Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект»), товариства з обмеженою відповідальністю «Міраклус», (далі - ТОВ «Міраклус») про визнання дій неправомірними (протиправними), визнання рішення недійсним, скасування записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Зазначав, що йому на праві власності належала квартира [ADDRESS] . Між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] 16.05.08 було укладено кредитний договір на суму 95 000 дол. США зі сплатою процентів у розмірі 13,5% річних. На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором між ним та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки, предметом якого була зазначена вище квартира. 15.03.16 йому стало відомо про те, що право власності на квартиру було зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект». Державним реєстратором, яка вчинила дії щодо перереєстрації прав власності на квартиру була приватний нотаріус Єгорова М.Є., яка не виконала вимоги ст. 34 Закону України «Про нотаріат» та не мала передбачених законодавством підстав для здійснення функції державного реєстратора щодо зазначеної квартири. При реєстрації квартири ТОВ «Кей-Колект» не було дотримано вимогу щодо надання державному реєстратору доказів отримання ним вимоги про усунення порушень умов договору, а також не надано доказів спливу 30-ти денного строку для виконання цієї вимоги. Повідомлення від 28.03.14 ним отримано не було. До того ж, договір між ним та банком і/або ТОВ «Кей-Колект» про продаж заставного майна укладено не було. Таким чином, у нотаріуса були відсутні правові підстави для прийняття рішення про реєстрацію права власності на квартиру. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив визнати неправомірними (протиправними): дії ТОВ «Кей-Колект» про звернення з заявою до приватного нотаріуса Єгорової М.Є. про здійснення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] та надання приватному нотаріусу Єгоровій М.Є. неправдивих відомостей у вигляді повідомлення про намір звернення стягнення на предмет іпотеки, дії приватного нотаріуса Єгорової М.Є. щодо перереєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Кей-Колект» і взяття на себе обов`язків державного реєстратора, визнати недійсним рішення приватного нотаріуса Єгорової М.Є. від 30.04.15 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру [ADDRESS] індексний номер 21063251 та скасувати запис № 9550270 від 30.04.15 про державну реєстрацію права власності квартири [ADDRESS] за ТОВ «Кей-Колект» проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 21063251 від 30.04.15 прийнятого приватним нотаріусом Єгоровою М.Є., скасувати запис № 9551143 від 30.04.15 про державну реєстрацію права власності квартири [ADDRESS] за ТОВ «Міраклус» проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 21064940 від 30.04.15 прийнятого приватним нотаріусом Єгоровою М.Є. У відзиві на позов ТОВ «Кей-Колект» вказало на наступне. 11.06.12 між АТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Кей-Колект» були укладені договір факторингу та договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до яких право вимоги за вказаними договорами перейшло до ТОВ «Кей-Колект». ТОВ «Кей-Колект» неодноразово зверталося до боржника за кредитним договором - [PERSON] , та майнового поручителя за договором іпотеки - [PERSON] , з пропозиціями щодо врегулювання питання по сплаті заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» [PERSON] та [PERSON] були надіслані вимоги про усунення порушення зобов`язання, які були ними отримані. Відповідно до Закону України «Про іпотеку» ТОВ «Кей-Колект» реалізувало своє право та задовольнило вимоги іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке відбулося 30.04.15. Відповідно до договору іпотеки було передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку». Вказане застереження і є таким договором про задоволення вимог іпотекодержателя, що відповідає приписам закону. Згідно з постановою КМУ від 17.10.13 № 868 державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як соціальний суб`єкт, на який покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Державному реєстратору були надані документи, передбачені чинним законодавством, на підставі яких було проведено державну реєстрацію прав власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кей-Колект». Вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» розповсюджуються на примусову реалізацію майна, а стягнення на предмет іпотеки було звернуто у позасудовому порядку відповідно до умов іпотечного застереження, добровільно погодженого сторонами при укладенні іпотечного договору. Набувши законним чином право власності на предмет іпотеки ТОВ «Кей-Колект», як єдиний власник, здійснило продаж нерухомого майна ТОВ «Міраклус», а тому підстав для скасування запису про реєстрацію права власності за ТОВ «Міраклус» немає. Посилаючись на зазначені обставини, відповідач просив відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив [PERSON] вказав на те, що не отримував повідомлень від ТОВ «Кей-Колект» з вимогами про усунення порушень та сплату заборгованості. Державний реєстратор при реєстрації прав власності на нерухоме майно повинен був перевірити наявність доказів направлення відповідної вимоги боржнику та чи сплив 30-ти денний термін з моменту отримання вимоги. У договорі іпотеки між сторонами договору було досягнуто згоди позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Третя особа не мала права здійснювати державну реєстрацію та приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та не виконала вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Приватний нотаріус Єгорова М.Є. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] (а.с. 12). Між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 855637 від 16.05.2018 (далі - договір) (а.с. 13-14). Предметом іпотеки є - квартира [ADDRESS] (п. 1.1. договору). Пунктом 4.2.3. договору передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку». Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю (п. 4.3. договору). Сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання (п. 5.1. договору). Пунктами 5.2.1., 5.2.2. договору передбачено, що позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; отримання іпотекодержателя права продати предмет іпотеки будь-який особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, діючій на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Частиною 3 ст. 33 Закону передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У позовній заяві позивач просить, зокрема, визнати неправомірними (протиправними) дії приватного нотаріуса Єгорової М.Є. щодо перереєстрації прав власності предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] за ТОВ «Кей-Колект» та взяття на себе обов`язків державного реєстратора, визнати недійсним рішення приватного нотаріуса Єгорової М.Є. від 30.04.15 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 21063251. Разом з тим, у позові [PERSON] приватний нотаріус Єгорова М.Є. залучена як третя особа. Частинами 1, 2 ст. 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Клопотання від позивача про залучення співвідповідачем приватного нотаріуса Єгорову М.Є. не надходило. Ураховуючи те, що позовні вимоги заявлені до третьої особи, в силу норм ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині вимог до третьої особи - приватного нотаріуса Єгорової М.Є., про визнання неправомірними (протиправними) дії приватного нотаріуса Єгорової М.Є. щодо перереєстрації прав власності предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] за ТОВ «Кей-Колект» та взяття на себе обов`язків державного реєстратора, визнання недійсним рішення приватного нотаріуса Єгорової М.Є. від 30.04.15 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 21063251. Обґрунтовуючи позов про визнання дій ТОВ «Кей-Колект» неправомірними (протиправними) та скасування записів про державну реєстрацію прав власності на спірну квартиру за ТОВ «Кей-Колект» і за ТОВ «Міраклус», позивач посилався на те, що при зверненні стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] ТОВ «Кей-Колект» порушило умови договору іпотеки та норми Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Що стосується Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то слід відмітити, що вимоги вказаного Закону розповсюджуються на примусову реалізацію майна, а стягнення на предмет іпотеки, як зазначено у позові, було звернуто у позасудовому порядку. Одночасно, доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві щодо незаконності звернення ТОВ «Кей-Колект» до державного реєстратора, порушення зазначеним товариством умов договору та Закону України «Про іпотеку» при зверненні стягнення на предмет іпотеки, позивачем суду не надано, як і не було подано відповідних клопотань до суду про витребування доказів у приватного нотаріуса чи у відповідачів у справі. Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed