Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Представник позивача Батенко Є.Г. звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10 серпня 2018 року о 16-45 годині на трасі М04 Новомосковського району Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засоба «Мінск», яким керував [PERSON] та допустив зіткнення з транспортним засобом «Тойота», д.р.н. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2018 року відповідача визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застрахована не була. Потерпіла особа від дорожньо-транспортної пригоди звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та надала усі необхідні документи. Відповідно до Звіту № 113/18 та інших документів встановлено, що сума регламентної виплати складає 19364,94 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 19364,94 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу за відсутністю представника позивача, за наявними матеріалами справи, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не подав, у зв`язку з чим, зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у тому числі встановлено, що 10 серпня 2018 року об 16-45 годині на трасі М04 Новомосковського району Дніпропетровської області водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Мінск» д/н [NUMBER] не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого при з`їзді з асфальтного покриття на гравійне, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA PRIUS д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку зліва. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдані матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.1 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. За ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 10 серпня 2018 року, начальник відділу транспортного забезпечення УДПП у м. Дніпро Савченко В.Г. повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 10 серпня 2018 року на 251 км.+1 м. автодороги М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварене за участю транспортних засобів TOYOTA PRIUS д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , та мотоцикла «Мінск» д/н [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , який не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля TOYOTA PRIUS д/н [NUMBER] , є Департамент патрульної поліції. Відповідно до полісу №АК/8798973 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб TOYOTA PRIUS д/н [NUMBER] поліс діяв з 08 липня 2018 року по 07 липня 2019 року. Відповідно роздруківки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ поліс на транспортний засіб №9009ДНП не знайдено. Згідно звіту № 113/18 від 22 вересня 2018 року про визначення вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу TOYOTA PRIUS д/н [NUMBER] становить 18564,94 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини/матеріали). Згідно до висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля № 113/18 від 22 вересня 2018 року, ринкова вартість автомобіля TOYOTA PRIUS д/н [NUMBER] на момент ДТП 10 серпня 2018 року складає 236447,44 грн.; вартість відновлюваного ремонту автомобіля TOYOTA PRIUS д/н [NUMBER] складає 32219,85 грн.; величина коефіцієнту фізичного зносу автомобіля TOYOTA PRIUS д/н [NUMBER] дорівнює 0,7; вартість відновлюваного ремонту автомобіля TOYOTA PRIUS д/н [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 18564,94 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини і матеріали; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля TOYOTA PRIUS д/н [NUMBER] складає 18564,94 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини і матеріали. Згідно довідки МТСБ України №1 від 09 листопада 2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих по справі № 52425, складеної провідним фахівцем [PERSON] , сума до сплати на відшкодування шкоди транспортного засобу TOYOTA д/н [NUMBER] в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 10 серпня 2018 року, складає 18564,94 грн. Відповідно до наказу МТСБ України № 11618 від 17 грудня 2018 року по справі № 52425, фінансовому управлінню сплатити на рахунок ФОП « [PERSON] » 18564,94 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно до Акту надання послуг № 2598 від 04 жовтня 2018 року, укладеного між МТСБ України та ТОВ «СОС Сервіс Україна», вартість робіт по організації складання калькуляції вартості відновлюваного ремонту та визначення розміру збитків т/з TOYOTA PRIUS д/н [NUMBER] по справі № 52425 [PERSON] складає 800,00 грн. Відповідно до рахунку на оплату №2598 від 04 жовтня 2018 року за організацію складання калькуляції вартості відновлюваного ремонту та визначення розміру збитків т/з TOYOTA PRIUS д/н [NUMBER] по справі № 52425 [PERSON] - до сплати 800,00 грн. Згідно платіжного доручення № 1014826 від 18 грудня 2018 року МТСБ України перерахувало на рахунок отримувача ФОП « [PERSON] » виплату по справі № 52425 згідно наказу № 11618 від 17 грудня 2018 року вартість відшкодування збитків транспортного засобу д/н [NUMBER] в розмірі 18564,94 грн. Відповідно до платіжного доручення №994291 від 29 жовтня 2018 року МТСБ України перерахувало на рахунок отримувача ТОВ «СОС Сервіс Україна» оплату послуг експерта про справі № 52425 згідно рах. №2598 від 04 жовтня 2018 року про визначення вартості відшкодування збитків транспортного засобу д/н [NUMBER] в розмірі 800,00 грн. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Відповідно до п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом; Згідно з ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством, шкоду пов`язану із втратою товарного вигляду Моторне (транспортне) страхове бюро України не відшкодовує. Згідно з п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; За п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. З правових позицій, викладений у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 753/21177/16-ц видно, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Відповідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) Страсбург, 10 лютого 2010 року, остаточне 10/05/2011), з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. З огляду на викладене, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що у відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат, а саме в розмірі 18564,94 грн. Натомість, позивач не ставить питання про відшкодування витрат за складання калькуляції вартості відновлюваного ремонту та визначення збитків, за що, як вбачається з матеріалів справи, МТСБ України перерахувало на рахунок отримувача ТОВ «СОС Сервіс Україна» грошові кошти у розмірі 800,00 грн., а тому, відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд не розглядає питання про стягнення цих коштів. У зв`язку з чим, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути в порядку регресу виплачене позивачем страхове відшкодування в сумі 18564,94 грн. Отже відповідно до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до задоволеної частини позовних вимог стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2176,22 грн.

Outcome: partial