Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

1.Позиція позивача. У жовтні 2017 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»: -заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 15 червня 2013 року у розмірі 50139,39 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. судовий збір. В обґрунтування даного позову зазначив наступне. [PERSON] , який є відповідачем по даній справі звернувся до АТ КБ «Приватбанк» - позивача у даній справі з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 15 червня 2013 року, згідно якої отримав кредиту у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Договору, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку;», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку додаються до позовної заяви. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що підтверджується п.2.1.1.12.2 Договору. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою викопав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Договору Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку вчасності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань. Відповідно до п. 2.1.1.5.4 Договору за незгодою зі зміною Правил та або «Тарифів Банку», позичальник зобов`язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п. 2.1.1..2.4 Договору Банк має право на зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно з п. 2.1.1.3.3 Договору Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з карткового рахунку Клієнта, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.4.6 Договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Згідно п. 2.1.1.12.6.1 Договору у разі непогашення суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 Договору за несвоєчасне виконання боргових обов`язків (використання простроченого Кредиту та Овердрафту) Власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються Тарифами. У зв`язку\~з зазначеними\~порушеннями зобов`язань\~за кредитним\~договором Відповідач станом на 25.09.2017 року має заборгованість 50139 (п`ятдесят тисяч сто тридцять дев`ять) гривень 39 копійок, яка складається з наступного: 27877 (двадцять сім тисяч вісімсот сімдесят сім) гривень 54 копійки тіло кредиту; 7772 (сім тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 39 копійок нараховані відсотки за користуванням кредитом; 11625 (одинадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень 68 копійок - нарахована пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина) та 2363 (дві тисячі триста шістдесят три) гривні 78 копійок - штраф (процентна складова). У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Необхідно звернути увагу суду, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання ат точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануітет, тощо. Але відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов?язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Згідно Умов та Правил картковий рахунок - враховуються операци по платіжній картці. Платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законом порядку пластикової або іншого виду картки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку клаєнтка . . . тощо. Згідно Умов обслуговування банк відкриває Клієнту Картрахунок, видає Клієнту картки, їх вид та срок дії визначено в Заяві та в Пам?ятці клієнта. Тобто необхідно розрізняти поняття даних кредитно-правових відносин, які поєднанні водне ціле - Кредитний договір. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок дєі до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Так, кредитний договір чинний, а заперечення Відповідача нічим не обгрунтовані. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 15.06.2013 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчив. 2. Позиція відповідача. Відповідачем, [PERSON] через канцелярію суду 23 січня 2018 року подано відзив. Відповідач вважає, що позовні вимоги банку є безпідставними та необґрунтованими. Так позивачем у тексті заяви вказується, що кредитний договір б/н було укладено 15.06.2013 р. у вигляді встановленого, кредитного ліміту у розмірі 4000,00 грн. До цього Відзиву відповідач надає Витяг по картковому рахунку [NUMBER] . У цьому Витягу надається кредитна історія за Угодою № SAMDNWEC00015809493 від 19.03.2015 р. Також у Витязі вказується, що кредитний ліміт у розмірі 4000 грн. встановлений 06.11.2016 р. на підставі вказаної Угоди від 19.03.2015 р. Але відповідач зазначає, що ніяких інших кредитних зобов?язань у нього перед цим Банком не існувало як на час отримання кредитного ліміту урозмірі 4000 грн., так й не виникало потім. Також слід звернути увагу на суперечливість відомостей щодо самого розміру кредитного ліміту. У Витягу, копія якого надається разом з цим Відзивом, цей розмір вказується вже в сумі 15400,0 грн. Проте, про однобічне рішення Банку про збільшення кредитного ліміту відповідачу не було відомо і ніякої додаткової угоди він на це не надавав. Також відповідач вказує, що безпідставність позовних вимог витікає і з відсутності правового обґрунтування заялених вимог і зі змісту наданих сторонами письмових доказів. Ніякого спільного документу у вигляді договору надання кредиту сторонами у даному випадку не складалося і не підписувалось. Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанком та Тарифів Банку є ні чим іншим як лише оферта. У ней навіть не вказується розмір кредитного ліміту, що є предметом будь-якого ДОГОВОРУ. А це впорушенням вимог статті 638 ЦКУ, згідно до якої договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Заява ж не містить жодної істотної умови, що притаманні кредитному договору, не містить. Посилаючись на Договір від 15.06.2013 р., позивач у той ж час на підтвердження своїх вимог не надав суду не тільки сам текст такого Договору, але й Пам?ятку клієнта, яка повинна містити докази на підтвердження того, що підписуючи Анкету-заяву відповідач мав на ти увазі саме Умови і правила надання банківських послуг, затверджені наказом ПАТ «Приват Банк» М СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та Тарифи, на які посилається позивач, і що їх примірники мною були отримані. Фактично ж ніяких документів при цьому відповідачу не було надано. А посилання позивача на їх розміщення на сайті Банку ніяким чином не може розглядатись як доказ ознайомлення з ними, і як на складові частини кредитного договору. Також позивачем до позовної заяви не надана копія самій кредитній картки, яка повинна розглядатися як складова частина ДОГОВОРУ і яка містить відомості про тип картки, строк її дії і відповідно до яких повинен розв?язуватися питання про дотримання строку позовної давності для звернення до суду з позовом. Також відповідач наголошує, що зовсім незрозумілим слід розглядати наданий позивачем розрахунок заборгованості, в якому сума основного боргу складає 27877,54 грн., у той час як основна сума кредиту (кредитний ліміт) встановлена в сумі 4000,0 грн. За такими обставинами сума боргу по «тілу» кредита ніяким чином не може перевищувати встановленої суми кредиту. І це при тому, що протягом дії кредитної картки відповідач періодично здійснював поповнення свого карткового рахунку. Із наведеного слідує, що фактично між відповідачем та Банком кредитний договір не був заключений і ніяких нарахувань штрафних санкцій за таким «договором» не може бути. 3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. У жовтні 2017 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач Приватне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 15 червня 2013 року у розмірі 50139,39 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. судовий збір. 20 жовтня 2017 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження судді Івченко Т.П. 21 листопада 2017 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно з позовною заявою представником позивача Косенко К.С. подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача Згідно до змісту даної заяви зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України. 30 січня 2018 року до суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 39). 23 січня 2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 41а-43). 24 квітня 2018 року на електронну пошту суду від позивача ПАТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на відзив (а.с. 56-66). 03 травня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 80-85). 16 липня 2018 року від [PERSON] , яка діє за довіреністю в інтересах [PERSON] , надійшла заява, у якій просить перенести судовий розгляд справи (а.с. 75). 11 жовтня 2018 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, у якій просить долучити до матеріалів справи Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 79). Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року цивільну справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні (а.с. 93). 11 жовтня 2018 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, у якій просить зупинити провадження по цивільній справі до винесення вироку (а.с. 95). Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року провадження по цивільній справі № 208/5836/17 за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] «про стягнення заборгованості за кредитним договором»,\~ зупинити до набрання законної сили рішенням суду по кримінальному провадженню внесеному в ЄРДР за № 12017040160002638 від 21.12.2017 року, від якого залежить вирішення справи (а.с. 99). 29 листопада 2018 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, у якій просить долучити докази по справі (а.с. 102). 08 січня 2019 року до Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з метою повідомити про хід та результати розгляду досудового розслідування в межах кримінального провадження №12017040160002638 від 21.12.2017 року, за правовою кваліфікацією ч.1 ст.185 КК України (а.с. 105). 20 березня 2019 року у відповідь на запит суду від 08 січня 2019 року надійшла відповідь, відповідно до змісту якого повідомлено, що досудового розслідування в межах кримінального провадження №12017040160002638 триває (а.с. 106). 14 червня 2019 року до Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з метою повідомити про хід та результати розгляду досудового розслідування в межах кримінального провадження №12017040160002638 від 21.12.2017 року, за правовою кваліфікацією ч.1 ст.185 КК України. Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2021 \~поновлено провадження у цивільній справі № 208/5836/17 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] «про стягнення заборгованості». Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 року цивільну справу призначено до розгляду по суті. Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 223\~Цивільного\~процесуального\~кодексу\~України визначені наслідки неявки учасника справі у судове засідання. Зокрема, згідно з ч. 3\~ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України\~якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності сторін. Судом враховано, що в силу вимог частини 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі «Смірнова проти України»). Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі. Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. 4. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 15 червня 2013 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 8). Згідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.06.2013 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом [PERSON] , станом на 25.09.2017 рік загальна заборгованість складає 50139,39 гривень (а.с. 7). Згідно до виписки по картці /рахунку [NUMBER] за період 01.10.2016-21.12.2017 вбачається, що відповідач активно користувався кредитним лімітом (а.с. 44-49). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.1.22017 року [PERSON] звернувся до Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області через те, що в період часу з листопада 2016 року по лютий 2017 року невстановлена особа таємно, шляхом вільного доступу викрала гроші з його банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 80). 5. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні спору та застосовані норми права. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням (на думку позивача) позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України) Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання к Умовам та Правилам надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідач погодився з тим, що згоден отримати екземпляр договору про надання банківських послуг шляхом розрукування з сайту банку умов та правил надання банківських послуг, зобов`язався виконувати дані Умови та ознайомлюватись з їх змінами на сайті, про що свідчить підпис [PERSON] . Позичальник порушив умови кредитного договору про надання банківських послуг, належним чином не виконуючи взяті на себе зобов`язання, чим допустив заборгованість перед кредитодавцем, яка станом на 25 вересня 2017 року становить 50139,39 грн. Надаючи оцінку наданим позивачем Витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку» та розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 15 червня 2013 року суд зауважує, що відсутні підстав вважати, що такий проведений неправильно і містить помилки, а, відтак, надає йому віри. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності та з огляду на те, що умови укладеного між сторонами кредитного договору відповідачем не виконані, заборгованість за цим договором не погашена, тому суд доходить переконання про порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити повністю. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Згідно до\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~судовий\~збір\~покладається на\~сторони\~пропорційно\~розміру задоволених\~позовних\~вимог. Інші\~судові\~витрати,\~пов`язані\~з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача ;\~2)\~у\~разі\~відмови в\~позові\~-\~на\~позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем, АТ КБ «Приватбанк» при зверненні до суду з позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № PROM9B7SW2 від 09 жовтня 2017 року (а.с. 31), який враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «Приватбанк».

Outcome: approved