Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до СО «Трудовик» », третя особа: голова ради СО «Трудовик» Киричук Ніна Миколаївна, про визнання дій протиправними, відшкодування збитків та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.09.2020 р. відповідачем в особі Голови Ради Садівничого об`єднання «Трудовик» Киричук Ніни Миколаївни було здійснено, на його думку, протиправне відключення від електропостачання за борги його садового будинку на території СТ «Промінь» по [ADDRESS] . Позивач зазначає, що не має договірних відносин з відповідачем, сплачує за спожиту електроенергію згідно встановлених державних тарифів по 1,68 грн. за 1 кВт/год., жодних повідомлень про наявність боргу не отримував, а тому вважає дії відповідача протиправними, такими, що порушують вимоги чинного законодавства, зокрема, норми Конституції та Цивільного кодексу України, а також Правил роздрібного ринку електричної енергії . Позивач зазначає, що був вимушений за власний кошт найняти електрика для підключення садового будинку до ЛЕП чим зазнав матеріальні збитки, вважає, що протиправними діями відповідача йому були завдані матеріальні збитки у розмірі 1500 грн. та моральна шкода у розмірі 1000 грн., які просить відшкодувати, а також стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн., дії відповідача визнати протиправними. Представником СО «Трудовик» адвокатом Іванченком О.В. було подано до позивача зустрічний позов, в якому він просив відмовити в задоволенні первісного позову в повному обсязі, стягнути з позивача на користь відповідача заборгованість по сплаті членських внесків в розмірі 398,70 грн., заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 9486,06 грн. та штрафні санкції в розмірі 4000 грн., а також стягнути з позивача понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач не виконує свої обов`язки члена садівничого об`єднання щодо повної та своєчасної оплати членських внесків та за спожиту електроенергію, був неодноразово попереджений про наявність боргу, але продовжував діяти недобросовісно, а тому був відключений від електропостачання відповідно до статутних та розпорядчих документів СО «Трудовик», здійснив самовільне підключення до електромереж відповідача, за що повинен сплатити штрафні санкції. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом адвокат Левченкова О.А. підтримала позовні вимоги, заперечувала проти задоволення зустрічного позову, зазначила про повне добровільне погашення боргу по сплаті членських внесків та за спожиту електроенергію. В судовому засіданні представник відповідача СО «Трудовик» за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом адвокат Іванченко О.В. заперечував проти задоволення первісного позову, підтвердив погашення боргу по сплаті членських внесків в розмірі 398,70 грн. та за спожиту електроенергію в розмірі 9486,06 грн., подав заяву про зменшення позовних вимог за зустрічним позовом, де просить стягнути з позивача за первісним позовом 4000 грн. заборгованості по сплаті штрафних санкцій за самовільне підключення до електромережі відповідача та судові витрати. В судовому засіданні третя особа: голова ради СО «Трудовик» Киричук Н.М. заперечувала проти задоволення первісного позову, підтримала позовні вимоги за зустрічним позовом. Судом встановлено, що СО «Трудовик» створено на підставі рішення конференції від 20 травня 1995 року, основним завданням об`єднання садівничих товариств є вирішення загальних питань по благоустрою території об`єднання, організації водопостачання, електрифікації, будівництва під`їзних доріг та інших питань роботи всіх садівничих товариств, що розташовані на території масиву. На момент виникнення спірних правовідносин діяв Статут СО «Трудовик» в редакції від 22.12.2019 р., відповідно до п. 1.5. якого членами «Об`єднання» є садові товариства, які є юридичними особами. До складу кожного СТ, що є членами «Об`єднання», входять фізичні особи-садівники, які мають статус члена СТ та мають право користуватися послугами, що їх надає «Об`єднання» садівникам. Відповідно до п. 1.7. Статуту СО «Трудовик», «Об`єднання» є юридичною особою, яка діє на основі колективної власності, створеної за рахунок надходження коштів від садівників, які мають статус членів СТ, інших джерел фінансування, не заборонених чинним законодавством (далі власність), самоуправління і самофінансування, має самостійний баланс, поточний рахунок в банку, печатку і штамп зі своєю назвою. Згідно п. 8.1. Статуту СО «Трудовик» до передачі на баланс енергопостачальній компанії електромереж і устаткування «Об`єднання» та відповідно до рішення НКРЕ України (лист від 10.04.2003 № 05-39-11/1195) має право визначати тарифи на оплату електроенергії для масиву «Об`єднання». В основу розрахунку тарифу за використану електроенергію на масиві закладаються кошти за використану електроенергію згідно з показниками приладу загального обліку на ТП в с. Літки та тарифом на електроенергію визначеною Державою для садівничих товариств. Тарифи, визначені Державою для садівничих товариств, збільшуються за рахунок: втрат у мережах масиву та трансформаторах, використання електроенергії для нічного освітлення, споживання електроенергії, не облікованої лічильниками окремих садоводів. Пунктом 62 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що колективний побутовий споживач це юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність. Згідно частини 1 статті 8 Закону України «Про ринок електричної енергії», господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерська діяльність, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадиться на ринку електричної енергії за умови отримання відповідної ліцензії. Відповідно до п.3.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (Постанова НКРЕКП 14.03.2018 №312), постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію. Згідно роз`яснень НКРЕКП №10824/20.2/7-20 від 13.10.2020 р., садівниче товариство/об`єднання є колективним побутовим споживачем (КПС). Садівниче об`єднання «Трудовик» не є ліцензіатом НКРЕКП, а тому, контроль за його господарською діяльністю не відноситься до компетенції НКРЕКП. Закупівля електричної енергії та розподіл здійснюються за рахунок коштів споживачів колективного побутового споживача. Умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів колективного побутового споживача, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж колективного побутового споживача регулюються установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами колективного побутового споживача та колективним побутовим споживачем щодо розподілу та постачання електричної енергії в межах колективного побутового споживача (пункт 10.2.5 ПРРЕЕ). Враховуючи вищенаведене, розрахунки за електричну енергію, у тому числі її вартість, умови та порядок припинення електропостачання для споживачів КПС, зокрема, за наявну заборгованість, визначається згідно з установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами КПС та КПС. Відповідно до п. 10.2.3. Правил, для забезпечення розподілу електричної енергії до межі балансової належності електроустановок колективного побутового споживача між колективним побутовим споживачем та оператором системи у передбаченому цими Правилами порядку укладається договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який розробляється оператором системи на підставі додатка 3 до цих Правил. Постачання електричної енергії на території СО «Трудовик» здійснюється на підставі Договору про постачання електричної енергії № 139 від 23 грудня 2009 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго» і відповідачем. За умовами зазначеного Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення роботи його електроустановок з приєднаною потужністю 1600,0 кВт, а Споживач оплачує Постачальникові вартість використаної (придбаної) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору. Згідно п.1.2 Договору № 139 точка продажу електричної енергії встановлюється сторонами відповідно до Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною даного договору. У п.2.1 зазначеного договору встановлено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією. До трансформаторів СО «Трудовик» підключені всі лінії електромереж, що знаходяться на території СО «Трудовик». Всі трансформаторні підстанції знаходяться на балансі СО «Трудовик». Електроенергія подається до кожного будинку членів садових товариств, що входять до СО «Трудовик». Відповідно до п. 10.2.5. Правил, закупівля електричної енергії та розподіл здійснюються за рахунок коштів споживачів колективного побутового споживача. Умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів колективного побутового споживача, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж колективного побутового споживача регулюються установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами колективного побутового споживача та колективним побутовим споживачем щодо розподілу та постачання електричної енергії в межах колективного побутового споживача. Рішенням 45-ої Конференції СО «Трудовик» від 25.07.2020 р. було встановлено: 2.2 Вартість за 1 кВт/год електроенергії: - \~ \~ \~ \~ для будинків с винесеними електронними лічильниками на опору або фасад будинку (з видимим вводом ) - 2,22 грн.; - \~ \~ \~ \~ для садових товариств, де замінено старі магістральні ЛЕП на ізольований кабель та встановлений лічильник на ТП - 2,00 грн. при умові 100% оплати за ел.