Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

1. Описова частина 21.12.2021 [PERSON] , в особі свого представника адвоката Гуменюка О.В. звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", у якому просить визнати виконавчий напис № 32884, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 07.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь на користь ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" заборгованості в сумі 24 701, 19 грн. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовну заяву [PERSON] обґрунтовано тим, що 07.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 32884 про стягнення з нього на користь ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" заборгованості в сумі 24 701, 19 грн. Вважає вказаний виконавчий напис незаконним, оскільки йому не надіслано лист-вимогу про погашення кредитної заборгованості, нотаріусу не надано доказів безспірності кредитної заборгованості, зокрема не надано первинних документів щодо видачі кредиту та кредитний договір, за яким вчинено виконавчий напис не був нотаріально посвідчений. Представник відповідача згідно поданої заяви позов визнав. Заяви, клопотання , інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 28.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача, адвокат Гуменюк О.В. до суду спрямував заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав. Від представника відповідача директора ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" Яворського Р.І. у матеріалах справи містяться клопотання, у яких він позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. У зв`язку із визнанням позову просить із ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" на користь позивача стягнути судовий збір у розмірі 276 (49+227) гривню та зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 4000 грн до 1 907,00 грн (а.с. 57, 67-68). Від третьої особи будь - які заяви та клопотання до суду не надходили. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 07.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис №32884 про стягнення з [PERSON] , яка є боржницею за кредитним договором №4203 від 21.11.2007, укладеним між ним та АТ "Індустріально-експортний банк", право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Груп Фактор", право вимоги за яким перейшло ТОВ"ФІНПРОМ МАРКЕТ", на підставі договору відступлення (купівл-продажу) прав вимоги № 14/12/2020-ФМ від 14.12.2020 на користь ТОВ"ФІНПРОМ МАРКЕТ" суми заборгованості в розмірі 24 701, 19 грн, в тому числі: 24 651, 19 грн - заборгованість за тілом кредиту; 50, 00 грн плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 22). Постановою старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Москаленко О.З. від 16.11.2021 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису (а.с. 20-21). Норми права, які застосовані судом За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують без спірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Тобто постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року, з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». За положеннями частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Висновки суду Від відповідача на адресу суд надійшла заява про визнання позову в частині визнання таким, що не підлягає виконавчий напис № 32884 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 07.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь на користь ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" заборгованості в сумі 24 701, 19 грн Суд приймає визнання відповідачем позову за задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, оскільки таке визнання позову не суперечить закону та не порушує нічиїх прав. Розподіл судових витрат За положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, тобто 681 (454+227) грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% витрат позивача по сплаті судового збору, в розмірі 681 (454+227) грн. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат на надання професійної правничої допомоги, суд виходить із такого. За правилами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. На підтвердження витрат на надання правничої допомоги позивачем надано відповідні докази та розмір витрат склав 4000 гривень. Представник відповідача просив зменшити розмір витрат на надання правничої допомоги до 1907 гривень. За положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами ( ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Зважаючи, на складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд частково задовольняє клопотання представника відповідача та зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000 гривень. Таким чином, із відповідача на користь позивача належить стягнути 2681 гривню судових витрат.

Outcome: approved