Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є працівником Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеса» (Код ЄДРПОУ 34674102) та для організації контролю за виконанням дорученої роботи 16.07.2020 року на транспорті мотоциклі «VIPER v250BD» ( реєстраційний номер: [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] ) з території EPP № 1 і прямував до центрального теплового пункту №71, розташованого за адресою вул. Генерала Бочарова, 13. Оскільки дорога по проспекту Добровольського була перезавантажена транспортними засобами, то позивач вирішив доїхати до ЦТП № 71 по менше завантаженої транспортними засобами вулиці Жоліо - Кюрі. Позивач рухаючись по вул. Академіка Заболотного, на перехресті вул. Академіка Заболотного і вул. Курської навпроти будинку № 2 потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, зіткнувся з легковим автомобілем «Renault Logan» (реєстраційний номер: [NUMBER] , номер шасі (кузова, paми): [NUMBER] ) за кермом якого був [PERSON] (далі- Відповідач) Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 102253 від 03.08.2020 року встановлено, що автомобілем «Renault Logan» керував [PERSON] та під час руху проїзною частиною вул. Ак. Заболотного у напрямку пр. Добровольського, повертаючи ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, не надав переваги в русі транспортному засобу мотоциклу марки «Viper 250» ( реєстраційний номер [NUMBER] ), який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого допустив зіткнення з ним, тим самим, порушив вимоги п.п. 10. 4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно зі ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження. В подальшому, Управлінням патрульної поліції в Одеській області направлено до Суворовського районного суду міста Одеси матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП. 11.09.2020 року Суворовським районним судом міста Одеси по справі №523/12412/20 винесено постанову, якою постановлено [PERSON] , [INFO] притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення в вигляді штрафу в дохід держави в розмір двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн. Крім того, в постанові зазначено, що Відповідач в судовому засіданні вину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав. Вищезгаданим адміністративним правопорушенням, яке вчинив Відповідач, [PERSON] завдану матеріальну та моральну шкоду. Оскільки [PERSON] під час керування транспортним засобом володів ним на законних підставах (мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий власником, на законній підставі використовував такий транспортний засіб згідно пункту 2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року), то він має нести відповідальність за завдані збитки та обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає саме у нього, як у особи, яка її завдавала. Після вчинення Відповідачем адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджуєтеся рішенням від 11.09.2020 по справі №523/12412/20, транспортирний засіб, а саме мотоцикл «VIPER v250BD» ( реєстраційний номер: [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] ) отримав механічні ушкодження. Мотоцикл «VIPER v250BD» отримав механічні ушкодження, які під час оформлення даної дорожньо - транспортної пригоди працівниками поліції в присутності водіїв транспортних засобів були встановлені та зафіксовані в адміністративних матеріалах. Так, в Мотоциклі «VIPER v250BD» були пошкоджені, передня центральна частина; передня права частина; бокова права частина; задня права частина, що також підтверджується довідкою №3020199420258085 про дорожньо-транспортну пригоду Крім того, позивачем виявлено що у мотоцикла повністю лопнула рама, яка являється основною частиною всього мотоциклу. До мотоциклетної рами, як до скелету, кріпляться всі основні компоненти мотоцикла. Вона сприймає все необхідне навантаження: вага цих агрегатів, а також водія і пасажира; тягове зусилля і зусилля, що виникають при гальмуванні; динамічні навантаження, що з`являються при проходженні поворотів і подоланні перешкод. А тому дане пошкодження призводить мотоцикл у непридатність до подальшого використання, а згідно чинного законодавства, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності. Після виявлення ступеню пошкодження, позивач звернувся до СТО за консультацією щодо відновлення мого транспортного засобу, крім того, провівши аналіз по ремонту мотоциклу, а саме вартості запчастин які підлягають заміні та реставрації, дійшов висновку, що для ремонту та відновлення мого мотоциклу «VIPER v250BD» за ринковими цінами потрібно 35 000 грн. А тому, у зв`язку із пошкодженням внаслідок вчиненого з вини відповідача ДТП, вказана сума у розмірі 35 000 грн. позивачу не відшкодовано, а тому, позивач приходить до висновку, що розмір вищезгаданої шкоди завданої майну позивача зобов`язаний відшкодувати відповідач на підставі рішення суду. Крім того, неправомірними діями відповідача, крім матеріальної шкоди, позивачу було завдано моральної шкоди. Після ДТП що сталося з вини Відповідача, на місце події було викликано швидку допомогу після чого лікарі бригади надали [PERSON] першу медичну допомогу і доставили його, приблизно о 10 год 10 хв до КНП «Одеська обласна клінічна лікарня». Перебуваючи в КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» лікарі провели обстеження Позивачу та постановили діагноз, що підтверджуєтеся довідкою КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» від 30.07.2020 р. №01/01- 06/19-10- «Множинні садини верхніх та нижніх кінцівок, забій лівого гомілковостопного суглоба». Після даного інциденту, позивач перестав нормально спати, режим сну порушився, позивач не може вчасно заснути, під час сну появилася тривога та постійні кошмари. Також, будучи в житі спокійним за своїм характером, став постійного нервувати та зриватися на будь які дрібниці, у позивача почалися постійні перепади настрою швидка втома та смута. Крім того після ДТП створеною комісією КП «Теплопостачання міста Одеси» було проведено розслідування нещадного випадку що стався в КП «Теплопостачання міста Одеси». Проведення даного розслідування посприяло тому, що у зв`язку зі збором інформації комісією та постійними розмовами з боку колег по роботі, позивач часто згадував про дану подію, нервувався, переживав з цього приводу на підставі чого і зазнавав моральних страждань. Неправомірними суспільно-небезпечними діями Відповідача позивачу завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті потерпілого: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі повернення коштів, переживання: незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього психологічного стану здоров`я. Через події, що сталися виникли негативні психосоматичні та психоемоційні зміни: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, відчуття власної трудової неповноцінності, тривога з приводу майбутнього. Були порушені актуальні життєві та робочі плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Таким чином, позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 50 000 грн. В судове засідання позивач подав заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність. Ухвалою суду від "21" лютого 2022р. було відкрито спрощене провадження по справі. Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзиву від відповідача на позов до суду не надходило. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином відповідно до поштового повідомлення. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що [PERSON] є працівником Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеса» (Код ЄДРПОУ 34674102) та для організації контролю за виконанням дорученої роботи 16.07.2020 року виїхав на особистому транспорті мотоциклі «VIPER v250BD» ( реєстраційний номер: [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] ) з території EPP № 1 і прямував до центрального теплового пункту №71, розташованого за адресою вул. Генерала Бочарова, 13. О 09: 40 Позивач рухаючись по вул. Академіка Заболотного, на перехресті вул. Академіка Заболотного і вул. Курської навпроти будинку № 2 потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, зіткнувся з легковим автомобілем «Renault Logan» (реєстраційний номер: [NUMBER] , номер шасі (кузова, paMH ): [NUMBER] ) за кермом якого був [PERSON] (далі- Відповідач). Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 102253 від 03.08.2020 року встановлено, що автомобілем «Renault Logan» керував [PERSON] та під час руху проїзною частиною вул. Ак. Заболотного у напрямку пр. Добровольського, повертаючи ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, не надав переваги в русі транспортному засобу мотоциклу марки «Viper 250» ( реєстраційний номер [NUMBER] ), який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого допустив зіткнення з ним, тим самим, порушив вимоги п.п. 10. 4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно зі ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження. 11.09.2020 року Суворовським районним судом міста Одеси по справі №523/12412/20 винесено постанову, якою постановлено [PERSON] , [INFO] притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення в вигляді штрафу в дохід держави в розмір двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн. Крім того, в постанові зазначено, що Відповідач в судовому засіданні вину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав. Відповідно до статті 1187 ЦК України умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювана шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і не винні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.. Аналогічна правова позиція викладена у постановах ВС України від 11.12.2019 року у справі № 601/1304/15, від 18.10.2019 року у справі № 352/342/17. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Порядок визначення шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, врегульовано главою 82 ЦК, крім того, відповідні роз`яснення надано в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, відповідно до яких при визначенні розміру шкоди враховується розмір майнової шкоди, спричиненої майну або особистим немайновим правам потерпілого. Під шкодою, що має бути відшкодована, розуміють або зменшення блага потерпілого внаслідок порушення його матеріальних прав або зниження нематеріальних благ (рівня життя, здоров`я тощо). Оскільки [PERSON] під час керування транспортним засобом володів ним на законних підставах (мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий власником, на законній підставі використовував такий транспортний засіб згідно пункту 2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року), то він має нести відповідальність за завдані збитки та обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає саме у нього, як у особи, яка її завдавала. Після вчинення Відповідачем адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджуєтеся рішенням від 11.09.2020 по справі №523/12412/20, мотоцикл «VIPER v250BD» ( реєстраційний номер: [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] ) отримав механічні ушкодження. Мотоцикл «VIPER v250BD» отримав механічні ушкодження, які під час оформлення даної дорожньо - транспортної пригоди працівниками поліції в присутності водіїв транспортних засобів були встановлені та зафіксовані в адміністративних матеріалах. Так, в Мотоциклі «VIPER v250BD» були пошкоджені, передня центральна частина; передня права частина; бокова права частина; задня права частина, що також підтверджується довідкою №3020199420258085 про дорожньо-транспортну пригоду. Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Згідно ч.ч.1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Норма пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року (далі - Постанова № 4 від 01.03.2013 року) роз`яснено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавана за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Після виявлення ступеню пошкодження, позивач звернувся до СТО за консультацією щодо відновлення транспортного засобу, крім того, провівши аналіз по ремонту мотоциклу, а саме вартості запчастин які підлягають заміні та реставрації, я дійшов висновку, що для ремонту та відновлення мого мотоциклу «VIPER v250BD» за ринковими цінами потрібно 35 000 грн. Після ДТП що сталося з вини Відповідача, на місце події було викликано швидку допомогу після чого лікарі бригади надали [PERSON] першу медичну допомогу і доставили його, приблизно о 10 год 10 хв до КНП «Одеська обласна клінічна лікарня». Перебуваючи в КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» лікарі провели обстеження Позивачу та постановили діагноз, що підтверджуєтеся довідкою КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» від 30.07.2020 р. №01/01- 06/19-10- «Множинні ссадини верхніх та нижніх кінцівок, забій лівого гомілковостопного суглоба». Після даного інциденту, позивач перестав нормально спати, режим сну порушився, не може вчасно заснути, під час сну появилася тривога та постійні кошмари. Також, будучи в житі спокійним за своїм характером, позивач став постійного нервувати та зриватися на будь які дрібниці, почалися постійні перепади настрою швидка втома та смута. Після ДТП створеною комісією КП «Теплопостачання міста Одеси» було проведено розслідування нещадного випадку що стався в КП «Теплопостачання міста Одеси». Проведення даного розслідування посприяло тому, що у зв`язку зі збором інформації комісією та постійними розмовами з боку колег по роботі, позивач часто згадував про дану подію, нервувався, переживав з цього приводу на підставі чого і зазнавав моральних страждань. Неправомірними суспільно-небезпечними діями Відповідача завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті потерпілого: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі повернення коштів, переживання: незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього психологічного стану здоров`я. Через події, що сталися, виникли негативні психосоматичні та психоемоційні зміни: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, відчуття власної трудової неповноцінності, тривога з приводу майбутнього. Були порушені актуальні життєві та робочі плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Завдану моральну шкоду, позивач оцінює у розмірі 50 000 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з частиною третьої цієї статті моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Пунктами 3, 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із порушенням наданих прав, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно із п. 5 вищевказаної постанови Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Отже, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умови порушення права цієї особи, наявність такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. За позицією ВП ВС у постанові від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка була визначена позивачем занадто завищена, а тому з урахуванням принципів розумності, справедливості та співмірності, суд, вважає, що розмір моральної шкоди повинен становити суму у розмірі 10000 гривень.

Outcome: partial