Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог. 31 березня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Вакулівської сільської ОТГ Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай), колишнього КСП «Свердловськ» Софіївського району Дніпропетровської області, площею 8,812 умовних кадастрових гектарів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала, що вона була членом колгоспу ім. Свардлова Софіївського району Дніпропетровської області, реорганізованого у КСП «Свердловське». При розпаюванні земель цього колективного сільськогосподарського підприємства у 1994-1995 роках її було включено до списку громадян, членів КСП за порядковим номером 551, що є додатком до державного акту про право колективної власності на землю, які мають право на земельну частку (пай). Позивачка починаючи з 15 серпня 1987 року працювала вихователем у місцевій школі-інтернаті, а з 26.08.2004 вчителем у Мар`ївській ЗОШ, тому про те, що вона має не реалізоване право на земельну частку (пай), вона дізналася лише наприкінці 2021 року. Після чого вона відразу звернулася до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявою про отримання відповідного сертифікату та до Вакулівської сільської ОТГ із заявою про виділення їй земельної частки (паю), однак оскільки жодних відповідей на свої звернення остання у встановлений законом строк не отримала, це і змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивачки - адвокат Павленко В.В. в судовому засіданні, посилаючись на обставини та доводи викладені у позові, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач, Вакулівська сільська ОТГ Дніпропетровської області, та третя особа, ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в судове засідання явку своїх представників повторно не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи останні повідомлялися належним чином, про причини неявки своїх представників суд не повідомили, відзив/заперечення на позов суду не подали. Заяв про розгляд справи без участі їхніх представників чи відкладення розгляду справи до суду теж не направили. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Через повторну неявку представника відповідача, неподання ним відзиву та не повідомлення ним про причину своєї неявки, відсутності заяв про відкладення справи чи розгляду її за відсутності представника відповідача, зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі останнього, судом, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази. Згідно даних трудової книжки позивачки, серії [NUMBER] , судом встановлено, що [PERSON] з 15.08.1987 по 26.08.2004 працювала вихователем Жовтневої школи-інтернату, а з 26.08.2004 по теперішній час вчителем початкових класів Мар`ївської середньої загальноосвітньої школи Софіївської районної ради Дніпропетровської області (а.с. 5). 16 грудня 1994 року колгосп ім. Свердлова Софіївського району Дніпропетровської області, згідно рішення Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області від 18.06.1993 за № 11, одержав державний акт на право колективної власності на землю, серії ДП сф № 007, про право колективної власності на землю загальною площею 5110,9 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с 6). Відповідно до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до названого вище державного акту, за порядковим номером 551 значиться і позивачка [PERSON] , що також підтверджено відповідною довідкою керівника СТОВ «Південне» (а.с. 7-8, 9). Згідно довідки СТОВ «Південне», колгосп ім. Свердлова Софіївського району Дніпропетровської області реорганізований на підставі рішення загальних зборів колгоспників від 09.02.1994 (протокол № 1) в колективне сільськогосподарське підприємство «Свердловське» правонаступником якого, згідно протоколу зборів його членів від 22.06.2000 за № 1, в подальшому стало СТОВ «Південне» (а.с.10). Застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з пп. 1, 2. 3, 5 ст. 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 р. №720/95 установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до п. 2 Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємства» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного господарства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства. Право власності на пай у члена КСП виникає з моменту передачі земельної ділянки у колективну власність КСП, членом якого він є, а видача сертифіката на часту (пай) лише документально фіксує право особи на земельну частку (пай), тобто його відсутність не свідчить про відсутність самого права на отримання паю. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст.25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Мотиви та висновки суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на час видачі Державного акту на право колективної власності на землю [PERSON] була включена до списку членів колгоспу імені Свердлова Софіївського району Дніпропетровської області, які мають право на земельну частку (пай), однак сертифікат не отримувала, відтак порушене право останньої підлягає захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) розміром 8,812 умовних кадастрових гектарів із земель запасу Вакулівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Визначаючи таку площу кадастрових гектарів, суд відзначає, що вона є умовною, і вірно порахована позивачкою у відповідності до положень абз. 2 п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємства» 720/95 від 08 серпня 1995 року, яка регламентує, що розмір земельної частки (паю) серед усіх його членів є рівним. Відтак, враховуючи загальну площу земельної ділянки, яка передавалась колгоспу ім. Свердлова для розпаювання серед його членів, - 5110,9 га, кількість самих членів, які включені до списку на розпаювання - 580 чоловік, тому на одного члена припадає 8,812 умовних кадастрових гектарів (5110,9 : 580 = 8,812). При зверненні 13.01.2022 позивачки до відповідача Вакулівської сільської ОТГ з заявою про виділення їй земельного паю, відповідач до цього часиу залишив її без уваги, тобто не прийняв у відповідності до своїх повноважень у сфері земельних ресурсів як рішення про виділення позивачці земельної частки (паю), у тому числі земельної ділянки в натурі, так і відмову у цьому (а.с.15), що свідчить про порушення її прав на законне очікування прийняття у розумні строки відповідного рішення, підвладного винятково відповідачу, а тому порушене право позивачки безумовно підлягає захисту у судовому порядку. Розподіл судових витрат. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Між тим, вимоги про стягнення з відповідача судового збору, який позивачка понесла під час звернення до суду з вказаним позовом у розмірі 2665,72 грн., остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про розподіл таких судових витрат між сторонами.

Outcome: approved