Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

У червні 2022 року позивач звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 05 червня 2010 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №51. Спільне життя разом неможливе у зв`язку з тим, що сторони є різними людьми і тому в їх інтересах та в інтересах спільної дитини вирішили розірвати шлюб. Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Просила суд розірвати шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №51 між [PERSON] та [PERSON] . Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на професійну правову допомогу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі та стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн. У судове засідання відповідач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечував та просив суд зменшити розмір судових витрат до 500 грн. Судом встановлено, що 05 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 51.Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, а саме доньку [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, не проживають разом тривалий час, тому шлюб між ним ними може бути розірваним. Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно до ч. 3 ст. 133, ст. 140, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, особа, як понесла витрати, пов`язані з витребуванням доказів та вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, має право вимагати відшкодування цих судових витрат за рахунок іншої сторони. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. З матеріалів справи вбачається що, 31 травня 2022 року між Адвокатським об`єднанням «Ларго» та [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги № 31/05/2022. Відповідно до п. 2.1 Договору Адвокатське об`єднання приймає від клієнта доручення щодо надання правової допомоги стосовно питань пов`язаних із підготовкою та подачею документів до суду про розірвання шлюбу, а клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар у порядку, визначеному договору. Відповідно до п. 3.2 Договору клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар відповідно до визначених Додатковою угодою сторін умов і на підставі виставленого Адвокатським об`єднанням рахунку. Відповідно до Додаткової Угоди №1 від 31 травня 2022 року до Договору про надання правової допомоги №31/05/2022 від 31 травня 2022 року сторони досягли згоди про те, що оплата винагороди Адвокатського об`єднання здійснюється у фіксованому розмірі у сумі 2 500 грн., за підготовку та подачу позовної заяви про розірвання шлюбу. Відповідно до меморіального ордеру від 31 травня 2022 року [PERSON] сплатила АО «Ларго» кошти у розмірі 2 500 грн. Відповідно до Додаткової Угоди №2 від 02 червня 2022 року до Договору про надання правової допомоги №31/05/2022 від 31 травня 2022 року сторони досягли згоди про те, що оплата винагороди Адвокатського об`єднання здійснюється у фіксованому розмірі у сумі 3 500 грн., за повне юридичне супроводження судової справи про розірвання шлюбу у Києво-Святошинському районному суді Київської області. Відповідно до меморіального ордеру від 02 червня 2022 року [PERSON] сплатила АО «Ларго» кошти у розмірі 3 500 грн. У той же час в детальному описі робіт не розкрито та не описано дії щодо консультування клієнта з питань пов`язаних із розірванням шлюбу, які саме дії вчинялися з відстеження судового засідання, також не розкрито питання з приводи особистих зустрічей з клієнтом та витраченого часу на дані зустрічі. А тому, із урахуванням складності справи, обсягу наданих Адвокатським об`єднанням « Ларго» послуг та витраченого ними часу на участь у судових засіданнях по даній справі, суд вважає не в повній мірі доведеним обсяг робіт з правничої допомоги. Враховуючи складність справи, кількість судових засідань в яких приймав участь представник позивача, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); заявлених вимог та складністю справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 3000, 00 гривень

Outcome: partial