Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою заінтересована особа [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги заявниця обґрунтовує тим, що 11 грудня 2015 року вони з [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис №08. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення з заявою до суду є те, що подружнє життя з [PERSON] не склалось. Збереження сім`ї суперечить її інтересам з підстав втрати відчуття кохання та поваги до [PERSON] . Шлюбні відносини вони з [PERSON] припинили та спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Крім того, [PERSON] було засуджено вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців. На даний час [PERSON] відбуває покарання у Державній установі «Синельниківська виправна колонія №94». Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Після розірвання шлюбу прохала залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, у заяві прохала суд розглядати справу за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явися, заяву про розгляд справи за його відсутність та відзив на заяву не надав. За таких обставин, на підставі ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали заяви, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Частиною 3 ст.293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Як встановлено судом, 11 грудня 2015 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис №08. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначено покарання з урахуванням ч.1 ст.71 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до довідки №681/22- від 19 квітня 2022 року, виданої головою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Янжулою С.А., на даний час [PERSON] відбуває покарання у Синельниківській виправній колонії №94. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалась і її відновлення не можливо. Одночасно суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть вже тривалий час, та даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а заявниця по справі не має наміру зберігати шлюб, так як не підтримує шлюбні відносини з заінтересованою особою [PERSON] . Приймаючи до уваги зазначене заявницею по справі, суд вважає, що причини, що спонукають її на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved