Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін у справі. 1 Стислий виклад позовної заяви 09 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ АФ «Вікторія» про визнання права власності в порядку спадкування. Позовна заява вмотивована наступним чином. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , а [INFO] помер батько - [PERSON] . Після смерті останніх відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна частка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності САПТЗТ «Тучненське», посвідчена сертифікатом серії СМ №0102992, виданим 18 вересня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації №247 від 30 серпня 1996 року на ім`я [PERSON] . Спадщину після смерті батьків фактично прийняв брат позивача [PERSON] . Останній помер [INFO] . За заявою позивача 03 грудня 2012 року нотаріусом заведено спадкову справу №299/212 після померлого [PERSON] . Рішенням 26 сесії 7 скликання Миколаївської селищної ради від 11 липня 2018 року ТОВ АФ «Вікторія» надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Миколаївської селищної ради, Бобрицького та Тучненського старостатів для передачі в оренду невитребуваних земельних часток (паїв). Рішенням 31 сесії 7 скликання Миколаївської селищної ради від 08 листопада 2018 року погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Тучненського старостату Миколаївської селищної ради, до якого увійшли земельні ділянки, сформовані за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), посвідченої сертифікатом серії [NUMBER] , виданим на ім`я [PERSON] , з кадастровими номерами 5920689200:03:002:0734, площею 4,2901 га та 5920689200:03:003:0735, площею 0,2293 га. 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Бойко О.І. винесено постанову, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у землях, які перебували в колективній власності САПТЗТ «Тучненське», розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах з тих підстав, що сертифікати на земельну частку (пай) видані після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] , а також у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] . Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 5920689200:03:002:0734, площею 4,2901 га та 5920689200:03:002:0735, площею 0,2293 га, які сформовано за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії [NUMBER] , виданим 18 вересня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області №247 від 30 серпня 1996 року на ім`я [PERSON] (а. с. 1-11). 2. Стислий виклад заяви про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог 27 січня 2022 року до суду надійшла заява позивача про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог разом з позовною заявою в новій редакції до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області, [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ТОВ АФ «Вікторія», ПП «ДРУЖБА-6» про визнання права власності в порядку спадкування, в якій [PERSON] додатково зазначає наступне. [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна частка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності САПТЗТ «Тучненське», посвідчена сертифікатом серії СМ №0102777, виданим 18 вересня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації №247 від 30 серпня 1996 року. Рішенням 50 сесії 7 скликання Миколаївської селищної ради від 23 червня 2020 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в натурі (на місцевості) на території Тучненського старостату Миколаївської селищної ради, до якої ввійшла земельна ділянка з кадастровим номером 5920689200:03:002:0785, сформована за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії СМ №0102777 від 18 вересня 1996 року, яка належала [PERSON] . Вказану земельну ділянку передано в оренду ПП «Дружба-6». Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] , окрім первинних позовних вимог, просить також визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5920689200:03:002:0785, площею 3,9736 га, сформовану за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії СМ №0102777, виданим 18 вересня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області №247 від 30 серпня 1996 року на ім`я [PERSON] (а. с. 115-128). 3. Стислий виклад відзиву на позовну заяву першого відповідача 13 січня 2022 року від першого відповідача - Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області надійшов відзив на позовну заяву за підписом селищного голови Паська С.М., в якому зазначено, що [PERSON] не є єдиним спадкоємцем першої черги після [PERSON] та [PERSON] . Разом з позивачем спадкоємцем першої черги є її рідна сестра [PERSON] , про що стало відомо у зв`язку з розглядом Ковпаківським районним судом м. Суми цивільної справи №592/11507/20 за заявою останньої про встановлення юридичного факту батьківства, до участі в якій Миколаївська селищна рада була залучена в якості заінтересованої особи. [PERSON] зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю доказів родинних зв`язків із спадкодавцем. Крім того, [PERSON] на день смерті проживала разом з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] , а отже, останні порівну успадкували спадщину після смерті [PERSON] (а. с. 106-107, 111-113). 4. Стислий виклад позиції другого відповідача 14 лютого 2022 року надійшов відзив на позовну заяву від другого відповідача [PERSON] , в якому вона визнає позов та вказує, що є рідною сестрою позивача [PERSON] та померлого [PERSON] . За життя останній фактично прийняв спадщину після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] шляхом постійного проживання з ними на день смерті та отримав у володіння й розпорядження сертифікати на право на земельні частки (паї) серії СМ №0102992 та СМ №0102777, будинок, земельну ділянку (город), а також усі побутові речі (а. с. 162-163). 5. Короткий зміст пояснень третьої особи 15 лютого 2022 року на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення від представника третьої особи ПП «Дружба-6» адвоката Литвиненко Д.Г., в яких остання зазначає, що вимоги позивача в частині визнання за нею права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5920689200:03:002:0785, площею 3,9736 га, яка належала [PERSON] , не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження родинних зв`язків між [PERSON] , у свідоцтві про народження якого в графі «батько» інформація записана зі слів матері та вказано ім`я « [PERSON] » та [PERSON] . Натомість, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми встановлено факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , яка відповідно до ст. 1261 ЦК України і є спадкоємцем першої черги після його смерті. З огляду на викладене, представник третьої особи вважає, що підстави для задоволення позову [PERSON] відсутні (а. с. 177). 6. Короткий зміст пояснень третьої особи 30 травня 2022 року до суду надійшли пояснення від представника третьої особи ТОВ АФ «Вікторія» адвоката Ломаки Ю.М., згідно з якими останній заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. [PERSON] не надала доказів на підтвердження того, що [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON] та [PERSON] та, відповідно, набув право на земельні частки (паї), які належали останнім. Тому, ці земельні ділянки не увійшли до складу спадщини [PERSON] та не можуть бути об`єктом спадкування після його смерті. Крім того, позивачем [PERSON] не надані докази того, що [PERSON] був сином [PERSON] та її рідним братом. Також, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів того, що [PERSON] прийняв спадщину [PERSON] шляхом постійного проживання з спадкодавцем на день смерті, у той час як рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у справі №592/11507/20 встановлено, що [PERSON] проживав один. Окрім цього, в позовній заяві відсутнє обґрунтування дотримання [PERSON] строку для прийняття спадщини після [PERSON] (а. с. 211-215). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 225). Представник першого відповідача - Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився. Селищний голова Пасько С.М. надіслав клопотання про розгляд справи без участі їх представника, підтримують позицію, наведену у відзиві на позовну заяву (а. с. 222). Другий відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала заву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 226). Представники третьої особи ТОВ АФ «Вікторія» адвокат Ломака Ю.М., який діє на підставі ордеру серії ВМ №1026538 від 27 травня 2022 року, у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі (а. с. 228). Представник третьої особи ПП «Дружба-6» у судове засідання не з`явився. Адвокат Литвиненко Д.Г., яка представляє інтереси підприємства на підставі ордеру від 30 грудня 2021 року, надіслала клопотання про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечує (а. с. 227). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Інші клопотання та заяви, пов`язані з розглядом справи, від учасників судового процесу не надходили. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 13 грудня 2021 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 10 січня 2022 року. У п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. З Сумського обласного державного нотаріального архіву витребувано копію спадкової справи відносно [PERSON] та з Білопільської районної державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - інформаційні довідки щодо заведення спадкових справ відносно померлої [INFO] [PERSON] та відносно [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 67-68). Ухвалою від 10 січня 2022 року підготовче засідання по справі відкладено на 27 січня 2022 року за клопотанням представника відповідача. Миколаївській селищній раді Сумського району Сумської області продовжено процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву на п`ять днів з дня отримання даної ухвали (а. с. 102-104). Ухвалою від 27 січня 2022 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області, [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТОВ АФ «Вікторія», ПП «Дружба-6» про визнання права власності в порядку спадкування. Підготовче засідання по справі відкладено на 16 лютого 2022 року. Другому відповідачу та третім особам запропоновано в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відповідно відзив на позовну заяву та пояснення щодо позову (а. с. 154-156). Ухвалою від 16 лютого 2022 року підготовче провадження по справі закрите, справу призначено до розгляду по суті на 10 березня 2022 року (а. с. 194-195). 10 березня 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з відпусткою судді. Розгляд справи призначено на 31 травня 2022 року (а. с. 207-208). Протокольною ухвалою від 31 травня 2022 року розгляд справи відкладено на 06 червня 2022 року за клопотанням представника третьої особи ПП «ДРУЖБА-6» (а. с. 223). У зв`язку з неявкою у підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [INFO] народилася позивач [PERSON] , а [INFO] народився [PERSON] . У свідоцтвах про народження останніх матір`ю записана [PERSON] . Відомості про батька внесені зі слів матері. В графі «батько» російською мовою записано « [PERSON] » (а. с. 20-21, 24). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, 11 травня 1974 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим їй було присвоєно прізвище чоловіка (а. с. 22). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в с. Тучне Білопільського району Сумської області (а. с. 23). За інформацією Тучненського старостату, [PERSON] до дня смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] (а. с. 26). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою з Спадкового реєстру №67828555, сформованою 16 грудня 2021 року (а. с. 75). Крім того, судом встановлено, що розпорядженням голови Білопільської районної державної адміністрації №248 від 30 серпня 1996 року правлінню САПТЗТ «Тучненське» надано дозвіл на внесення змін до списку громадян - членів КСП «Тучненське», які мають право на земельну частку (пай) та врахування цих змін при паюванні земель. На підставі означеного розпорядження до списку пропущених членів КСП була включена померла після 15 травня 1995 року [PERSON] (а. с. 33-45). 18 вересня 1996 року Білопільською районною державною адміністрацією на підставі рішення №247 від 30 серпня 1996 року на ім`я померлої [PERSON] видано сертифікат серії СМ №0102992 на право на земельну частку (пай) у землях, які перебували в колективній власності САПТЗТ «Тучненське», розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №552 (а. с. 32). Рішенням 26 сесії 7 скликання Миколаївської селищної ради від 11 липня 2018 року ТОВ АФ «Вікторія» надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Миколаївської селищної ради, Бобрицького та Тучненського старостатів (за межами населених пунктів), для передачі в оренду земельних ділянок невитребуваних земельних часток (паїв), (до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельні ділянки), в тому числі й на земельну частку (пай) №552, розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] . Цим же рішенням ТОВ АФ «Вікторія» рекомендовано замовити у землевпорядній організації технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), надати виготовлену технічну документацію із землеустрою до селищної ради для затвердження та внести інформацію про сформовані земельні ділянки до Державного земельного кадастру (а. с. 53-56). Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 07 грудня 2021 року №873/56-21, земельній ділянці, яка сформована за рахунок невитребуваної частки (паю), право на яку посвідчено сертифікатом серії СМ №0102992, виданим 18 вересня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації №247 від 30 серпня 1996 року на ім`я [PERSON] , присвоєні кадастрові номера 5920689200:03:002:0734 та 5920689200:03:003:0735 (а. с. 52). Рішенням 31 сесії 7 скликання Миколаївської селищної ради від 08 листопада 2018 року погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Тучненського старостату Миколаївської селищної ради, до якого увійшли земельні ділянки, сформовані за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії СМ №0102992, виданим на ім`я [PERSON] , з кадастровими номерами 5920689200:03:002:0734, площею 4,2901 га та 5920689200:03:003:0735, площею 0,2293 га (а. с. 57-60). 04 грудня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи за №29345899 та №29345627 про реєстрацію за ТОВ АФ «Вікторія» іншого речового права оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: 5920689200:03:002:0734, площею 4,2901 га та 5920689200:03:003:0735, площею 0,2293 га на підставі договору оренди від 03 грудня 2018 року, укладеного з Миколаївською селищною радою на строк до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на об`єкт оренди або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою (а. с. 46-51). Також судом встановлено, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землях, які перебували в колективній власності САПТЗТ «Тучненське», посвідчене сертифікатом серії СМ №0102777, виданим на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації №247 від 30 серпня 1996 року, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 18 вересня 1998 року за №337 (а. с. 130). Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 17 грудня 2021 року №942/56-21, земельній ділянці, яка сформована за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчено сертифікатом серії СМ №0102777, виданим на ім`я [PERSON] , присвоєно кадастровий номера 5920689200:03:002:0785 (а. с. 131). Рішенням 50 сесії 7 скликання Миколаївської селищної ради від 23 червня 2020 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тучненського старостату Миколаївської селищної ради, до якої ввійшла земельна ділянка з кадастровим номером 5920689200:03:002:0785, сформована за рахунок належної [PERSON] невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії СМ №0102777 від 18 вересня 1996 року. Разом з цим прийнято рішення про передачу вказаної земельної ділянки в оренду ПП «Дружба-6» (а. с. 140-141). 22 грудня 2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис за №40010785 про реєстрацію за ПП «Дружба-6» іншого речового права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920689200:03:002:0785, площею 3,9736 га на підставі договору оренди від 01 жовтня 2020 року, укладеного з Миколаївською селищною радою на строк 17 років 2 місяці 30 днів, тобто до 31 грудня 2037 року (а. с. 137-138). Згідно з довідкою Тучненського старостату Миколаївської селищної ради від 13 січня 2021 року [PERSON] , який помер [INFO] до дня своєї смерті проживав разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Тучненською сільською радою 04 вересня 1995 року та був скасований згідно заяви від 09 жовтня 1995 року (а. с. 27). Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №67828579 та 67828681 від 16 грудня 2021 року спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася (а. с. 74, 76). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [INFO] в с. Тучне Білопільського району Сумської області помер [PERSON] (а. с. 25). До дня смерті [PERSON] проживав один за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Тучненського старостату Миколаївської селищної ради від 01 лютого 2021 року (а. с. 22). Рішенням Білопільського районного суду від 21 листопада 2012 року позивачу [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , тривалістю два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили (а. с. 81). 03 грудня 2012 року державним нотаріусом Улянівської держаної нотаріальної контори за заявою [PERSON] заведена спадкова справа №299/2012 після померлого [INFO] [PERSON] , зареєстрована у Спадковому реєстрі за №53843015, в якій позивачу видані свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (а. с. 79-98). Постановою приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко О.І. від 05 квітня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті брата [PERSON] на право на земельні частки (паї) у землях, які перебували в колективній власності САПТЗТ «Тучненське», розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток у натурі (на місцевості), які належали [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з тим, що сертифікати на право на земельні частки (паї) видані після смерті останніх та крім того, позивачем не було надано документів, що підтверджують факт родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 29-30). Разом з цим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 листопада 2020 року встановлено юридичний факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] відносно дочки [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), [INFO] , уродженки с. Тучне Білопільського району Сумської області (а. с. 217-220). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. За змістом положень ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. У пунктах 1, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Таким чином, враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , а після [PERSON] - 02 листопада 1995 року, до правовідносин щодо прийняття спадщини після смерті останніх підлягають застосуванню норми ЦК УРСР 1963 року, які діяли на той час. За змістом положень ст. ст. 524, 525 ЦК УРСР спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнавався день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями могли бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги були, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускалося прийняття спадщини під умовою або застереженням. Визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та (або) подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1 ст. 548, ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР). Згідно з п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 18 червня 1994 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] , доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном могла бути, зокрема, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця. До правовідносин щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] застосовуються положення нині чинного Цивільного кодексу України, 2003 року. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). В силу положень ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини чи подачі до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 означеної постанови, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. VІ. Висновки суду Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, поданих доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків. У судовому засіданні доведено, що померла [INFO] [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у землях, які перебували в колективній власності САПТЗТ «Тучненське», розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене сертифікатом серії СМ №0102992, за рахунок якої у подальшому були сформовані земельні ділянки з кадастровими номерами 5920689200:03:002:0734, площею 4,2901 га та 5920689200:03:003:0735, площею 0,2293 га, які на даний час перебувають в оренді ТОВ АФ «Вікторія». Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняли в рівних частинах її чоловік [PERSON] та син і рідний брат позивача - [PERSON] шляхом проживання на день смерті спадкодавця разом з ним за однією адресою. Отже, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] набув право на 1/2 частину належної їй земельної ділянки, яка є предметом даного судового розгляду. Після смерті [PERSON] спадщину в установленому законом порядку прийняла позивач. Таким чином, вона набула право на 1/2 частину земельної ділянки, яку її брат успадкував після смерті матері. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на цю частину спадщини нотаріус їй відмовив з тих підстав, що правовстановлюючий документ, яким посвідчено право [PERSON] на земельну частку (пай) був виданий після її смерті. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Визнання за позивачем права власності на вказану земельну ділянку не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата [PERSON] права власності на 1/2 частину земельних ділянок площею 4,2901 з кадастровим номером 5920689200:03:002:0734 та площею 0,2293 га з кадастровим номером 5920689200:03:002:0735 га, які сформовані за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), право на яку належало [PERSON] на підставі сертифікату серії СМ №0102992 від 18 вересня 1996 року. Вирішуючи питання стосовно наявності у позивача права на іншу частину вказаних земельних ділянок та на земельну ділянку з кадастровим номером 5920689200:03:002:0785, площею 3,9736 га, сформовану за рахунок невитребуваної земельної частки (паю), право на яку посвідчене сертифікатом серії [NUMBER] , виданим 18 вересня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації Сумської області №247 від 30 серпня 1996 року на ім`я [PERSON] , суд враховує наступне. Разом з [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] шляхом постійного проживання з спадкодавцем на день смерті. Докази того, що останній був батьком [PERSON] чи позивача всупереч ст. 81 ЦПК України суду не надані. Також матеріали справи не містять доказів існування родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] у цій частині відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed