Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

08.12.2021 року позивач звернувся до суду з позовом про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з подальшою реєстрацією місця проживання малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без згоди матері [PERSON] ; судові витрати просив покласти на відповідачку. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 2010 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу та проживали у квартирі, яку винаймали за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . В кінці 2018 року їх фактичні шлюбні відносини припинилися, однак ще певний час вони проживали в одній квартирі. У грудні 2019 року через постійні конфліки та непорозуміння він з сином переїхав жити у квартиру, у якій зареєстрований та є співвласником, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] залишилась проживати у квартирі, яку вони винаймали, а станом на сьогодні проживає за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання [PERSON] , та їх малолітнього сина, [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , однак з моменту його купівлі там ніхто не проживав, оскільки такий не є придатним для проживання. З грудня 2019 року по даний час він з сином проживають у [ADDRESS] , де для дитини створені належні умови, син має окрему кімнату, у якій є необхідні речі та іграшки. Відповідачка не вважає ща потрібне вирішувати спільно питання, які стосуються турботи про дитину. Дитина не має права користування житлом, у якому фактично проживає. У 2022 році синові виповнюється 6 років, і він піде до школи, однак не будучи зареєстрованим, немає можливості подати документи у навчальний заклад за місцем проживання сина, для зарахування на навчання у перший клас. Він неодноразово звертався до відповідачки з проханням зареєструвати дитину за його імсцем проживання, однак вона на такі не реагувала, у територіальний підрозділ ЦНАП м.Львова не прибула, нотаріально посвідченої згоди теж не надала. 31.01.2022 року матеріали справи надійшли на розгляд до Пустомиітвського районного суду Львівської області згідно ухвали судді Сихівського районного суду м.Львова від 30.12.2021 року. 07.02.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, просила позовні вимоги задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не забезпечила явку свого представника, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Треті особи Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради в удове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, участі представників не забезпечили, пояснень на позов не подали. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) повторно 22.01.2020 року. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах тривалий час, про що зазначив позивач та не спростувала відповідач. Як вбачається з акту, затвердженого головою правління ОСБМЖК-1 від 27.05.2021 року, син позивача - [PERSON] , [INFO] проживає в кв. [ADDRESS] . Розпорядженням Сихівської районної адміністрації від 11.06.2021 року №335 було затверджено висновок відідлу «Служба у справах дітей» Сихівського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , для його тимчасового виїзду за межі України. Згідно довідки з місця проживання та склад сім`ї від 22.01.2020 року №18, виданої ОСБ МЖК-1, [PERSON] є співвласником та зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Як вбачається з довідки Мурованської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області від 30.11.2020 року №1654 [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO]. На даний час у будинку ніхто не проживає, оскільки такий згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 30.11.2020 року не придатний для проживання. Згідно довідки Мурованської сільської ради від 28.05.2021 року №553, [PERSON] , [INFO] у будинку за місцем реєстрації в [ADDRESS] не проживає. Як вбачається з матеріалів справи позивач неодноразово звертався до відповідачки щодо надання згоди на зняття з реєстрації місця проживання та реєстрацію місця проживання малолітнього сина [PERSON] , 2016 р.н., однак його звернення до органу реєстрації Сихівської районної адміністрації від 26.10.2021 року, а також Управління адміністративних послуг департаменту адміністративних послуг Львівської міської ради щодо реєстрації місця проживання малолітньої дитини одночасно із зняттям з попереднього місця проживання були прийняті, однак не відповідали вимогам, оскільки була відсутня згода матері малолітньої дитини - відповідачки у справі. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей, суд, відповідно до ч.1 ст.161 СК України, враховує ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік та стан здоров`я дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Також суд приймає до уваги те, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей, піклується ними, може створити належні умови для їх виховання, особисті якості батьків. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Як встановлено судом відповідачка не надає згоди на зміну місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також згідно положення ст.7 СК України - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Як встановлено судом, без згоди матері [PERSON] , позивач не має змоги змінити місце реєстрації дитини, оскільки остання не надає згоди на реєстрацію місця проживання дитини за його місцем реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. За вимогами ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 (далі Правил) передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно з п. 26 Правилу разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] з своїм батьком суперечить його інтересам та суттєво обмежує реалізацію його прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері підлягають задоволенню. Так, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа "Байт і Кеннеді проти Німеччини(п.67) "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини" (п.45).Відповідно до частини першої ст. 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того , здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином суд вважає вказані позовні вимоги позивача доведеними у повному обсязі та такими, які підлягають до задоволення. При зверненні до суду судовий збір сплачено не було. Враховуюччи, що позовні вимоги задоволено повністю, суд на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved