповідає дійсним обставинам, оскільки ані старший майстер [PERSON] , ані старший майстер [PERSON] , до неї не приходили, квартиру не обстежували. Прорив стався у трубі тепломережі, яка розташована в плитах перекриття між першим і другим поверхом, а не рушникосушарки. Також в акті вказано, що пошкодження трубопроводів у санвузлі не виявлено, трубопроводи не зачищені від іржі та не пофарбовані, що не відповідає дійсності, оскільки труба зачищена і пофарбована. Тобто, акт від 12 квітня 2018 року є неправдивим, а дії комісії протиправні. 16 травня 2018 року вона поштою направила відповідачеві КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради заяву про здійснення обстеження належної їй квартири та встановлення дійсних причин залиття, а також здійснення ремонту труби тепломережі, в якій стався прорив у плиті перекриття між її квартирою і квартирами [PERSON] . Відповіді на зазначене звернення так не отримала. Також 16 травня 2018 року [PERSON] направила заяву про виклик виконавця послуг КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради для встановлення дійсної причини залиття квартир, у відповідь на яку КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради надало лист, в якому зазначено, що підприємством вчасно попереджено балансоутримувача про проведення перевірки. У червні 2018 року вона повторно зверталася до КП «Теплоенерго» із заявами про обстеження квартири, встановлення причини прориву трубопроводу та здійснення ремонту труби, у відповідь повідомлено, що прорив трубопроводу є зоною відповідальності балансоутримувача КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради та зазначено, що КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради несе відповідальність за тепломережу до зовнішнього зрізу будівлі або до першої запірної арматури в залежності від того, що встановлено раніше. Тобто, відповідач КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради не виконує своїх обов`язків з ремонту та технічного обслуговування обладнання та не забезпечує безперебійну роботу технічного обладнання житлового будинку, отримуючи неправомірну вигоду у вигляді квартирної плати. Просила визнати недостовірною інформацію про причини залиття квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , яке сталося 11 квітня 2018 року, визнати неправомірними дії КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради про складання акта про залиття від 11 квітня 2018 року, визнати незаконним та скасувати акт про залиття від 11 квітня 2018 року, зобов`язати КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради здійснити ремонт труби тепломережі, яка розташована у плиті перекриття між квартирою [ADDRESS] та квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] та стягнути судові витрати по справі. КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради свого представника у судове засідання не направив, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини не направлення представника судові не повідомив. У своєму відзиві на позовну заяву [PERSON] проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що рішенням виконкому Дніпровської міської ради № 1069 від 28 грудня 2017 року будинкові [ADDRESS] було призначено управителем КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради. 11 квітня 2018 року сталося залиття кватири [ADDRESS] , об`єднаної з квартирою [ADDRESS] . Старшими майстрами було здійснено виїзд з адресою та у присутності [PERSON] , власника квартири, проведено огляд квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , в результаті чого складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання від 12 квітня 2018 року, яким встановлено, що зі слів власника [ADDRESS] та орендаря квартири [ADDRESS] залиття відбулося через прорив трубопроводу рушникосушарки санвузла квартири [ADDRESS] . При обстеженні санвузла квартири [ADDRESS] було встановлено, що трубопроводи знаходяться в занедбаному стані: не зачищені від іржі та не пофарбовані. Було отримано доступ до квартири [ADDRESS] , зі слів [PERSON] , доступ до квартири було надано орендарями. За результатами огляду було складено акт від 12 квітня 2018 року, в якому зазначено, що причину залиття встановити не має можливості через відсутність води в систему опалення. На момент виходу комісії течі не виявлено, трубопроводи не зачищені від іржі та не пофарбовані. Зі слів представника кв. [ADDRESS] залиття відбулося через прорив рушникосушарки. Обидва акти були підписані комісією та мешканцями квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , [PERSON] була ознайомлена з актом про залиття та підписала його без зауважень. КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради було вжито всіх заходів для перекриття запірної арматури для проведення гідравлічних випробувань теплових мереж. В акті від 12 квітня 2018 року про залиття квартири [ADDRESS] та актів від 12 квітня 2018 року про залиття квартири [ADDRESS] зазначено, що труби в квартирі [ADDRESS] перебувають у занедбаному стані, зі слів мешканців квартири [ADDRESS] , та квартири [ADDRESS] , які представилися орендарями, залиття сталося через прорив рушникосушарки. Залиття квартири сталося внаслідок течії внутрішньо квартирного сантехнічного обладнання, тому відповідальність за завдану шкоду майнові третіх осіб і обов`язок щодо ремонтних робіт з усунення течії покладається на власника квартири. КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради не було вчинено неправомірних дій, викладених в актах про залиття від 12 квітня 2018 року, відомості відповідають дійсним обставинам справи. Просили відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Третя особа КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради свого представника у судове засідання не направила, про час та дату судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини не направлення представника судові не повідомила, у письмових поясненнях зазначила, що відповідно до Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій утримання мереж покладено безпосередньо на балансоутримувача, що включає в роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем, контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. Труби тепломережі внутрішньо будинкових систем на баланс КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради не передавалися, технічна документація відсутня. Представник третьої особи ОСНБК «Надія» у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд приходить до такого висновку за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30 травня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Собко Н.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 598, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (т. 1 а.с. 12-13), право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 14-15). На підставі договору купівлі-продажу квартири від 30 травня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Собко Н.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 602, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (т. 1 а.с. 16-17), право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 18-19). На підставі договору дарування квартири від 27 жовтня 2009 року, посвідченого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 10-1960, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (т. 2 а.с. 9-10), право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано в КП «ДМБТІ» (т. 2 а.с. 10 оберт). Рішенням Дніпровської міської ради КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради було призначено управителем у житлових будинках Новокодацького району (т. 2 а.с. 1-2). [PERSON] відповідно до відмітки у паспорті зареєстрований у квартирі [ADDRESS] (т. 1 а.с. 153). 11 квітня 2018 року у будинку [ADDRESS] внаслідок гідравлічного випробування теплових мереж КП «Теплоенерго» сталося залиття квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , належних [PERSON] , а також квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . За результатами залиття квартир [ADDRESS] і 2 комісією КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради були складені акти від 12 квітня 2018 року (т. 1 а.с. 27, 218, т. 2 а.с. 103, 104). За результатами оцінки вартості шкоди, завданої внаслідок залиття рухомого майна в квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] (т. 1 а.с. 37-42), вартість матеріальних збитків, завданих [PERSON] та членам її родини, внаслідок залиття рухомого майна, становить 52\~692 грн. 72 коп. Відповідно до звіту з оцінки вартості матеріальної шкоди, завданої [PERSON] внаслідок залиття конструктивних будівельних елементів квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , складає 122\~693 грн. 70 коп. (т. 1 а.с. 65-71). 19 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради із заявою про проведення обстеження квартири [ADDRESS] у зв`язку із проривом труби центрального опалення в бетонному перекритті (т. 2 а.с. 140, 176-178). 16 травня 2018 року [PERSON] зверталася до КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради із заявою про обстеження квартири [ADDRESS] (т. 2 а.с. 21) і про аварійний ремонт труби тепломережі в плиті перекриття (т. 2 а.с. 22), які 18 травня 2018 року отримано КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради (т. 2 а.с. 23). 16 травня 2018 року [PERSON] направила до КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради заяву про виклик виконавця комунальних послуг для перевірки якості послуг і встановлення причини залиття квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] (т. 2 а.с. 24), яку отримано 19 травня 2018 року (т. 2 а.с. 25). Листом КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради № 1713 від 26 червня 2018 року повідомлено, що про проведення гідравлічних випробувань теплових мереж було повідомлено балансоутримувача житлового фонду, зокрема буд. [ADDRESS] , шляхом надіслання телефонограми аварійній службі (диспетчер [PERSON] , 10 квітня 2018 року, 11.12 годин) та КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради (секретар Черниченко, 10 квітня 2018 року, 11.29 годин). З питань відновлення внутрішньобудинкових систем, відновленням квартир після їх залиття, слід звертатися до балансоутримувача (т. 2 а.с. 26). Відповідно до інвентаризаційної справи з КП «ДМБТІ» (т. 2 а.с. 208-220), буд. [ADDRESS] 1964 року побудови. Згідно з актом осіннього/весняного огляду житлових будинків Новокодацького району від 14 березня 2018 року буд. [ADDRESS] до експлуатації готовий, потребує поточного ремонту (т. 2 а.с. 196). Відповідно до висновку експерта № 3752-19 від 10 вересня 2020 року за результатами проведення судової-технічної експертизи (т. 3 а.с. 6-20) технічна причина затоплення квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] прорив труби опалення санвузла (рушникосушарки) у квартирі [ADDRESS] та прорив труби стояку тепломережі у плиті перекриття між квартирою [ADDRESS] та квартирами [ADDRESS] і [ADDRESS] . Причинний зв`язок між незадовільним технічним станом інженерних комунікацій санвузла квартири [ADDRESS] і залиттям квартир [ADDRESS] і [ADDRESS] у санвузлі (вбиральні) квартири [ADDRESS] має пошкодження у вигляді пориву діаметром близько 1 см на стику труби рушникосушарки з перекриттям між першим і другим поверхами. Труби системи водопостачання та каналізації знаходяться в задовільному стані, трубопровід гарячого водопостачання і рушниоксушарки знаходяться і незадовільному технічному стані. У зв`язку із тривалим терміном експлуатації трубопроводу рушникосушарки та не здійснення капітального ремонту по заміні трубопроводу у будинку [ADDRESS] , для недопущення повторного залиття, виконавець повинен вжити заходів для забезпечення функціонування та підтримки в робочому стані елементів, а саме: провести роботи по заміні або відновленню трубопроводу рушникосушарки у квартирі [ADDRESS] . Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Орловим О.А. і зареєстрованого в реєстрі за № 693, зареєстровано за [PERSON] (т. 3 а.с. 64-65). Право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Орловим О.І. і зареєстрованого в реєстрі за № 696, зареєстровано за [PERSON] (т. 3 а.с. 66-67). Судом заявлені до допиту свідки у судовому засіданні не допитувалися, оскільки було подано заяви про відмову від їх допиту. Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартир у розмірі 52\~692 грн. 72 коп., моральної шкоди у розмірі 14\~000 грн., суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] належними, достатніми та допустимими доказами не доведено факт придбання майна, зокрема [PERSON] до матеріалів справи не надано документів на рухоме майно, товарних чеків, тощо, які би давали підстави стверджувати, що пошкоджене майно є його власністю, взагалі його наявність у квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] та вартість, а також завдання йому моральної шкоди [PERSON] , які мають похідний характер під позовних вимог про відшкодування шкоди, тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартир, у розмірі 122\~693 грн. 70 коп., моральної шкоди у розмірі 6\~000 грн., суд приходить до наступного висновку за таких підстав. Постановою Пленуму\~Верховного суду\~України №\~6\~«Про практику\~розгляду судами\~цивільних справ\~за позовами\~про відшкодування\~шкоди» роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина особи. Статтями 11, 16 ЦК України, встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної)та моральної шкоди іншій особі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 22 ЦК України, передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати,які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 386 ЦК України, встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 2 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частина 1 статті 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з приписами ч. 1, 2 ст.77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Щодо позовних вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, суд приходить до такого висновку за наступних підстав. Із наданих сторонами і здобутих у ході розгляду справи доказів судом встановлено, що майну [PERSON] дійсно було заподіяно матеріальну шкоду внаслідок залиття квартир, яке сталося 11 квітня 2018 року, при цьому, суд прийшов до висновку, що залиття квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , належної [PERSON] , проте воно мало місце не внаслідок дій чи бездіяльності останньої, як зазначено в акті, складеному комісією КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, а внаслідок неналежного виконання балансоутримувачем КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради обов`язку з підтримки у справному стані устаткування внутрішньобудинкових інженерних мереж тепломережі, здійснюючи їх своєчасний огляд і профілактичний ремонт. Висновком судового експерта за результатами проведення судової експертизи було встановлено, що рушникосушарка зовні знаходиться в задовільному стані, наявних порушень (хомутів) не виявлено, труба пофарбована, при детальному огляді стику труби рушникосушарки з перекриттям між другим і першим поверхом шар фарби відсутній та спостерігаються сліди іржі та мається порив діаметром близько 1 см, при візуальному дослідженні труб системи водопостачання та каналізації, наявних порушень (хомутів) не виявлено, труби пофарбовані, що спростовує доводи [PERSON] і [PERSON] про те, що залиття квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] сталося внаслідок прориву рушникосушарки у квартирі [ADDRESS] та наявність вини [PERSON] . Таким чином, відповідальність за завдану [PERSON] шкоду має нести винна у її заподіяні особа, якою [PERSON] не є. У даному випадку відповідачем має бути балансоутримувач будинку [ADDRESS] КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради. За приписами статті 51\~ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12\~червня 2009\~року №\~2\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди слід відмовити як пред`явлені до неналежного відповідача. Щодо позовних вимог [PERSON] до КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради про визнання недостовірною інформації про причини залиття квартир, визнаня неправомірними дій КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради про складання акта про залиття від 12 квітня 2018 року, визнання незаконним та скасування акта про залиття від 12 квітня 2018 року та зобов`язання вчинити певні дії, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися із зазначенням причин.). У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 12/20-11-1975 від 29 грудня 2009 року, також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна. Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. На підтвердження своїх позовних вимог сторонами надані акти від 12 квітня 2018 року, складені комісією КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, проте суд не приймає їх як допустимі докази, оскільки [PERSON] і [PERSON] стверджують, що комісією було обстежено належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] , доступ до якої було надано орендарем, яка проживала у ній на той час, зазначаючи, що [PERSON] на той час перебувала поза межами України, КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради у своєму відзиві також стверджує, що доступ до квартири було надано орендарями, хоча надана до відзиву копія акта обстеження квартири [ADDRESS] містить підпис [PERSON] (т. 2 а.с. 104), при цьому сама [PERSON] стверджує, що до квартири комісія доступу не мала та не обстежувала, тому судом зазначені акти не приймаються як допустимі докази, оскільки суперечать один одному. Відповідно до положень ст.\~1\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; якість житлово-комунальної послуги - сукупність нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства. Пунктом 2 статті 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносять до житлово-комунальних послуг і включають прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо. ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» регламентує права та обов`язки як споживача, так і виконавця цих послуг (статті\~20,\~21\~цього\~Закону). Частиною другою статті 23 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до Закону та договору балансоутримувачу або управителю. Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Пунктом 8 частини другої статті 25 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що управитель повинен забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів. Відповідно до ст.ст. 176, 178 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, пункту 1.2.6 Примірного переліку послуг з утримання будинків та споруд, при будинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10 серпня 2004 року, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, інших нормативно-правових актів, власник будинку здійснює ремонт даху. Власник житлового будинку (балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа) несе відповідальність перед власником квартири в разі незадовільного утримання будинку або ненадання в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства. Відповідно до п. 32 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», виконавець зобов`язаний проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку із складанням відповідного акта. Відповідно до підпункту 10 пункту 32 Постанови Кабінету Міністрів України, виконавець зобов`язаний утримувати внутрішньо будинкові мережі у належному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт. Відповідно до підпункту 18 пункту 32 Постанови Кабінету Міністрів України, виконавець зобов`язаний відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім`ї, шкоду, заподіяну його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і договору. Згідно з Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України № 71 від 14 лютого 2007 року, із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства палива та енергетики України № 2 від 12 січня 2010 року, наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 183 від 27 березня 2015 року, п 6.3.3. - межа відповідальності між споживачем і організацією, що постачає теплову енергію, за стан та обслуговування теплових мереж і систем теплопостачання визначається договором. За приписами п. 6.3.7, 6.3.13 цих Правил, організацією, що експлуатує теплову мережу, має бути забезпечено справність огороджувальних конструкцій, що перешкоджають доступу сторонніх осіб до устаткування і до запірно-регулювальної арматури, та здійснено контроль за підтриманням в належному стані шляхів доступу до об`єктів мережі, а також за дорожніми покриттями і плануванням поверхонь над підземними спорудами. Експлуатуюча теплову мережу організація здійснює контроль гідравлічних випробувань на міцність і щільність теплових мереж, систем теплопостачання та теплоспоживання, обладнання теплових пунктів споживача після їх монтажу або ремонту на встановлений НД тиск, який не повинен перевищувати максимально допустимого пробного тиску для даних мереж, арматури, устаткування. Пунктом 6.3.27 цих Правил встановлено, що організація, що експлуатує теплову мережу, повинна систематично, за графіком, здійснювати контроль стану будівельних конструкцій, трубопроводів і устаткування, антикорозійного покриття і теплової ізоляції трубопроводів теплової мережі із застосуванням сучасних ЗВТ і методів діагностики. Слід вести облік, систематизацію та аналіз виявлених дефектів за видами устаткування, виявляти причини, розробляти і впроваджувати заходи до запобігання виникненню дефектів. У разі відсутності сучасних ЗВТ і методів діагностики, як виняток, можливим є застосування шурфовок. За пунктом 6.3.30,6.3.33 цих Правил, секціонувальні засувки і запірна арматура в нормальному режимі мають перебувати в повністю відкритому або повністю закритому положенні; регулювати ними витрату теплоносія забороняється. Усю запірну арматуру, встановлену на теплових мережах, слід постійно підтримувати у стані, що забезпечує її вільне відкриття і повне закриття, відсутність парувань і витікань через фланцеві з`єднання та сальникові ущільнення. Разом з тим, за пунктом 6.3.54 цих правил, підземне прокладання теплової мережі разом з іншими інженерними мережами допускається: у каналах - з водопроводом, трубопроводами стисненого повітря тиском до 1,6 МПа, мазутопроводами, контрольними кабелями, призначеними для обслуговування теплових мереж; у тунелях - з водопроводами діаметром до 500 мм, кабелями зв`язку, силовими кабелями напругою до 10 кВ, трубопроводами стисненого повітря тиском не більше 1,6 МПа, трубопроводами напірної каналізації.6.3.59. Для перевірки міцності і щільності трубопроводів, запірної і регулювальної арматури після ремонту до початку опалювального періоду теплова мережа підлягає гідравлічним випробуванням на міцність і щільність відповідно до вимог НПАОП 0.00-1.11. За пунктами 6.3.72- 73 Правил, у процесі експлуатації теплових мереж необхідно: підтримувати у справному стані все устаткування, будівельні та інші конструкції, здійснюючи їх своєчасний огляд і профілактичний ремонт; спостерігати за роботою компенсаторів, опор, арматури, дренажів, ЗВТ та інших елементів устаткування, своєчасно усуваючи всі помічені дефекти і нещільності; запобігати втратам тепла шляхом своєчасного відімкнення ділянок мережі, які на даний час не працюють; відводити воду, що накопичується в каналах і камерах, своєчасно виявляти та відновлювати пошкоджену ізоляцію; відводити своєчасно повітря з теплопроводів через повітряники, не допускати всмоктування повітря в мережу, підтримуючи необхідний надлишковий тиск у всіх точках мережі і системах споживання; дотримуватись вимог щодо охорони праці та пожежної та техногенної безпеки. Персонал, який здійснює експлуатацію теплової мережі, має бути добре ознайомлений зі схемами, устаткуванням і режимом роботи обслуговуваних ділянок, а також знати схему і режими роботи суміжних ділянок та їх вплив на режим роботи усієї мережі. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що залиття квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] сталось за умов неналежного утримання КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради внутрішньобудинкових мереж опалювальної системи, за технічний стан якої підприємство несе відповідальність. З висновку експертизи, зауваження до якого сторонами не було подано, слідує, що стався прорив труби опалення санвузлу (рушникосушарки) та прорив труби стояку тепломережі, що розташована в плиті перекриття санвузла між квартирою [ADDRESS] та квартирами [ADDRESS] і [ADDRESS] , ураженої іржею, неізольованою, що свідчить про її несправний та пошкоджений стан, саме внаслідок відсутності належного контролю за станом труб з боку балансоутримувача. Крім того, КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради було повідомлено належним чином балансоутримувача про випробування та необхідність закриття ним запірної арматури, тому внутрішньобудинкова мережа мала бути підготована. КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради не заперечувалося, що нагляд за належним станом запірної арматури входив до обов`язків працівників КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, проте належних доказів того, що контроль за станом цієї арматури здійснювався відповідно до Правил належним чином судові не надано, зокрема, судові не надано доказів про доручення виконання цих обов`язків працівникові, відміток про здійснення контролю з боку майстра, який видав відповідний наряд, за якістю та своєчасністю виконання доручення, тобто, вбачається неналежне виконання обов`язку підприємством. З чого вбачається, що саме КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради має нести відповідальність у повному обсязі за шкоду, завдану залиттям квартир, оскільки саме першопричиною прориву трубопроводу опалення стало неналежне технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, не здійснення необхідного комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів системи та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем, а також не виконання обов`язку із перевірки та закриття запірної арматури на вході на будинок, що спричинило прорив трубопроводу. Таким чином, оскільки рішенням Дніпровської міської ради № 1069 від 27 грудня 2017 року КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради було призначено управителем у житлових будинках Новокодацького району, у тому числі у буд. [ADDRESS] , на яке ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» покладений обов`язок з належного утримання внутрішньобудинкових мереж, [PERSON] систематично зверталася із заявами про обстеження причин залиття та здійснення аварійного ремонту труби тепломережі у плиті перекриття, які КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради залишено без задоволення, позовні вимоги в частині зобов`язання КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради як балансоутримувача здійснити ремонт труби тепломережі в плиті перекриття між квартирою [ADDRESS] та квартирами [ADDRESS] і [ADDRESS] підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання недостовірною інформації про причини залиття квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , яка вказана в акті від 12 квітня 2018 року, та визнання дій КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради неправомірними про складання акту про залиття від 12 квітня 2018 року, в цій частині вони підлягають задоволенню, оскільки причини залиття, зазначені у спірних актах спростовані висновком судового експерта при безпосередньому дослідженні причин залиття у присутності [PERSON] і [PERSON] , який сторонами не піддавався сумніву. Щодо позовної вимоги визнання акту незаконним та його скасування, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Складений КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради акт про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), від 12 квітня 2018 року є лише фіксацією певної події, тому оскарження самого акта, який не встановлює для сторін будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Крім того, судом надано правову оцінку доказам. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог у частині скасування акта про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), від 12 квітня 2018 року, слід відмовити. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються на позивача. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено, понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 2\~051 грн. 75 коп., а також витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 12\~000 грн. слід залишити за [PERSON] . Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено, понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1 409 грн. 60 коп., а також витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 5\~000 грн. слід залишити за [PERSON] . Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Так [PERSON] були понесені витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 15 072 грн., які з урахуванням часткового задоволення позову підлягають стягненню з КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради на користь [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст.\~22\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою\~становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило станом на 01 січня 2018 року 704 грн. 80 коп. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а при звернення до суду її було звільнено від сплати судового збору, з КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 114 грн. 40 коп. (3 немайнові вимоги х 704 грн. 80 коп. = 2\~114 грн. 40 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial