Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.02.2022 направила через поштове відділення до суду позовну заяву про припинення стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка надійшла до суду 11.03.2022. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що згідно рішення Диканського районного суду Полтавської області, з неї, як з метрі неповнолітніх дітей, на користь відповідача [PERSON] , на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини її доходу, починаючи з 24.04.2020. При цьому, [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] досягла повноліття. З 10 грудня 2021 року неповнолітня дочка [PERSON] почала проживати разом з матір`ю позивачем по справі у м. Києві, де і навчається у шкільному закладі. З цього часу неповнолітня дитина - дочка [PERSON] знаходиться на повному її утриманні. Тому з вказаних підстав, на думку позивача відповідач [PERSON] втратив право на отримання від неї аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] . Датою втрати відповідачем такого права, позивач [PERSON] вважає 10.12.2021 дата з якої проживає неповнолітня дитина разом з нею. Вказані обставини і слугували підставою для її звернення до суду з даним позовом. 23.03.2022 ухвалою судді відкрито провадження по справі, якою визначено порядок розгляду такої за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з`явилась, однак подала заяву про проведення такого у її відсутність, вказавши про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] до суду повторно не з`явився, однак про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином - згідно ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав. Представник Диканського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), як третя особа по справі, подав до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Заперечення проти позову відсутні. З огляду на вказані заяви подані позивачем по справі та третьою особою, суд провів розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. 22.05.2020 рішенням Диканського районного суду Полтавської області, яке набрало законної сили, з позивача [PERSON] , на користь [PERSON] відповідача по справі, стягнуто аліменти, на утримання дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини її доходу, починаючи з 24.04.2020 і до досягнення кожною дитиною повноліття (а.с.4-5). На підставі вказаного рішення суду, 05.08.2020 старшим державним виконавцем Диканського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відкрито виконавче провадження. 24.01.2022 [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття. З Акту обстеження житлово-побутових умов, складеного заступником начальника служби у справах дітей та сім`ї Оболонського РДА м. Києва, вбачається, що неповнолітня [PERSON] , проживає разом з матір`ю та старшою сестрою по [ADDRESS] . В даному Акті вказано, що неповнолітня дочка позивача, яка проживає разом з нею, забезпечена одягом, шкільним приладдям та продуктами харчування. Згаданим дитину забезпечує її матір позивач по справі. (а.с.7). При цьому з 10.12.2021, неповнолітня [PERSON] навчається у 9-а класі школи І-ІІІ ступенів №9 Оболонського району м.Києва (а.с.8). З розрахунку заборгованості, який надано третьою особою по справі вбачається, що заборгованість позивача [PERSON] по сплаті аліментів станом на квітень 2022 року становить 162\~545 грн. 58 коп. Згідно\~ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до\~ст. 273 СК України\~якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а\~ ст. 273 СК України\~додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями\~ст. 273 СК України\~має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них - ч. 4\~ст. 273 ЦПК України. Судом встановлено, що з 10 грудня 2021 року дочка [PERSON] не проживає з з батьком [PERSON] відповідачем по справі, на користь якого були стягнуті аліменти з позивача - матері дитини, а проживає зі своєю матір`ю [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні, яка також дбає і про її духовний та фізичний розвиток. Тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено підстави припинення стягнення\~з неї аліментів на утримання дочки [PERSON] на користь відповідача, змінилися обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів - дочка з 10 грудня 2021 року проживає разом із позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні, а дочка [PERSON] , [INFO] досягла повноліття. Відповідачем заявлені позивачем вимоги не спростовано, відзив на позов, заперечення не подав. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved