Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з позовом до відповідачів про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Заявлений позов обґрунтовував тим, що малолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані у [ADDRESS] , на даний час проживають в Івано-Франківському обласному центрі соціальної підтримки дітей та сімей (м.Тлумач). Мати- [PERSON] відповідно до рішень Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2013 р., 06.06.2018 р. позбавлена батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту від 04.09.2021 р. батько [PERSON] не відвідував дітей протягом 6 місяців, не цікавився їх жииттям, станом здоров`я, навчання. Сім`я [PERSON] з березня 2021 року перебуває на обліку в службі у справах дітей Ямницької сільської ради як така, що знаходиться у складних життєвих обставинах. Мати [PERSON] з липня 2019 року покинула місце проживання у с. Тязів, дітей не навідувала, місце її перебування невідоме. Просив відібрати [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, відібрати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] ,[INFO] , [PERSON] ,[INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві позов підтримала, просила його задоволити та розглянути справу в її відсутності, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомили суду про причини неявки, не подали відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі відповідачів [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішень Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2013 р. та 06.06.2018 р. відповідачка [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.18-19, 20-21). Згідно довідки виконкому Ямницької сільської ради від 12.01.2022 р. №25 малолітні діти зареєстровані разом з батьком [PERSON] у [ADDRESS] (а.с.27). Відповідно до наказу служби у справах дітей Ямницької сільської ради від 09.03.2021 р. неповнолітніх та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]., [PERSON] ,[INFO]., [PERSON] , [INFO]. взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Ямницької сільської ради (а.с.31). На даний час малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають у Долинському центрі соціальної підтримки дітей та сімей. Як вбачається з акту про відвідування дитини Івано-Франківського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей Івано-Франківської обласної ради від 04.09.2021 р. батько [PERSON] не цікавиться життям дітей, їхнім станом здоров`я, навчання та протягом шести місяців не відвідував їх (а.с.34). Згідно характеристики Ямницької сільської ради від 11.01.2022 р. №21 місцеперебування відповідачки [PERSON] з липня 2019 року невідоме, участі у вихованні дітей вона не приймає (а.с.29). Таким чином відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а саме: не піклуються про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не спілкуються з дітьми у обсязі, необхідному для їх нормального розвитку та самоусвідомлення, не надають їм належного матеріального утримання. Згідно висновку від 04.02.2022 р. орган опіки та піклування Ямницької сільської ради вважає за доцільне відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від батька [PERSON] , та матері [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] без позбавлення їх батьківських прав та залишити дітей у Долинському обласному центрі соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» Івано-Франківської обласної ради на повне державне забезпечення (а.с.9-11). Таким чином, відповідачами, які усунулися від виконання обов`язків щодо виховання та розвитку своїх малолітніх дітей, порушено право останніх на належне батьківське виховання. При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У відповідності з вимогами ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом; дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї; дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій; дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Згідно вимог ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з вимогами п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно вимог ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. З огляду на встановлені судом обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, які підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами, що визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми у їх сукупності, виходячи з інтересів малолітніх дітей, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дітей, - суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову щодо відібрання малолітніх дітей у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав, який підлягає до задоволення. З відповідачів слід стягнути у користь держави судові витрати у розмірі 992,40 грн, а саме по 496,20 грн з кожного. На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 150, 152, 155, 164 ч.1 п.2, ст.170 ч.1 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved