Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якому позивач просить суд визнати виконавчий напис, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною № 51164 від 24.05.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості у розмірі 50894 грн., визнати таким, що не підлягає виконанню. Вимоги обґрунтовує тим, що в жовтні 2021 р. на адресу Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), надійшла заява від ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕЛЛФІН" про примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису №51164 виданого 24.05.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Грисюк Оленою Василівною. 08.10.2021 \~ \~ \~ \~року Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 65783767. Відповідно до вищевказаної постанови, було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 50 894 грн. на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕЛЛФІН". 08.10.2021 \~ \~ \~ \~року по вищевказаному виконавчому провадженню винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Дану постанову було направлено за місцем роботи Позивача (ПрАТ «СК «Українська страхова група»). Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження було з`ясовано, що виконавчий напис нотаріуса був здійснений по зобов`язанням невідомого раніше Позивачу Кредитного договору №671997 від 21.12.2018 року з ТОВ "ВЕЛЛФІН" на суму 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. Відповідно до виконавчого напису №51164 від 24.05.2021 р. стягнення заборгованості проводилося за період з 21.12.2018 р. по 01.03.2020 р., сума заборгованості за цей період склала 50 144 грн. 00 коп. з яких: 3000 грн. 00 коп. - тіло кредиту; 47144 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилаючись на\~вимоги підпунктів\~1.1-1.2\~Глави 16\~Розділу II\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5,\~вимоги ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат», Абзац 3 п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 позивач зазначає, що на сьогоднішній день приватний нотаріус так і не направила на адресу позивача виконавчий напис, що є порушенням Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. При вчиненні виконавчого напису нотаріус, Третя особа, не отримувала від Відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений Відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису - зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками фінансової компанії, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Відповідача до Позивача. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відповідачем, приватному нотаріусу надано Розрахунок заборгованості за договором №671997 укладеним від 21.12.2018 року, загальна сума за яким становить 3 000 грн. В заяві Відповідача до Третьої особи про вчинення виконавчого напису зазначений гривневий еквівалент вимог Відповідача до Позивача у розмірі 50144 грн., що не відповідає заборгованості, а також не зрозуміло яким чином здійснювався сам розрахунок пені. Крім того, жодної вимоги про погашення заборгованості позивач не отримував. Отже, на підставі документів, наданих Відповідачем Третій особі із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог Відповідача до Позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону Ухвалою Комунарського районного суду від 23.11.2021року зупинено стягнення за виконавчим провадженням №65783767 з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості у розмірі 50894 грн., який перебуває на виконанні у державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Щетинкіної Анастасії Сергіївни Ухвалою Комунарського районного суду від 23.11.2021року суддя прийняла зазначену цивільну справу\~за позовною\~заявою до свого провадження та відкрила провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, зазначеною ухвалою суду було витребувано у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни належним чином засвідчену копію матеріалів нотаріальної справи, відповідно до яких вчинено виконавчий напис № 51164 від 24.05.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості у розмірі 50894 грн. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» належним чином засвідчені копії документів, які надавались приватному нотаріусу Грисюк О.В., для вчинення виконавчого напису № 51164 від 24.05.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості у розмірі 50894 грн. 12.01.2022 року на адресу суду державним виконавцем Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надано заяву про розгляд справи за її відсутності. При розгляді справи по суті поклалась на розсуд суду. 12.01.2022 року судом направлено запит до відділу з питань нотаріату у Київській області Управління нотаріату ЦМУМЮ (м.Київ) щодо надання інформації стосовно приватного нотаріуса [PERSON] (а.с.29). 12.05.2022 року судом отримано відповідь від Управління нотаріату ЦМУМЮ (м.Київ) згідно якої Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 25.10.2021 № 4 та на підставі підпунктів «е», «з» та «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 07.11.2005 за № 6014 на ім`я [PERSON] , анульовано згідно з наказом Міністерства юстиції У країни від 01.11.2021 № 3 897/5. Згідно з листом в.о. завідувача Київським обласним державним нотаріальним архівом Журавель А.М. від 09.12.2021 № 3245/01-17 документи нотаріального і діловодства та архіву приватного нотаріуса Грисюк О. В. надано для і проведення звірки до Київського обласного державного нотаріального архіву. Разом з тим, в. о. завідувачем Журавель А.М. було повідомлено, що у зв`язку із великим обсягом документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Грисюк О.В. процес звірки наявності нотаріальних документів згідно з Реєстром реєстрації нотаріальних дій відповідно до вимог пункту 15.4 розділу XV Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2020 за № 1318/18613 (далі - Правила), потребуватиме значного часу. Після проведення звірки наявності нотаріальних документів згідно з Реєстром, на виконання вимог абзацу першого пункту 15.7 розділу XV Правил, буде складено акт приймання-передавання документів до Київського обласного державного нотаріального архіву. До Центрального міжрегіонального, управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.01.2022 року по справі № 640/2168/22 за позовом [PERSON] до Міністерства юстиції України,; Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Україні (м. Київ), Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України про визнання протиправним та скасування рішень та наказів, зокрема рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 25.10.2021 № 4 та. наказу Міністерства юстиції України від 01.11.2021 № 3897/5. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням в матеріалах справи, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв клопотань на адресу суду не надходило. Крім того відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Треті особи приватний нотаріус\~Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~Олена Василівна,\~Комунарський відділ\~державної виконавчої\~служби у\~місті Запоріжжі\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро)у судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Державним виконавцем відповідно до заяви від 12.01.2022 року заявлено про розгляд справи за її відсутності. При розгляді справи по суті поклалась на розсуд суду. Будь-яких заяв, клопотань від приватного нотаріуса на адресу суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~Олена Василівнавчинений виконавчий напис № 51164 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості у розмірі 50894 грн. Постановою державного виконавця Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), на підставі зазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження ВП №65783767. Ухвалою суду від 23.11.2021 р. у приватного нотаріуса Грисюк О.В. витребовувались матеріали нотаріальної справи заведеної при вчиненні виконавчого напису № 51164 від 24.05.2021 року.\~ Проте,\~зазначену ухвалу\~суду не\~виконано. На адресу суду надійшов не вручений конверт, із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судом отримано відповідь від Управління нотаріату ЦМУМЮ (м.Київ) згідно якої Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 25.10.2021 № 4 та на підставі підпунктів «е», «з» та «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 07.11.2005 за № 6014 на ім`я [PERSON] , анульовано згідно з наказом Міністерства юстиції У країни від 01.11.2021 № 3 897/5. Згідно з листом в.о. завідувача Київським обласним державним нотаріальним архівом Журавель А.М. від 09.12.2021 № 3245/01-17 документи нотаріального і діловодства та архіву приватного нотаріуса Грисюк О. В. надано для і проведення звірки до Київського обласного державного нотаріального архіву. Разом з тим, в. о. завідувачем Журавель А.М. було повідомлено, що у зв`язку із великим обсягом документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Грисюк О.В. процес звірки наявності нотаріальних документів згідно з Реєстром реєстрації нотаріальних дій відповідно до вимог пункту 15.4 розділу XV Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2020 за № 1318/18613 (далі - Правила), потребуватиме значного часу. Окрім того ухвалою суду від 23.11.2021 р. у Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ВЕЛЛФІН» витребовувались\~належним чином\~засвідчені копії\~документів,\~які надавались\~приватному нотаріусу\~Грисюк О.В.,\~для вчинення\~виконавчого напису\~№ 51164\~від 24.05.2021\~року про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ВЕЛЛФІН» заборгованості\~у розмірі\~50894\~грн.Зазначену\~ухвалу суду\~не виконано. Відповідач отримав ухвалу суду 29.01.2022 року та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується поштовим повідомленням в матеріалах справи (а.с.25). Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною\~постанову Кабінету\~Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254КАС України\~(в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 16.09.2019 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету\~Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172\~для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 16.09.2019 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,\~88\~Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~Постановою Кабінета Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Позивач [PERSON] зазначає, що у нього відсутня заборгованість перед ТОВ «ВЕЛФІН». Вказана заборгованість у виконавчому написі позивачем оспорюється та не визнається. Відповідач, в свою чергу, жодних заперечень та доказів на спростування зазначеного не надав. Будь-яких доказів на підтвердження того, що кредитний договір належить саме [PERSON] суду не надано. Та само як і не надано розрахунок відповідно до якого можливо б було встановити, що сума заборгованості за кредитним договором становить саме 50894 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач цілком обґрунтовано посилається на відсутність в нього документів, які були підставою для винесення виконавчого напису, тому вважає, що обов`язок доказування заперечень покладається на відповідача, в результаті дій якого були зібрані, створені та подані документи приватному нотаріусу Згідно наданих матеріалів не можливо встановити, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу був наданий оригінал кредитного договору, який посвідчений нотаріусом. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14 557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року при розгляді справи № 305/2082/14-ц. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Позивач стверджував, що не отримував від ТОВ «ВЕЛФІН» вимогу про сплату заборгованості та її можливе стягнення шляхом видачі виконавчого напису нотаріуса. Відсутні такі відомості і в матеріалах справи. Стороною відповідача зазначена обставина не спростована. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, а повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Та обставина, що [PERSON] не отримав письмову вимогу банку виключає можливість вчинення виконавчого напису. Зазначене також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17, від 27.08.2020 р. у справі № 554/6777/17, про які вказувалося вище. Із наданого виконавчого напису вбачається, що [PERSON] нараховані відсотки у розмірі 47144 грн. Між тим, стягувачем не надано інформацію щодо детального розрахунку розміру нарахованих відсотків. Тобто, нараховані відсотки не можуть вважатися безспірними, оскільки не надано детального розрахунку, який би підтверджував відповідність нарахованої суми умовам договору. За таких обставин виконавчий напис №51164 від 24.05.2021 року є незаконним та слід його визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Позивачем при зверненні до суду із позовною заявою сплачено сплачений судовий збір в сумі 908 грн., за подання позовної заяви та судовий збір у розмірі 454 грн. за заяву про забезпечення позову, який підлягає стягненню з відповідача. Загальна сума витрат по сплаті судового збору становить 1362 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved