Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Львівський національний університет імені Івана Франка в лютому 2022 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позов мотивовано тим, що між Львівською державною фінансовою академією в особі ректора [PERSON] та [PERSON] укладено угоду № 3 від 27.12.2005 року, відповідно до якої навчальний заклад відповідно до порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою КМУ від 16.06.2003 року № 916 надає [PERSON] цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої світи за рахунок коштів державного бюджету за освітньо кваліфікаційним рівнем бакалавр та напрямом підготовки (спеціальністю) «Фінанси» за денною формою навчання у розмірі 8366 грн. на весь термін навчання. У 2008 році [PERSON] закінчила Львівську державну фінансову академію і отримала базову вищу освіту за напрямом підготовки «Економіка і підприємництво» та здобула кваліфікацію бакалавра з фінансів. У 2009 році [PERSON] закінчила Львівську державну фінансову академію і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Фінанси» та здобула кваліфікацію магістра з фінансів. Відповідно до «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 916 від 16.06.2003 року, яка була чинною на момент виникнення правовідносин, кредит надається тільки один раз на навчання за однією і тією ж спеціальністю для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста, бакалавра, спеціаліста, магістра у вищому навчальному закладі, що функціонує на території України. Відповідно до п. 2.2. цієї постанови сума кредиту повертається із сплатою 3 відсотків річних протягом 15 років починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання у вищому навчальному закладі до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів з виплатою щороку однієї п`ятнадцятої частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків користування ним. На сьогоднішній день чинною є Постанова Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2018 року № 673, якою затверджено Порядок пільгового кредитування для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти. Пунктом 20 вищезгаданого Порядку встановлено, що у разі невиконання одержувачем кредиту умов угоди, ухилення від повернення кредиту та/або відсотків за користування ним обов`язок ведення претензійно-позовної роботи покладається на заклад освіти, що уклав з одержувачем кредиту угоду, в тому числі у разі переведення одержувача кредиту в установленому порядку до іншого закладу освіти. Позовна давність на вимоги щодо погашення кредиту до державного та місцевих бюджетів не поширюється. Заборгованість, що утворилася внаслідок невиконання одержувачем кредиту умов угоди, ухилення від повернення кредиту та/або відсотків за користування ним, не вважається такою, що допущена з вини закладу освіти за умови, що таким закладом повною мірою вжиті (вживаються) заходи для повернення кредиту та/або відсотків за користування ним Згідно графіку погашення цільових державних кредитів для здобуття вищої освіти [PERSON] оплачено 7237,46 грн. тіла кредиту та 1954,15 грн. 3% річних. Заборгованість станом на 20 січня 2022 року становить: тіло кредиту: 570,76 грн. (та поточні платежі за 2023 року 557,78 грн.), 3% річних 156,79 грн. (і далі поточні %), пеня 1074,11 грн. (та поточна пеня від боргу 13,03 грн., яка буде розрахована на дату отримання платежу). Відповідачці було надіслано лист від бухгалтерії Університету від 09.09.2020 року з повідомленням про заборгованість по кредиту, але дії щодо погашення заборгованості зі сторони [PERSON] так і не були вчинені. Також, Відповідачці було направлено лист з повідомленням про заборгованість по кредиту № 1286-р від 01.04.2021 року, проте він був повернений у зв`язку із неврученням. Відповідно до п. 4.2 угоди, навчальний заклад має право стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за користування ним з Одержувача кредиту у разі ухилення від повернення кредиту. Відповідно до п. 7.2 угоди, у випадку ухилення Одержувача від повернення кредиту чи відсотків за користування ним Одержувач кредиту сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. Згідно з Наказом Міністерства освіти і науки України № 725 від 9 липня 2015 року «Про реорганізацію Львівської державної фінансової академії» установлено, що юридичну особу Львівську державну фінансову академію (місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Коперника, 3, код ЄДРПОУ 33196257) припинено шляхом реорганізації - приєднання її до Львівського національного університету імені Івана Франка з утворенням на її базі структурного підрозділу університету. Львівський національний університет імені Івана Франка є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов`язків припиненої Львівської державної фінансової академії. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 2372,47 грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась, відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності відповідач не надала. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей\~223, 280\~ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Статтею 5 Закону України «Про вищу освіту», зокрема, передбачено, що підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми чи науковими програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень; науковий рівень. Частиною 1\~ст. 73 Закону України «Про вищу освіту»\~передбачено, що заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Судом встановлено, що між Львівською державною фінансовою академією в особі ректора [PERSON] та [PERSON] укладено угоду № 3 від 27.12.2005 року, відповідно до якої навчальний заклад відповідно до порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою КМУ від 16.06.2003 року № 916 надає [PERSON] цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої світи за рахунок коштів державного бюджету за освітньо кваліфікаційним рівнем бакалавр та напрямом підготовки (спеціальністю) «Фінанси» за денною формою навчання у розмірі 8366 грн. на весь термін навчання. У 2008 році [PERSON] закінчила Львівську державну фінансову академію і отримала базову вищу освіту за напрямом підготовки «Економіка і підприємництво» та здобула кваліфікацію бакалавра з фінансів. У 2009 році [PERSON] закінчила Львівську державну фінансову академію і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Фінанси» та здобула кваліфікацію магістра з фінансів. Відповідно до «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 916 від 16.06.2003 року, яка була чинною на момент виникнення правовідносин, кредит надається тільки один раз на навчання за однією і тією ж спеціальністю для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста, бакалавра, спеціаліста, магістра у вищому навчальному закладі, що функціонує на території України. Відповідно до п. 2.2. цієї постанови сума кредиту повертається із сплатою 3 відсотків річних протягом 15 років починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання у вищому навчальному закладі до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів з виплатою щороку однієї п`ятнадцятої частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків користування ним. На сьогоднішній день чинною є Постанова Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2018 року № 673, якою затверджено Порядок пільгового кредитування для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти. Пунктом 20 вищезгаданого Порядку встановлено, що у разі невиконання одержувачем кредиту умов угоди, ухилення від повернення кредиту та/або відсотків за користування ним обов`язок ведення претензійно-позовної роботи покладається на заклад освіти, що уклав з одержувачем кредиту угоду, в тому числі у разі переведення одержувача кредиту в установленому порядку до іншого закладу освіти. Позовна давність на вимоги щодо погашення кредиту до державного та місцевих бюджетів не поширюється. Заборгованість, що утворилася внаслідок невиконання одержувачем кредиту умов угоди, ухилення від повернення кредиту та/або відсотків за користування ним, не вважається такою, що допущена з вини закладу освіти за умови, що таким закладом повною мірою вжиті (вживаються) заходи для повернення кредиту та/або відсотків за користування ним Згідно графіку погашення цільових державних кредитів для здобуття вищої освіти [PERSON] оплачено 7237,46 грн. тіла кредиту та 1954,15 грн. 3% річних. Заборгованість станом на 20 січня 2022 року становить: тіло кредиту: 570,76 грн. (та поточні платежі за 2023 року 557,78 грн.), 3% річних 156,79 грн. (і далі поточні %), пеня 1074,11 грн. (та поточна пеня від боргу 13,03 грн., яка буде розрахована на дату отримання платежу). Відповідачці було надіслано лист від бухгалтерії Університету від 09.09.2020 року з повідомленням про заборгованість по кредиту, але дії щодо погашення заборгованості зі сторони [PERSON] так і не були вчинені. Також, Відповідачці було направлено лист з повідомленням про заборгованість по кредиту № 1286-р від 01.04.2021 року, проте він був повернений у зв`язку із неврученням. Відповідно до п. 4.2 угоди, навчальний заклад має право стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за користування ним з Одержувача кредиту у разі ухилення від повернення кредиту. Відповідно до п. 7.2 угоди, у випадку ухилення Одержувача від повернення кредиту чи відсотків за користування ним Одержувач кредиту сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. Згідно з Наказом Міністерства освіти і науки України № 725 від 9 липня 2015 року «Про реорганізацію Львівської державної фінансової академії» установлено, що юридичну особу Львівську державну фінансову академію (місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Коперника, 3, код ЄДРПОУ 33196257) припинено шляхом реорганізації - приєднання її до Львівського національного університету імені Івана Франка з утворенням на її базі структурного підрозділу університету. Львівський національний університет імені Івана Франка є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов`язків припиненої Львівської державної фінансової академії. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту визначені в\~ст. 16 ЦК України. Одним із способів захисту є примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2\~ст. 16 ЦК України). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведені обставини і норми закону з [PERSON] на користь Львівського національного університету імені Івана Франка підлягає стягненню заборгованість в розмірі 2372,47 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2481,00 грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням № 230 від 11.02.2022 року.

Outcome: approved