Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі - ТОВ «Цикл Фінанс»), посилаючись на те, що 05 травня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №27520, про стягнення з неї на користь ТОВ «Цикл Фінанс», якому ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (код ЄДПОУ 43453613, зареєстрованим за адресою: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) відступило право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 242/1 від 12 квітня 2021 року, якому ПАТ «Дельта Банк» (01133, м. Київ. вул. Щорса, буд. 36-Б) відступило право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №242/К від 20 лютого 2018 року, заборгованості за кредитним договором №002-15545-211212 від 21 грудня 2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №002-15545-211212 від 21 грудня 2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» за період з 31 травня 2018 року по 15 жовтня 2019 року в розмірі 126000,00 грн., що складається: 100000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 25500,00 грн. прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 1421,28 грн. - по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 450,00 грн. заборгованість по пені; 50,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Позивач зазначила, що 24 травня 2021 року вищевказаний виконавчий напис був пред`явлений до виконання до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькову О.В, постановою якого було відкрито виконавче провадження ВП №66607084 від 26 серпня 2021 року. Крім того, заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2014 року, по справ №521/12340/14-ц були задоволені вимоги ПАТ «Дельта Банка» та стягнуто заборгованість з [PERSON] в розмірі 122500,00 грн. за кредитним договором №002-15545-211212 від 21 грудня 2012 року станом на 06 квітня 2014 року. Дане рішення є дійсним на даний час. Вказувала, що при вчиненні виконавчого напису №27520 від 05 травня 2021 року,приватний нотаріус всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» не отримав від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення, не з`ясував чи не пропущено відповідачем строк позовної давності, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин. Стверджувала, що приватний нотаріус повинен був вчиняти виконавчий напис відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172, якою передбачалась можливість стягувати заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів за нотаріально посвідченими угодами. Вважає, що оскільки виконавчий напис №27520 від 05 травня 2021 року,вчинений на підставі боргового докумену кредитного договору, який запровадив подвійне стягнення з позивачки суми заборгованості за кредитним договором №002-15545-211212 від 21 грудня 2012 року, то підстави для видачі виконавчого напису були відсутні. Посилаючись на вказані обставин, позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №27520 від 05\~травня 2021\~року,\~вчинений приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з неї, [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс», якому ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (код ЄДПОУ 43453613, зареєстрованим за адресою: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8), відступило право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 242/1 від 12 квітня 01133, м. Київ. вул. Щорса, буд. 36-Б) відступило право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №242/К від 20 лютого 2018 року, за заборгованості за кредитним договором №002-15545-211212 від 21 грудня 2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №002-15545-211212 від 21 грудня 2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» за період з 31 травня 2018 року по 15 жовтня 2019 року в розмірі 126000,00 грн., що складається: 100000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 25500,00 грн. прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 1421,28 грн. - по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 450,00 грн. заборгованість по пені; 50,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Ухвалою суду\~від 23\~жовтня 2021\~року по\~справі відкрите\~провадженнята призначено підготовче судове засідання (а.с. 46-47). Ухвалою суду від 25 листопада 2021 року було витребувано належним чином копії виконавчого напису та виконавчого провадження (а.с. 57-58). Ухвалою суду від 16 грудня 2021 року продовжено строк проведення підготовчого провадження (а.с. 71-72). Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року було замінено неналежного відповідача ТОВ «Цикл Фінанс» на належного відповідача ТОВ «Хорн Хоф Інвест» (а.с.131-132). Ухвалою суду від 20 квітня 2022 року підготовче провадження по справі закрите та справа призначена до судового розгляду (а.с. 147-148). Позивач та його представник, діючий на підставі ордеру від 11 жовтня 2021 року в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надали заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи за їх відсутністю, не заперечували проти заочного рішення (а.с. 11, 154). Представник ТОВ «Хорн Хоф Інвест» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 155, 157) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 156, 158). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України,Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому, при ухваленні рішення, суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір №002-15545-211212 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, згідно якого банк надав клієнту кредит, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100000,00 грн (а.с. 21-22, 94-96) Заочним рішенням Малиновського районного суду від 12 листопада 2014 року (справа №521/12340/14-ц) з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банка» стягнуто заборгованість в розмірі 122500,00 грн. за кредитним договором №002-15545-211212 від 21 грудня 2012 року. Дане рішення набрало законної сили 22 грудня 2014 року та сторонами не оскаржувалося (а.с. 33-36). Судом встановлено, що 05 травня 2021 року приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №27520 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс», якому ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (код ЄДПОУ 43453613, зареєстрованим за адресою: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8), відступило право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 242/1 від 12 квітня 01133, м. Київ. вул. Щорса, буд. 36-Б) відступило право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №242/К від 20 лютого 2018 року, за заборгованості за кредитним договором №002-15545-211212 від 21 грудня 2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №002-15545-211212 від 21 грудня 2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» за період з 31 травня 2018 року по 15 жовтня 2019 року в розмірі 126000,00 грн., що складається: 100000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 25500,00 грн. прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 1421,28 грн. - по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 450,00 грн. заборгованість по пені; 50,00 грн. за вчинення виконавчого напису (а.с. 23, 97). У виконавчому\~написі зазначено, що він набирає чинності з дня його вчинення, а саме з 05 травня 2021 року, та має бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення. Судом встановлено, що 24 травня 2021 року виконавчий напис №27520 від 05\~травня 2021\~року був пред`явлений до виконання до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькову О.В. (а.с. 19, 92-93). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. було відкрито виконавче провадження ВП №66607084 від 26 серпня 2021 року (а.с. 15-16, 100-101). Постановою приватного виконавця від 14 вересня 2021 року накладено арешт на грошові кошти боржника (а.с. 116-117). Судом встановлено, що 16 вересня 2021 року між ТОВ «Цикл Фінанс» та ТОВ «Хорн Хоф Інвест» укладено договір №242/1 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, , згідно умов якого ТОВ «Цикл\~Фінанс»відступив, а ТОВ «Хорн Хоф Інвест» набуло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №002-15545-211212 від 21 грудня 2012 року (а.с. 80-86). Зі змісту\~позовної заяви\~вбачається,\~що підставами\~для визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~позивач зазначив відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору, та наявність спору щодо його заборгованості. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон України «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною першою ст. 39 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»,\~у редакції\~на час\~виникнення правовідносин,\~передбачено умови\~вчинення виконавчих\~написів,\~згідно із\~якими нотаріус\~вчиняє виконавчі\~написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що з\~дня виникненняправа вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у редакції на час виникнення правовідносин, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Дослідивши матеріали справи, оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №27520 від 05 травня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості за кредитним договором №002-15545-211212\~від 21\~грудня 2012\~року,виданий\~на підставі\~заяви ТОВ «Цикл Фінанс», судом встановлено, що вимоги до його оформлення, передбачені чинним законодавством України, приватним нотаріусом не виконані. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. \~ \~ \~ \~ Згідно висновків, зроблених Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 у справі № 754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 у справі № 910/5226/17 зазначено, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» Як зазначено у ст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8\~зазначеної вище\~постановипередбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». В матеріалах справи відсутні докази того, що звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, ТОВ «Цикл Фінанс» з метою підтвердження наявності заборгованості позивача за кредитним договором №002-15545-211212 від 21 грудня 2012 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , надав виписку з рахунка та оригінал кредитного договору, тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21 жовтня 2020 року. Отже приватний нотаріус не мав право вчиняти виконавчий напис за заявою ТОВ «Цикл Фінанс». Стаття 4\~ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі. Представником відповідача по справі до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядилися на власний розсуд. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №1-2/2 від 16 вересня 2021 року вбачається, що [PERSON] здійснила плату за правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. (а.с. 42). Оскільки, відповідач не заперечував щодо витрат на оплату правничої допомоги, то суд вважає, що витрати на правову допомогу підлягають задоволенню, а саме в розмірі 10000,00 грн. Судовий збір у справі складає 908,00 грн., які сплачені позивачкою при зверненні до суду у повному обсязі та слід стягнути з відповідача на користь [PERSON] (а.с. 1). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved