Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Суворовського районного суду м.Одеси надійшов уточнений позовТерьохіна Сергія Євгеновича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи:Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича, Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Віталій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, про відшкодування шкоди, заподіяної майну особи, про стягнення моральної шкоди, в якому просить: -Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» на підставі кредитного договору № 148/ФКВ-07 від 26.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та АКБ «Укрпромбанк». -Зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича - закінчити виконавче провадження № 64406881 від 08.02.2021 року. -Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 54 846 гривень 30 копійок. Позов обґрунтовано тим, що приватний нотаріус Личук Т.В. видав виконавчий напис в інтересах ТОВ «ФК ЕЛІТ ФІНАНС» із грубим порушенням вимог ст.ст.88, 89 Закону України «Про нотаріат», в частині спливу трирічного терміну пред`явлення вимоги, наявність розглянутого судового спору з приводу зазначених в напису зобов`язань боржника, неправомірно визначеної суми зобов`язання, навмисно викривленої адреси боржника, тощо. В свою чергу, приватний виконавець Цинєв В.О. на підставі незаконно виданого виконавчого напису відкрив виконавче провадження № 64406881 від 08.02.2021 в межах якого вжив заходів забезпечення провадження, зокрема у вигляді накладенні арешту на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності на яку Законом не допускається звернення стягнення, а також накладенні арешту на пенсійний рахунок чим позивача - інваліда II групи позбавлено будь-яких джерел доходу. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. За імперативним приписом ст. 2 Закону України «Про нотаріат» - Правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України. Позивач вказує про те, що стягувачем в особі ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та приватним нотаріусом Личуком Т.В. при вчиненні виконавчого напису на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», щодо стягнення грошових коштів із [PERSON] на підставі кредитного договору 148/ФКВ-07 від 26.04.2007 року було грубо та свідомо порушено вище зазначені норми спеціального законодавства, що полягає у нижче наступному. Так, правовідносини щодо зобов`язань [PERSON] за кредитним договором не мають та не могли мати характер безспірності на час вчинення виконавчого напису та звернення за його вчиненням виходячи із того, що 10.11.2015 року апеляційним судом Одеської області було ухвалено рішення у справі № 523/13771/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] . Таким чином, з приводу виконання зобов`язань за боргом по вказаному кредитному договору існував спір розглянутий та вирішений у судовому порядку, що виключає безспірність заборгованості. Крім того, із кредитного договору № 148/ФКВ-07 ВІД 26.04.2007 року вбачається, що термін його дії сплинув 26.04.2012 року, тобто виходячи із загального строку позовної давності, визначеного ст.257 ЦК України - виникнення права вимоги за вказаними зобов`язаннями сплинуло відповідно 27.04.2015 року, тобто більш ніж за 5 років до вчинення виконавчого напису. Водночас, про недобросовісний та неправомірний характер дій відповідача - ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» свідчить той факт, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває зареєстрована 06.10.2020 року заява даної юридичної особи про заміну сторони у виконавчому провадженні № 56601888 приватного виконавця Притуляка В.М., щодо зобов`язань за кредитним договором № 148/ФКВ-07 від 26.04.2007 року. Таким чином, відповідачу - ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», на час звернення до приватного нотаріуса за виконавчим написом достеменно було відомо, як про відсутність безспірного характеру заборгованості, так було відомо і про вирішення такого спору та здійснення примусового стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 148/ФКВ-07 від 26.04.2007 року, шляхом звернення стягнення на пенсійні виплати позивача в порядку ст. ст. 68, 69 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Разом із тим, виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення була надана ПАТ «Дельта Банк» в межах розгляду справи № 523/13771/14-ц та на підставі якої Апеляційним судом Одеської області було ухвалене рішення від 10.11.2015 року, про стягнення із [PERSON] суми боргу, відсотків та пені (штрафу) за кредитним договором № 148/ФКВ-07 від 26.04.2007. За вказаних обставин, ПАТ «Дельта Банк», який до того 05.10.2015 було позбавлено ліцензії на здійснення банківської діяльності, не надавав та не міг надати іншої виписки з рахунка [PERSON] , ніж та що була надана в межах справи № 523/13771/14-ц, а відповідач ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» - не вправі надавати власних виписок, так як не є банківською установою, та не може бути держателем рахунків (абз. 13, ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Вказані обставини свідчать про те, що стягувач навмисно не надав нотаріусу усі документи (не повідомив всю інформацію), щодо заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 148/ФКВ-07 від 26.04.2007. Сукупність приведених вище фактичних даних, відповідає критерієм, щодо оскарження виконавчих написів нотаріусів, визначених у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 754/16184/16-ц, а саме: «Підставами визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є недотримання, визначеної Законом України «Про нотаріат», процедури вчинення виконавчих написів. Тобто, при оспорюванні виконавчого напису, позивач звертається з позовом про визнання їх такими, що не підлягають виконанню, у випадку, якщо суми, на які вчинено виконавчий напис не є безспірними, або ж стягувач не надав нотаріусу усі документи, які підтверджують заборгованість, чи пропущений строк вчинення виконавчого напису». Таким чином, у випадку оспорюваного виконавчого напису мають місце усі передбачені Законом обставини для визнання такого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме: відсутність безспірності суми боргу, порушення строку вчинення виконавчого напису, а також не надання стягувачем повної інформації,щодо боргових зобов`язань позивача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. З Закону України «Про виконавче провадження» - підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема як виконавчих написів нотаріусів. Згідно із п. 5), ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання І судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. За вказаних приписів Закону України «Про виконавче провадження» вчинення приватним нотаріусом Личуком Т.В. незаконного виконавчого напису стало підставою для відкриття приватним виконавцем Цинєвим В.О. виконавчого провадження № 64406881 від 08.02.2021 року, яке підлягає закінченню в разі визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При тому, приватним виконавцем Цинєвим В.О. в межах вказаного виконавчого провадження відкритого на підставі незаконного виконавчого напису, на підставі ст. ст. 26 та 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все рухоме та не рухоме майно позивача [PERSON] , зокрема на розрахунковий рахунок (ІВАN) [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та картковий рахунок (ІВАN) [NUMBER] в АТ «Держаний ощадний банк України» («Ощадбанк»). Водночас, зазначений вище рахунок позивача [PERSON] в АТ «Райффайзен Банк Аваль» є «зарплатним» рахунком на який позивачу здійснювалось зарахування заробітної плати та платежів із тимчасової непрацездатності, як працівнику Одеської обласної прокуратури. Станом на 30.12.2020року, позивач [PERSON] звільнився з органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру», проте після звільнення позивачу не було в повному обсязі проведена виплата соціальної допомоги із тимчасової непрацездатності. В подальшому, після відкриття виконавчого провадження № 64406881 від 08.02.2021року, а саме - 02 березня 2021 року на рахунок позивача (ІВАN) [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль» були зараховані грошові кошти в сумі 45183 гривні 96 копійок, в якості допомоги з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності. \~ \~ \~ \~Таким чином, накладення арешту на вказаний рахунок (грошові кошти)позивача, за звернення відповідача було порушено імперативну норму ст.72 Закону України «Про виконавче провадження», якою заборонено звернення стягнення на кошти допомоги з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності, окрім випадків стягнення аліментів, відшкодування шкоди заподіяної каліцтво або втратою годувальника. Навіть якщо кошти на вказаному рахунку у «Райффайзен Банк Аваль» мали б характер заробітної плати то і в такому випадку «блокування» рахунку з усіма сумами оплати праці було не припустимим, виходячи із того, що у відповідності до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір стягнень із заробітної плати не може перевищувати 20 відсотків. Також, позивач вказує про те, що аналогічні порушення його майнових прав, щодо можливості розпорядження належними йому коштами було допущено і у відношенні арешту карткового рахунку (IBAN) [NUMBER] в АТ «Ощадбанк» на який йому (позивачу) Суворовським районним відділом (нині Центр обслуговування № 17) Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області, проводиться зарахування пенсійних виплат, розмір стягнення з яких не може перевищувати 20 відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 2 та 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, праваякого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За \~ \~ \~ \~ст.391 \~ \~ \~ \~ч.1 ЦК України- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні \~ \~ \~ \~ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.1,2 ст. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, ідшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивач вказує про те, що враховуючи свідоме подання неповних та недостовірних відомостей приватному нотаріусу, при зверненні за вчиненням виконавчого напису до події із завдання йому моральних збитків, напряму причетний відповідач ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», чим йому, як позивачу завдано суттєвої моральної шкоди яка пов`язана із неможливістю реалізувати свої невід`ємні конституційні права, визначені у ст.ст.46, 48 Конституції України. Так, зокрема спричинена йому моральна шкода полягає у неможливості вести звичайний засіб життя, через відсутність коштів на придбання ліків (особливо враховуючи, що я є інвалідом II групи), придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, оплату послуг чистки одягу, тощо. Також, спричинена йому моральна шкода полягає у суттєвому порушенні його соціальних зв`язків, що полягає у неможливості оплачувати будь-який транспорт для пересування містом, неможливість відвідувати із близькими культурні заходи, як то концерти, театри та кіно, поздоровити доньку та матір із 8- м березня, через повну відсутність грошових коштів «заблокованих» приватним виконавцем, через подання безпідставно виданого виконавчого напису. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює у сумі коштів у вигляді його пенсії та державної допомоги із тимчасової непрацездатності, розмір яких складає 54 846 гривень 30 копійок, які підлягають стягненню з винного у завданні йому шкідливих (моральних) наслідків. Розрахунок моральної шкоди: Сума пенсійних виплат (позивача), яких його було позбавлено можливості користуватися - 9662 грн. 34 коп. Сума державної соціальної допомоги із тимчасової непрацездатності якої позивача, було позбавлено можливості користуватися - 45183 грн. 96 коп. Разом дорівнює - 54846 грн. та 30 копійок. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеса від 09.04.2021 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання на 20 квітня 2021 року. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеса від 09.04.2021 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову по цивільній справі задоволено. Суд зупинив стягнення грошових коштів та іншого майна, що належать [PERSON] ІНН: [NUMBER] , на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича у виконавчому провадження № 64406881 від 08.02.2021, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим Віталієм Олександровичем. Заборонив Акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» здійснювати списання (перерахування, переведення, тощо) грошових коштів в сумі 45183 гривні та 96 копійок, що було зараховано [PERSON] (ІНН [NUMBER] ) на розрахунковий рахунок (ІВАN) [NUMBER] . Заборонив Акціонерному товариству «Держаний ощадний банк України» («Ощадбанк») здійснювати списання (перерахування, переведення, тощо) грошових коштів в сумі 9662 гривні та 34 копійки, що були зараховані [PERSON] (ІНН [NUMBER] ) на картковий рахунок (ІВАN) [NUMBER] . Копію ухвали направлено приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Цинєву Віталію Олександровичу (вул. Асташкіна, 21офіс 1, м. Одеса, 65020), АТ «Райффайзен Банк Аваль» (м. Київ, вул. Лескова,9), АТ «Державний ощадний банк України» (м. Київ, вул. Госпітальна, 12г).\~\~ Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеса від 09.04.2021 року заяву позивача [PERSON] задоволено. Суд витребував від Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича матеріали виконавчого провадження № 64406881 від 08.02.2021року, щодо примусового стягнення грошових коштів із [PERSON] за заявою ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Витребував від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича матеріали виконавчого провадження № 64406881 від 08.02.2021року, щодо примусового стягнення грошових коштів із [PERSON] за заявою ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Витребував від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича засвідченні копії усіх матеріалів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису за зверненням ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором 148/ФКВ-07 від 26.04.2007року. Копію ухвали направлено до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича (вул. Асташкіна, 21 офіс 1, м. Одеса, 65020) та приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича ( [ADDRESS] , тел: [NUMBER] ) - для відома та виконання. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 06.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду цивільну справу по суті на 14.06.2021 року на 11.10год. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 11.01.2022 року заяву [PERSON] \~про повернення\~до стадії підготовчого провадження по справі задоволено. Суд повернувся на стадію підготовчого провадження у цивільній справі та призначивпідготовче судове засідання на 10 лютого 2022 року на 12 годину 10 хвилин. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 10.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду цивільну справу по суті та призначено судове засідання на 03 березня 2022 року о 14 годині. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Фомічов І.О., не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Фомічова І.О. надійшлаписьмова заява, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, просив розгляд справи провести у його відсутність (т.1 арк. сп. 186); У судове засідання представник відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс`не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмовий відзив, який міститься в матеріалах справи (т.1 арк.сп. 196-208). Предстанвик вказує про те, що 26.04.2007 року між Акціонерним товариством «Дельта Банк» (надалі - Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 148/ФКВ-07 (надалі Договір), заумовами якого банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 60 600 (шістдесят тисяч шістсот) доларів США в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 02.07.2020 року між АТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2273/К. Відповідно до умов даного Договору до ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" перейшло, зокрема, право вимоги за кредитним договором № 148/ФКВ-07 від 26.04.2007 року, укладеним між первинним кредитором та відповідачем, що підтверджується витягом із додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги реєстр кредитних договорів, майнові права якими відступаються, та боржників за такими договорами. Станом на дату подання відзиву заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Еліт ФІНАНС» за Договором є непогашеною, зобов`язання по виплаті кредитних коштів не виконані та не виконуються, внаслідок чого відбувається порушення прав Відповідача. Відповідач, реалізуючи своє право на захист порушених цивільних прав нотаріусом, звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимирович вчиненням виконавчого напису на Договорі. Конституційний Суд України у рішенні по справі № 3-239/2019(5444/19) від 01.07.2020 року зазначає, що така нотаріальна дія, як вчинення виконавчого напису, є альтернативним позасудовим способом захисту цивільних прав, а виконавчий напис нотаріуса - самостійною підставою для задоволення вимог кредитора шляхом стягнення грошових сум або витребування майна від боржника за цим виконавчим документом,якщо така вимога є безспірною. Переконання позивача, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису, не перевірив безспірність заборгованості, порушивши вимоги ст.ст. 88. 89 ЗУ « про нотаріат», ґрунтується виключно на внутрішньому переконанні позивача та не підтверджується фактичними обставинами справи та належними і допустимими доказами. В свою чергу, позивач зазначає, що банк вже реалізував своє право на стягнення заборгованості за кредитним договором за рішенням суду. Втім, позивач не надає жодних доказів на підтвердження сплати боргу за договором та не надає власного розрахунку заборгованості з відображенням часткового погашення заборгованості, квитанцій, які підтверджують сплату [PERSON] заборгованості за зобов`язанням, довідок про погашення заборгованості чи будь-яких інших доказів погашення ним заборгованості, тому твердження позивача не мають під собоюналежної доказової бази. У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження N° 14- 557пс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N° 1172 (надалі - Перелік). Разом з заявою на вчинення виконавчого напису, яку було направлено Відповідачем приватному нотаріусу Личуку Т.В., ТОВ «ФК «ЕЛГГ ФІНАНС» надало приватному нотаріусу документи, які підтверджують безспірність заборгованості згідно Переліку, а саме: оригінал Договору, копію Договору про відступлення прав вимоги від 02.07.2020 року, згідно з яким до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перейшло право вимоги за Договором, розрахунок заборгованості за Договором, засвідчений стягувачем. Таким чином, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису № 3573 не було порушено вимог чинного законодавства. Таким чином, підсумовуючи вищевказане, вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису N 3573, вчиненого приватним нотаріусом Івано- Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., є необґрунтованими, не підтверджуються жодними належними та достовірними, а у своїй сукупності - достатніми доказами, тож є такими, що не підлягають задоволенню. Більше того, усі вищезазначені дії були вчинені внаслідок свідомого невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за Договором, що й стало підставою для звернення ТОВ «ФК ЕЛІТ ФІНАНС» до нотаріуса за захистом своїх прав та законних інтересів. 08.02.2021 року на підставі виконавчого напису № 3573, вчиненого приватним нотаріусом Личуком Т.В., вмотивованою постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєвим В.О. було відкрито виконавче провадження № 64406881. Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» (надалі Закон) примусовому виконанню підлягають рішення на підставі , зокрема, таких виконавчих документів як виконавчі написи нотаріуса. У розумінні ч.4 ст.4 Закону у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого напису №3573 стягувачу без прийняття його до виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Відповідно до п.1 ч.1ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті З цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Отже, виконавчий напис№ 3573,вчинений приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В. був пред`явлений до виконання приватному виконавцю виконавчого округ Одеської області Циневу В.О. відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження». Представник вказує про те, що приватний виконавець виконавчого округу Одеської області не знав і не міг знати про те, що на «зарплатний» рахунок [PERSON] , за власним твердженням позивача, здійснювалось нарахування коштів в якості допомоги з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності, як не міг знати і те, що позивачу, за його власним твердженням «не було в повному обсязі проведена виплата соціальної допомоги із тимчасової непрацездатності». Жодних доказів направлення відповідних вимог приватному виконавцеві Цинєву В.О. від [PERSON] щодо зняття арешту з рахунку, на якому містяться виплати з державного соціального страхування, матеріали справи не містять. Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18, п.7 ч.3 ст. 18, ч. 4 ст. 24, ст. 48, ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» при здійсненні виконавчого провадження № 64406881 приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв В.О. діяв у чіткій відповідності до приписів ЗУ «Про виконавче провадження». Представник відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на п.3 ч.1 ст.3, ч.1 ст. 5, п. 1 ч. 1ст. 26, п.1 ч.2, п.7 ч.3 ст.18, ч.4 ст. 24, ч. 1 ст. 68, ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ч.2 ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, Постанову Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постанову Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відкодування морально (немайнової) шкоди», ст.ст. 12,13,76,77,81 ЦПК України. У відзиві також зазначено, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису № 3573 не було порушено вимог чинного законодавства, а також вказано, що вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису N 3573, вчиненого приватним нотаріусом Івано- Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., є необґрунтованими, не підтверджуються жодними належними та достовірними, а у своїй сукупності - достатніми доказами, тож є такими, що не підлягаютьзадоволенню.Більше того, усі вищезазначені дії були вчинені внаслідок свідомого невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором, що й стало підставою для звернення ТОВ «ФК ЕЛІТ ФІНАНС» до нотаріуса за захистом своїх прав та законних інтересів. У судове засідання третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв В.О.,не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Надав до суду письмовий відзив, який міститься в матеріалах справи (т.1 арк.сп. 81-83), зазначивши про те, що оскарження дій виконавця, які вчинено при виконанні виконавчого напису відноситься до компетенції адміністративного суду, також просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на ч. 1, ч. 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», Постанову Верховного Суду №61-10311св19 від 14.08.2019 року, Постанову Верховного Суду №61-13847св19 від 15.04.2020 року, Постанову Верховного Суду №638/4304/16-ц від 09.09.2020 року, Постанову Верховного Суду №666/1368/16-ц від 14.08.2020 року, Постанову Верховного Суду №200/3452/17 від 12.11.2020 року, ч. 5, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». У судове засідання третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В.не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників процесу, наданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов є обґрунтованим, є доказаним таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено про те, що 22.09.2020 Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстровано в реєстрі за №3573, яким пропонує стягнути на користь ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" (код 40340222, місцезнаходження: 03056, м. Київ, пров. Ковальський, буд. №19, офіс №147, ІВАNUA 873204780000026008924886456, відкритий в ПАТ АБ "Укргазбанк", МФО 320478), заборгованість, що виникла за Кредитним договором №148/ФКВ-07 від 24 квітня 2007 р. з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ПРОМИСЛОВИЙ БАНК", код ЄДРПОУ 19357325, (правонаступник: ПАТ "ДЕЛЬТАБАНК", код ЄДРПОУ 34047020) та [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки і податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце роботи - невідоме, . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "ДЕЛЬТАБАНК" (код ЄДРПОУ 34047020) за кредитним договором є ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 40340222) на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2273/К від 02 липня 2020 року. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 02 липня 2020 року по 01 вересня 2020 року. Сума заборгованості складається з:суми заборгованості за кредитом - 892 244 (вісімсот дев`яносто дві тисячі двісті сорок чотири) грн. 10 коп.; \~ \~ \~ \~суми заборгованості за відсотками за користування кредитом1\~031 349 (один мільйон тридцять одна тисяча триста сорок дев`ять) грн. 59 коп.;суми заборгованості за комісіями 106\~655 (сто шість тисяч шістсот п`ятдесят п`ять ) грн. 07 коп.;суми заборгованості за штрафними санкціями - 0 (нуль) грн. 00 коп.;суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300 (триста) грн. 00 Загальна сума заборгованості становить: 2\~030 548 (два мільйона тридцять тисяч п`ятсот сорок вісім) грн. 76 коп. (Т.1 арк.сп.85). 08.02.2021р. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим В.О. постановлено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом Приватного нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. № 3573 від 22.09.2020р. (ВП №64406881) (арк.сп.97-98). 08.02.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим В.О. постановлено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження з якої встановлено про те, що визначено боржнику [PERSON] у розмірі мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 469 (т.1арк.сп.59-60). 08.02.2021р. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим В.О. постановлено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, якою стягнуто з боржника [PERSON] основну винагороду у розмірі 203054,87грн. (т.1 арк.сп.100-101). 08.02.2021р. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим В.О. постановлено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 469 грн. (т.1 арк.сп. 103-104). 08.02.2021р. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим В.О. постановлено постанову про звернення стягнення на майно боржника, якою звернено стягнення на майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 2234072,63 грн. (т.1 арк.сп.106). 11.02.2021р. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим В.О. постановлено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках у наступних банківських установах: АТ «Універсал Банк», МФО 322001; АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299; АТ «Ощадбанк» МФО 300465; АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 300335; АБ «Південний», МФО 328209; АТ «УкрСиббанк», МФО 351005; АТ «Альфа-Банк», МФО 300346; ПАТ «Банк Восток», МФО 307123; ПАТ «МТБ Банк», МФО 328168; АТ «ПУМБ», МФО 334851, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахування основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 2234072,63 грн. (Т.1 арк.сп.118). 11.02.2021р. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим В.О. постановлено постанову про арешт майна боржника, а саме на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] (Т.1 арк.сп.120). На виконання постанови Приватного виконавця Цинєва В.О. було надано відповідь з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області ТСЦ МВС №5141 повідомлено, згідно облікових даних РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області та Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 17.02.2021 року, 27.04.2007 року автомобіль BMW 5231, н/з [NUMBER] , № [NUMBER] , який було зареєстровано на ім`я [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , 29.07.2016р. транспортний засіб перереєстровано на іншого власника.Також, за вказаним громадянином транспортні засоби не зареєстровані. 24.02.2021 року позивач [PERSON] звернувся з письмовою заявою до Приватного виконавця Цинєва В.О. про надання інформації про всі виконавчі провадження, які перебувають у Приватного виконавця Цинєва В.О. із наданням копій відповідних виконавчих документів. На виконання постанови від 08.02.2021 року про арешт коштів від АТ КБ «Приватбанк» отримано відповідь про неможливість виконання постанови у зв`язку з тим, що на рахунках недостатньо коштів. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. За клопотанням позивача [PERSON] , 12.01.2022 року з для об`єктивного розгляду справи судом витребувано матеріали цивільної справи за № 523/13771/14-ц, що зберігаються у Суворовському районному суді м. Одеси.\~ Дослідивши матеріали вказаної цивільної справи судом встановлено, що 23.06.2015 Суворовським\~районним судом м. Одеси\~було\~ухвалено\~рішення у справі №\~523/13771/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за кредитним договором. В подальшому, рішенням\~Апеляційного суду Одеської\~області\~від 10.11.2015 рішення\~Суворовського районного суду м.\~Одеси по справі №\~523/13771/14-ц було\~скасовано та задоволено\~позовні\~вимоги ПАТ\~«Дельта Банк» до [PERSON] , а саме: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» \~заборгованість за кредитним договором в розмірі 664\~262,22\~грн., яка складається\~із:\~431\~431,05 грн. - тіла кредиту, 231\~929,20 грн. - боргу за відсотками, 901,97 грн. комісії. Також судом встановлено, про те, що на час розгляду справи за позовом [PERSON] про оскарження виконавчого напису, одночасно Суворовським районним судом м. Одеси у складі судді Середи І.В. в межах цивільної справи № 523/13771/14-ц розглядається заява\~ ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні № 56601888 відкритого 13.06.2018 року приватним виконавцем Притуляком В.М. на підставі виконавчого листа № 523/19771/14-ц від 09.02.2016 року На підставі вищезазначених та досліджених в судовому засіданні\~ доказів, суд обґрунтовано приходить до висновку, про те, що правовідносини \~щодо\~зобов`язань\~ [PERSON] за кредитним договором\~№\~148/ФКВ-07 від 26.04.2007 року не мають та не могли мати характер безспірності на час вчинення оспорюваного\~виконавчого\~напису. Позивач також зазначив, що за рішенням Апеляційного суду Одеської області від 10.11.2015року з нього щомісячно здійснюються відрахування в рахунок погашення зобов`язань за кредитним договором № 148/ФКВ-07 від 26.04.2007 року в межах виконавчого провадження № 56601888 від 13.06.2018року. Крім того, з огляду на\~час укладання та\~строків кредитного договору \~ № 148/ФКВ-07 від 26.04.2007року судом встановлено, що термін його дії сплинув 26.04.2012року, а відтакі з дня виникнення права вимоги минуло більш ніж три роки\~(27.04.2015р.), виходячи із загального строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України. Вказані обставини є обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису за ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~та свідчать про не відповідність нотаріального напису імперативним вимогам Закону. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою ст. 39 Закону України "Про нотаріат" порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України "Про нотаріат"). За результатами аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Упостанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено главою 14 Закону України "Про нотаріат" та главою 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5. П.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно із п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, у абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року N 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З матеріалів справи вбачається про те, що виконавчий напис №3573Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. від 22.09.2020 р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором 148/ФКВ-07 від 26.04.2007 року виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Згідно із ч. ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитківу результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено про те, що позивачу [PERSON] була спричинена моральна шкода, яка полягає у неможливості вести звичайний засіб життя, через відсутність у позивача, як інваліда другої групи коштів на придбання ліків, придбання продуктів харчування, також, спричинена моральна шкода полягала у суттєвому порушенні його соціальних зв`язків. За таких обставин, суд вважає про те, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 54846 гривень 30 копійок. Ч. 1 та 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон абодоговір не визначаютьефективного способу захиступорушеного, невизнаногоабооспореного права, свободичиінтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позовівимогитакої особи можевизначити у своємурішенні такийспосібзахисту, який не суперечить закону. Процесуальнігарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовомщодосвоїхцивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює « право на суд », в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( рішення від 21 лютого 1975 року у справі « Голдерпроти Сполученого Королівства » ( Colder v. theUnited Kingdom ), п. п. 28 - 36. Series A № 18 ). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення « спору судом ». Згідно ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, щовстановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколидонеї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав уразі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. П.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича та Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Віталія Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, про відшкодування шкоди, про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved