Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила внести зміни до актового запису про народження [PERSON] № 326 від 05.02.2020, вчиненого Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) шляхом виключення відомостей про відповідача [PERSON] , [INFO] , як батька дитини. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач з відповідачем з 26.10.2012 року перебували в шлюбі, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2019 року було розірвано, проте з 2016 року вони як подружжя фактично разом не поживали, оскільки вона переїхала до м.Києва, а відповідач залишився проживати в АР Крим. [INFO] у позивачки та третьої особи [PERSON] народилась спільна донька, у свідоцтві про народження якої батьком був записаний відповідач [PERSON] на підставі ч. 2 ст. 122 СК України. Біологічним батьком дитини є третя особа [PERSON] , що підтверджується його заявою про своє батьківство, справжність підпису засвідчено приватним нотаріусом, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого права. Ухвалою Київського апеляційного суду від 31.05.2021 року визначено підсудність розгляду цієї справи Святошинському районному суду м. Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2021 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Відповідач не подавав до суду відзив на позовну заяву. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. В подальшому позивач та його представник надали до суду суду заяви про розгляд справи без їх участі. Інші сторонни в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до частини другої статті 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно з частиною третьою статті 122 СК України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється статтею 126 СК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Відповідно до частини першої статті 138 СК України жінці, яка народила дитину у шлюбі, надано право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини, відповідно до частини другої цієї ж статті, може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб 26.10.2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського РУЮ у м. Севастополі, а.з. 736. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] . Рішення набрало законної сили 03.01.2020 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 18.04.2020 року [PERSON] своєю заявою підтвердив своє батьківство відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , справжність підпису засвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 273. За клопотанням позивача судом була призначена судово-медична (генетична) експертиза, на вирішення якої було поставлено питання: чи являється [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] , та якою є вірогідність такого батьківства? Відповідно до висновку експерта № 103-304-2021 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Отже, враховуючи, що молекулярно-генетичним дослідженням встановлено біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] та враховуючи, що про визнання такого батьківсьва є нотаріально засвідчена заява [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved