Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Представник АТ "КРЕДОБАНК" Павленко С.В. подав в суд позов про стягнення заборгованості з [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що 16.05.2018 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений договір про встановлення ліміту кредитування № 7765649. Згідно умов якого відповідачу було встановлено ліміт кредитування (автоматичний овердрафт) в сумі 20 000 грн. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 07.12.2021 року має заборгованість 24915,16 грн., що складається з неповернутої суми кредиту у розмірі 18091,57 грн. та прострочених відсотків у розмірі 6823,59 грн. 23.09.2021 року представник АТ «Кредобанк» направив досудову вимогу про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за договором до [PERSON] , яку 27.09.2021 року було йому особисто вручено. Однак, відповідач не вжив жодних заходів спрямованих на мирне врегулювання спору. Тому представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь банку вказану у розрахунку суму заборгованості за кредитним договором, судові витрати у справі та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2491,516 грн. На підтвердження викладених у позові обставин позивачем надано розрахунок заборгованості, виписку про рух коштів по рахунку, копію договору про встановлення ліміту кредитування, копію анкети про надання комплексних банківських послуг фізичним особам, копію досудової вимоги, копію документу, що посвідчує особу відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує із зазначених у заяві підстав, просив позов задовольнити повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причину неявки суд не повідомив, пояснень та відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.05.2018 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 7765649, згідно умов якого відповідачу було встановлено ліміт кредитування (автоматичний овердрафт) в сумі 20 000 грн. На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення емітентами цінних паперів» від 16.11.2017 року та згідно з Рішенням Акціонера № 03/2018 від 29.11.2018 року, Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» змінив своє найменування на Акціонерне товариство «Кредобанк», який являється його правонаступником (абзац 2, п. 1.2 Статуту АТ «Кредобанк» в новій редакції від 28.04.2020 року). Відповідно до п. 1.1. Договору, Банк зобов`язується, при недостатності коштів на рахунку клієнта, відкритому в Банку, надалі Рахунок, надати Клієнту, в межах встановленого у сумі та на умовах обумовлених цим Договором ліміту кредитування (максимальна/поточна сума ліміту кредитування), кредит у формі Овердрафт, надалі Кредит або Овердрафт, тобто надати у власність Клієнта грошові кошти у національній валюті, шляхом дебетування Рахунку за рахунок кредитних коштів Банку на суму, що перевищує залишок коштів на Рахунку, для здійснення видаткових операцій по Рахунку з використанням банківської платіжної картки та/або для оплати визначених цим Договором розрахункових документів, а Клієнт зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти, комісії та інші платежі за користування ним. Згідно з п. 1.3. Договору, банк встановлює максимальну суму ліміту кредитування по рахунку в розмірі 20 000 грн., при забезпеченні клієнтом поступлень коштів на рахунок з джерел зазначених п. 1.2. договору за кожен один календарний місяць впродовж перших чотирьох календарних місяців з дати укладення договору про встановлення ліміту кредитування, в сумі, що становить або перевищує 20 000 грн. Відповідно до п. 1.5 Договору про встановлення кредитного ліміту, ліміт кредитування по рахунку встановлюється строком на 12 календарних місяців, починаючи з дати первинного встановлення поточної суми ліміту кредитування. На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За умовами кредитного договору позивач (банк) свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у кредит відповідачу виконав, тоді як відповідач взяті на себе зобов`язання по кредитному договору виконує неналежно з порушенням строків їх виконання, що суперечить вимогам ст. 530 ЦК України, яка визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання, тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно розрахунку заборгованості по укладеному договору про встановлення ліміту кредитування № 7765649станом на 07.12.2021 року [PERSON] має заборгованість 24 915,16 грн., що складається з неповернутої суми кредиту у розмірі 18 091,57 грн. та прострочених відсотків у розмірі 6 823,59 грн. Таким чином, відповідачем було порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості. Судом встановлено, що АТ «КРЕДОБАНК» надсилав відповідачу досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, на підтвердження чого у матеріалах справи наявні докази, однак відповідач не спростував наявність у нього заборгованості. На час розгляду справи судом, відповідачем не було надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Враховуючи те, що [PERSON] порушив зобов`язання перед банком, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь банку кредитну заборгованість. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 481 грн. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу керується ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України, згідно з якою судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, витрати: на професійну правничу допомогу необхідну для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем до матеріалів позовної заяви подано договір про надання правової допомоги від 01.02.2019 року, укладений між АТ «Кредобанк» та адвокатським об`єднанням «БІЗНЕС І ПРАВО», копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Павленка С.В. від 02.11.2018 року та ордер серії КС № 573217 від 16.06.2020 року, однак, до матеріалів справи не долучено документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена вимога, про надання суду документів, підтверджуючих розмір витрат на правову допомогу, стороною позивача належним чином не виконана, а тому в задоволенні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 491,516 слід відмовити. Крім того, всупереч вимог ст. 137 ЦПК України позивачем, для визначення розміру витрат на правничу допомогу, не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. На підставі статей 526, 530, 551, 610, 615, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: partial