енергію та відсутності заборгованості за спожиту! електроенергію за минулі роки по рішенню Ради. При виникненні заборгованості дія пільги припиняється* для садового товариства. - \~ \~ \~ \~ борги для лічильників з невидимим вводом 3,06 грн. Розрахунки за спожиту електроенергію здійснювати за кожен місяць до кінця поточного місяця:! при цьому надавати показники лічильника зафіксовані на фото (з № лічильника) або контролером, при відсутності споживання - надавати показники лічильника зафіксовані на фото (з № лічильника) або| контролером. Зараховувати як переплату вартість не більше 50 кВт ел.енергії по показниках лічильника за останній місяць. 2.3 \~ \~ \~ \~ Надати право Раді СО Трудовик на прийняття рішень по зміні тарифів пропорційно змін державного тарифу. В разі необхідності надати право Раді проводити засідання Ради з використанням] електронних засобів зв`язку. Рішення перенести на паперові носії інформації і додати до протоколу. Рішенням 39-ої звітно-виборної Конференції СО «Трудовик» від 15.07.2017 р. та рішенням 40-ої звітної Конференції СО «Трудовик» від 26.05.2018 р. затверджено такі санкції до садоводів за порушення використання електричної енергії: - При несвоєчасній оплаті садоводами членських внесків та при несвоєчасній оплаті за спожиту електроенергію, не виносі електролічильників на опору згідно рішення конференції, при наявності боргу за 200 квт електроенергії попередити Голову СТ. Термін виконання 10 днів. При невиконанні оплати у визначений термін будинок відключити від електропостачання без попередження. Підключення до ЛЕП здійснювати після оплати боргу та компенсації за підключення 1000 грн. - При виявленні не облікованого споживання електроенергії садоводами - будинок відключити від електропостачання без попередження. - Підключення до ЛЕП здійснювати після оплати втрат, розрахованих згідно ПУЕ з виплатою в термін 10 днів, компенсації в розмірі 4000 гривень з виплатою в термін 10 днів та установки електролічильника на електроопору. - При несанкціонованому підключенню будинку до ЛЕП - будинок відключити від електропостачання без попередження. - Підключення до ЛЕП здійснювати після оплати компенсації в розмірі 4000 гривень з виплатою в термін 10 днів та установки електролічильника на електроопору. [PERSON] є власником садової ділянки [ADDRESS] в CT «Промінь», що входить до складу СО «Трудовик». Згідно Акту обстеження споживання електроенергії садоводом від 16.02.2020 р. у [PERSON] зафіксовано борг по лічильнику № 3523025 2028 кВт, по лічильнику № 6545612 368 кВт. Прийнято рішення від`єднати будинок від ЛЕП за несвоєчасну оплату боргів. Згідно Акту на від`єднання від електромережі від 26.02.2020 р. у [PERSON] встановлено заборгованість зі сплати за електроенергію по двом лічильникам у розмірі 2028 кВт та 368 кВт. Відповідно до копії конверту та поштових квитанцій 17.07.2020 р. [PERSON] було направлено попередження про наявність боргу зі сплати членських внесків за 1-2 квартали 2020 року на суму 650 грн. та про можливе відключення від ЛЕП в разі непогашення заборгованості у 10-денний термін. Актом від 26.08.2020 р. було зафіксовано не допуск контролерів на територію СТ «Промінь» головою СТ «Промінь» [PERSON] . Даний факт підтверджується також доповідними контролерів [PERSON] від 26.08.2020 р. та [PERSON] від 28.08.2020 р.. 30.08.2020 р. було складено Акт на від`єднання від електромережі садових будинків, зокрема і будинку [PERSON] за наявність боргу по сплаті за електроенергію та членських внесків. 07.09.2020 р. садовий будинок [PERSON] було від`єднало від ЛЕП на підставі тривалої наявності заборгованості по сплаті за електроенергію та членських внесків. Актом обстеження споживання електроенергії садоводом від 10.09.2020 р. було зафіксовано несанкціоноване підключення будинку [PERSON] до ЛЕП. Прийнято рішення відключити будинок від ЛЕП, підключити після оплати боргу та компенсації у розмірі 4000 грн. 08.11.2020 р. [PERSON] було винесено попередження про наявність боргу по сплаті за електроенергію та членських внесків та про можливе відключення від ЛЕП в разі непогашення заборгованості у 10-денний термін. 21.11.2020 р. зазначене Попередження було поштою направлено [PERSON] .. Актом обстеження споживання електроенергії садоводом від 29.11.2020 р. було зафіксовано несанкціоноване підключення будинку [PERSON] до ЛЕП, а також наявність боргу по сплаті за електроенергію та членських внесків. 29.11.2020 р. було складено Акт на від`єднання від електромережі будинку [PERSON] на підставі наявності боргу по сплаті за електроенергію та членських внесків. Актом від 24.01.2021 р. було зафіксовано не допуск контролерів на територію СТ «Промінь» головою СТ «Промінь» [PERSON] . Згідно Акту обстеження споживання електроенергії садоводом від 24.01.2021 р. у [PERSON] зафіксовано не допуск контролерів до приладів обліку, а також несанкціоноване підключення до ЛЕП. Прийнято рішення про від`єднання будинку від ЛЕП. Садовод від підпису відмовився. Згідно Довідки № 09 від 27.01.2021 р. у [PERSON] наявний борг по сплаті за електроенергію 9486,06 грн., за несанкціоноване підключення до ЛЕП 4000,00грн., по сплаті членських внесків 398,70 грн. Загалом станом на 27.01.2021 р. борг становить 13884,76грн. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин між позивачем та відповідачем не було укладено трьохстороннього договору про постачання та/або розподіл електричної енергії, а між позивачем та відповідачем існували лише статутні правовідносини, то посилання позивача на відсутність договору суд не бере до уваги. Позивачем надано до суду квитанції за 2020 рік про оплату на користь СО «Трудовик» споживання електроенергії за тарифом 1,68 грн. за 1 кВт/год., а не встановленим статутними та розпорядчими документами СО «Трудовик» 2,22 грн. за 1 кВт/год. Таким чином [PERSON] як член СТ «Промінь», яке, в свою чергу, є членом СО «Трудовик», відповідно до положень розділу 8 Статуту СО «Трудовик», здійснював систематичне користування електричною енергією. Втім, в порушення своїх зобов`язань, [PERSON] свого обов`язку щодо оплати членських внесків та за спожиту електричну енергію не виконував, діяв системно та протиправно, після неодноразових попереджень був відключений від електропостачання за порушення Статуту та розпорядчих документів СО "Трудовик", обов`язкових для виконання як всіма садоводами так і керівництвом СО «Трудовик». Тобто, на момент ухвалення даного рішення підстави для визнання дій голови Ради СО «Трудовик» [PERSON] протиправними відсутні. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). З огляду на викладе, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення матеріальної шкоди є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного: Згідно ст. 23ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає, зокрема, 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода, як зазначає позивач, полягає в тому, що він був змушений покинути власні справи та займатися невластивими йому справами, оцінює моральну шкоду в 1000 грн. За загальним принципом покладення на заподіювача обов`язку по відшкодуванню шкоди - є обов`язковим наявність протиправності (вини) в діях заподіювача шкоди. Згідно ст. 1167ЦК України, моральна шкода, завдана особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (якою врегульовано відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; шкоди внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт). За даними приписами закону так само головною підставою для покладення на заподіювача шкоди обов`язку відшкодувати шкоду є протиправність його дій, - чого у випадку з позивачем в межах розгляду даної справи і заявлених позовних вимог та наданих доказів - не встановлено. Крім того, позивач не надав жодного доказу на підтвердження протиправного заподіяння йому моральної шкоди. Таким чином, в межах розглядуваної справи відсутні законні підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди, вказаної позивачем. Дані позовні вимоги необґрунтовані, недоведені і задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог за зустрічним позовом. З договору № 1 від 07.09.2020 р., підписаного зі сторони замовника послуг позивачем, про приєднання дротів електроживлення домоволодіння позивача до діючих електромереж тобто електромереж СО «Трудовик», а також акту виконаних робіт від 07.09.2020 р. до вищевказаного договору, випливає, що [PERSON] всупереч встановленого порядку здійснив підключення свого садового будинку до електромереж СО «Трудовик», тобто здійснив самовільне підключення. Рішеннями Конференцій СО «Трудовик» передбачені штрафні санкції за самовільне підключення до електромереж СО «Трудовик» у розмірі 4000 грн. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Тому суд задовольняє зустрічний позов та стягує з [PERSON] на користь СО «Трудовик» 4000 грн. штрафних санкцій за самовільне підключення до електромереж відповідача. Щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики, необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісних вимог, судові витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн. та сплачений судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за первісним позовом. Згідно пунктів 2.2 та 2.3 договору про надання правової допомоги та юридичних послуг №01-11/2019 від 01.11.2019 р., укладеного між адвокатом Іванченком О.В. та СО «Трудовик», в редакції, затвердженій додатковою угодою №1 від 31.05.2020 р., правова допомога, що надається адвокатом, оплачується замовником у залежності від обсягу часу, що витрачено адвокатом на надання правової допомоги за договором, складності та обсягу виконаних доручень. Сторони погодили, що вартість однієї години надання правової допомоги за цим Договором становить 1000 (одна тисяча) грн. без ПДВ. При виконанні доручень, які потребують виїзду Адвоката за межі міста Київ, проводиться оплата з урахуванням часу проїзду в інший населений пункт і в зворотному напрямку з розрахунку 500 (п`ятсот) грн. без ПДВ за годину. За надання юридичних послуг в дорученнях підвищеної складності за домовленістю сторін може встановлюватися окремий тариф (коефіцієнт). Відповідно до пункту 2.8 договору, оплата гонорару (винагороди) за надання адвокатом правової допомоги за цим договором, а також фактичних витрат, здійснюється у такому рядку: не пізніше 10 числа поточного місяця адвокат надає замовнику рахунок та акт виконаних робіт за минулий місяць з розрахунком суми оплати, виходячи з обсягу часу, який було витрачено на надання правової допомоги за цим договором, складності, галузевої належності та обсягу виконаних доручень, а також фактичних витрат адвоката, зазначених в п.2.4 та 2.5 договору. У разі відсутності у замовника заперечень з приводу суми оплати він зобов`язується підписати акт виконаних робіт та сплатити визначену суму протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Суд у задоволенні первісного позову відмовляє, задовольняє зустрічний позов, тому відповідач має право на відшкодування позивачем понесених ним судових витрат на правничу допомогу та зі сплати судового збору. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. В додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87951334) було сформульовану правову позицію, згідно якої саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Таким чином, Верховний Суд зазначив, що у питанні визначення розподілу судових витрат судді мають виступати виключно як арбітри та надавати оцінку доказам та доводам, що наводяться сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. В Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 910/7586/19 від 25.05.2021 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97218330) зазначено: 3.45. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. 3.46. Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта. 3.47. Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. 3.48. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно, вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. 3.49. З огляду на що колегія суддів вважає, що такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. 3.50. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. Оскільки позивачем під час розгляду справи не було заявлено жодних клопотань щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу, не подано жодного доказу на підтвердження неспівмірності таких витрат з обсягом наданої правничої допомоги та зі ступенем складності справи, то суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача понесених судових витрат в повному обсязі. Судові витрати СО «Трудовик» підтверджені актами виконаних робіт з детальним переліком роботи адвоката, платіжними дорученнями, виписками по рахунку адвоката Іванченка О.В., квитанцією про сплату судового збору за подання зустрічного позову. Таким чином, стягненню з позивача [PERSON] на користь відповідача СО «Трудовик» підлягають судові витрати в розмірі 20820 грн., з яких: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18550 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного та

Outcome: approved