Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про стягнення із відповідача [PERSON] аліментів на її утримання. Позивачка посилається на те, що у шлюбі із відповідачем у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та знаходяться на її утриманні. На даний час сімейні стосунки між сторонами припинились, впродовж одного місяця проживають окремо. Позивач вважає, що вона має право на отримання коштів від чоловіка на її утримання, оскільки з нею проживають неповнолітні діти. Діти потребують нормального харчування, одягу на, що потрібні значні кошти. Відповідач є здоровий, працездатного віку, не має на утриманні інших дітей, дружину чи батьків, тому має можливість надавати допомогу на її тримання. Тому позивачка просить суд стягнути із відповідача аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В судове засідання позивачка подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити та справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання подав заяву в якій позов визнав повністю та просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Шлюб між сторонами зареєстровано 17.11.2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 245, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.02.2012 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.04.2020 року, сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із довідки про склад сім`ї № 175/08-28 від 12.04.2022 слідує, що до складу сім`ї [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] входять: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Відповідно до ч. 1ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач здоровий та працездатний, а також згідний сплачувати аліменти на утримання дружини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи викладене, вартість життя, обмеження позивачки у можливості самостійно працювати, у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною, та те, що відповідач є працездатним, тому може надавати допомогу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved