Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

22.09.2021 року позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Буряка Д.М. звернулися до суду з позовною заявою до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа АТ КБ «Приватбанк» про звільнення майна з-під арешту. В якій прохали зняти обмеження у вигляді арештів з майна [PERSON] , які було накладено відділом державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції під час примусового виконання судового наказу 2н-86 від 28.03.2008 року в рамках ВП №15042792, ВП №21928279 та постанови про арешт майна боржника АА №377290 від 26.09.2008 року. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 23.12.2009 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю майна в боржника. Повторно стягувач звернувся до примусового виконання судового наказу № 2н-86 від 28.03.2008 року та 13.10.2010 року державним виконавцем відкрито ВП № 21928279 та накладено арешт на майно боржника. Обтяження внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 6323622 від 15.03.2011 року.16.11.2011 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю майна в боржника. Також Відповідачем повідомлено, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внесено обтяження на все нерухоме майно за № 6323454 від 26.09.2008 року на підставі постанови державного виконавця № АА № 377290 від 26.09.2008 року за судовим наказом № 2н-86 від 28.03.2008 року. Позивач вважає, що державний виконавець в супереч Закон України «Про виконавче провадження» 1999 року, який діяв на час правовідносин. Де частина 1 ст. 50 вказаного закону передбачає, що «У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Частина 2 «У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Тобто Відповідач під час повернення виконавчого документи повинен був знімати арешти (обтяження), але як виявилося державний виконавець даних дій не вчинив, а можливості перевірити дане не представляється можливим, так як виконавчі провадження № 15042792 та № 21928279 знищено. \~ \~ \~ \~З відповіді відповідача встановлено, що актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень наступна: Номер запису про обтяження 6323580 (6323622) від 15.03.2011 р. арешт на все нерухоме майно по ВП № 21928279 судовий наказ 2-н-86 від 28.03.2008 р.; Номер запису про обтяження 6323497 (6323539) від 01.10.2009 р. арешт на все нерухоме майно по ВП № 15042792 судовий наказ 2-н-86 від 28.03.2008 р.; Номер запису про обтяження 6323411 (6323454) від 26.09.2008 р. арешт на все нерухоме майно постанова про арешт майна АА № 377290 судовий наказ 2-н-86 від 28.03.2008 р. \~ \~ \~ \~Вважають, що стягувач після отримання виконавчого документу більше не звертався за примусовим виконанням стягнення з Боржника та втратив таке право в зв`язку із закінчення строків пред`явлення виконавчого документу, через що звертаються до суду з даним позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави суду від 24.09.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 01грудня 2021 року сторони по справі у судове засідання не з`явилися, від позивача та адвоката Буряка Д.М. надійшла заява про розгляд у їх відсутність та позовні вимоги підтримують в повному обсязі просять їх задовольнити. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави суду від 01 грудня 2021 року у справі підготовче провадження закрито, та призначено розгляд по суті. 01 грудня 2021 року на електронну адресу суду надійшов відзив від представника відповідача - Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), який просить суд відмовити в задоволенні позову, так як на думку відповідача відсутні правові підстави для зняття арешту у відповідності до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Від представника позивача, адвоката Буряк Д.М. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, та позов просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв. Представник третьої особи АТ КБ «Приватбанк» повторно в судове засідання не з?явився, будучи у встановлений\~ЦПК України\~спосіб повідомлені, шляхом отримання судової повістки, причини неявки суд не повідомляли. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено,що відповідачем на підставі судового наказу № 2н-86 виданого 28.03.2008 року Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення із [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 4963,21 грн. 23.12.2009 року відповідачем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв`язку з відсутністю в боржника майна на яке можливо звернути стягнення. Виконавчі провадження № 21928279 та № 15042792, щодо стягнення заборгованості із позивача на користь ЗАТ КБ «Приват Банк» заборгованість в розмірі 4963,21 грн. знищено. Стягувач після отримання виконавчого листа в 2011 році більше із заявою про примусове виконання до відповідача не звертався, тому станом на сьогодні вже йде десятий рік з часу повернення виконавчого листа, а тому стягувач втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання. Таким чином, обмеження у вигляді арешту на майно позивача,обмежує його права на вільне володіння та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог\~ст.15 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно\~ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ч.ч.1, 2\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Таким чином, арешти обмежує права позивача як власника, щодо вільного розпорядження майном. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. При цьому, ч.5 ст.59 Закону встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Стаття 41 Конституції України\~проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.\~5\~ЦПК України\~\~здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved