Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою Карлівської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. Позовну заяву обгрунтовує тим, що відповідно до рішення Карлівської міської Ради народних депутатів від 16.08.1989 року за №177 «Про дозвіл на будівництво гаража», йому було надано дозвіл на здійснення будівництва гаража по [ADDRESS] . Місце розташування гаража визначено, згідно генплану м.Карлівка. Рішенням виконавчого комітету Карлівської міської ради від 28.05.2019 року за №49 гаражу було присвоєно №11 та поштову адресу. Рішенням третього засідання позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 18.10.2021 року, йому передано у власність земельну ділянку площею 0,0030 га, кадастровий номер 5321610100:50:002:1280 для будівництва індивідуальних гаражів за адресою: [ADDRESS] . 10.01.2022 року [PERSON] зареєстрував право власності на вищевказану земельну ділянку. Листом Карлівської міської ради від 31.01.2022 року [PERSON] відмовлено у прийнятті в експлуатацію вказаного гаража, у зв`язку з тим, що Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не передбачено прийняття у експлуатацію самочинно збудованих об`єктів. У зв`язку з чим, позивач був змушений звернутися до суду за захистом його порушених прав та інтересів та просив визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , що складається із гаража (позначеного літ «Б-1») площею 26,3 кв.м, погреба (позначений літ «б») площею 6,9 кв.м та оглядової ями (позначеної літ. «б-1») площею 1,0 кв.м. Ухвалою від 22.04.2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - Карлівської міської ради, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час судового розгляду, у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 16 ЦК України визначає як один зі способів захисту судом цивільного права та інтересу - визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що рішенням №177 засідання виконкому Карлівської міської Ради народних депутатів від 16.08.1989 року, [PERSON] було надано дозвіл на проведення будівництва гаража розміром 3,80х6,00 м по [ADDRESS] на земельній ділянці, зазначеній у викопіюванні з генплану м.Карлівки (а.с.10-11). Відповідно до технічного паспорта на гараж, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у 1989 році за вказаною адресою було збудовано гараж загальною площею 24,2 кв.м (а.с.6-9). Рішенням виконавчого комітету КАрлівської міської ради №49 від 28.05.2019 року, на підставі заяви [PERSON] , гаражу № [NUMBER] , який належить [PERSON] , присвоєну поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.12). Вказаний гараж є самочинним будівництвом. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до 5 частини вказаної статті, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Частиною 1 ст.375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. У постанові від 30 березня 2016 року, ухваленій у справі №6-265цс16, Верховний Суд висловив правову позицію щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу а також правової визначеності самочинного будівництва. Так, стаття 876 Цивільного кодексу щодо визначення замовника власником об`єкта будівництва застосовується лише у взаємозв`язку зі ст.331 цього кодексу щодо обов`язкової умови про наявність права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно. В інших випадках відповідно до ст.376 ЦК України такі об`єкти будівництва та інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, а особа, яка його здійснила, не набуває права власності на нього. Далі встановлено, що рішенням третього третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 18.10.2021 року, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,003 га за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] на території Карлівської міської ради Полтавської області. Передано [PERSON] у власність земельну ділянку для будівництва індивідуальних гаражів загальною площею 0,0030 га, кадастровий номер 5321610100:50:002:1280 за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] на території Карлівської міської ради Полтавської області, код виду цільового призначення землі, згідно (КВЦПЗ): секція В 02.05. Для будівництва індивідуальних гаражів. 10.01.2022 року [PERSON] здійснено державну реєстрацію вказаної земельної ділянки, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №294031863 (а.с.13-15, 16). Згідно листа виконавчого комітету Карлівської міської ради №04-41/251 від 31.01.2022 року, [PERSON] відмовив у реєстрації права власності останнього на гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] , оскільки Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не передбачено прийняття у експлуатацію самочинно збудованих об`єктів та рекомендовано вирішувати це питання у судовому порядку (а.с.18). Оскільки, позивач є власником земельної ділянки, на якій правомірно здійснено самочинне будівництво гаражу, цільове призначення якої: для будівництва індивідуальних гаражів, суд вважає необхідним застосувати положення ст.376 ЦК України. Враховуючи, викладене, суд вважає, за можливе, задовольнивши позов, визнати за позивачем право власності на самочинно збудований гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] .

Outcome: approved