Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») в особі свого уповноваженого представника звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі - «Відповідач», «МТСБУ»), в якому просила стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на її користь 148 094,57 грн. невиплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивовані тим, що дії Моторного (транспортного) страхового бюро України (Відповідача) щодо невиплати на користь Позивача страхового відшкодування у зв`язку з втратою годувальника, а саме її сина [PERSON] , який помер в результаті ДТП за участі водія транспортного засобу марки Infinity Fx30d шведської реєстрації №ULH 410, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, - є неправомірними, оскільки передбачені чинним законодавством підстави для відмови у здійсненні таких виплат, на думку Позивача, відсутні. У поданих до суду письмових поясненнях від 19.05.2022 року представник Позивача зазначила про те, що Позивач [PERSON] є утриманцем померлого сина, надала Відповідачу усі документи, які підтверджують право на отримання страхового відшкодування по втраті годувальника в розмірі 150228,00 грн. зокрема, посилалася на те, що в протоколі за пенсійною справою 0901007197 від 16.06.2021 року, який надіслано Відповідачу 23.06.2021 року, зазначено розмір заробітної плати померлого (10903,60 грн.) та вказано, що Позивач отримує надбавку до пенсії по втраті годувальника довічно. У письмових поясненнях від 19.05.2022 року представник Позивача просила проводити розгляд справи без її участі та участі Позивача. Відповідачем - Моторним (транспортним) страховим бюро України - на адресу суду направлено Відзив на позов, в якому представник проти позовних вимог заперечив та просив відмовити в їх задоволенні. Зокрема, заперечуючи проти позову, представник Відповідача у відзиві покликається на те, що аналіз поданих до МТСБУ Позивачем документів свідчить про те, що [PERSON] не перебувала на утриманні потерпілого, оскільки на момент смерті сина [PERSON] працювала та отримала дохід за серпень в розмірі 6259,50 грн., що значно перевищує прожитковий мінімум, встановлений на відповідний період. Крім цього, як зазначено у відзиві, Позивачем до заяви Відповідачу та до позовної заяви не долучено документів, які б підтверджували доходи потерпілого [PERSON] , і які б вказували на те, що Позивач була на його повному утриманні або одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені у письмових заявах пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження від 21.06.1986 року (а.с.15) встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . 25.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 12019090000000497 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до фабули якого 24.08.2019 біля 22.30 годин в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради водій [PERSON] керував автомобілем марки Infiniti Fx30d швецької реєстрації № [NUMBER] та рухаючись по вул. Крихівецькій у напрямку м. Івано-Франківська, на смузі свого руху лівою передньою частиною вчинив наїзд на велосипедиста [PERSON] , який перетинав проїзну частину зліва направо відносно руху автомобіля. Від отриманих під час ДТП травм [PERSON] помер в автомобілі швидкої медичної допомоги під час транспортування до лікувального закладу. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 02.09.2019 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 17). Постановою Слідчого - начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області підполковника поліції Маланчина Л.Е. про закриття кримінального провадження від 31 жовтня 2019 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019090000000497 від 25.08.2019 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Infinity Fx30d шведської реєстрації № [NUMBER] станом на 24.08.2019 року не була застрахована. 26.09.2019 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах [PERSON] подало до Моторно (транспортного) страхового бюро України заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 51 695,00 грн., що включає відшкодування витрат, понесених на поховання у 51 695,00 грн. В подальшому Позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування від свого імені, якою збільшено вимогу по сплаті страхового відшкодування до розміру 75 114,00 грн., що включає відшкодування витрат, понесених на поховання у розмірі 51 695,00 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 25 038,00 грн. 29.03.2020 року Позивачем отримано страхове відшкодування у розмірі 75 120,00 грн. 23.06.2021 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах [PERSON] надіслало Відповідачу довідку про призначення [PERSON] пенсії по втраті годувальника [PERSON] та заявлено вимогу про здійснення Відповідачем страхового відшкодування у зв`язку із втратою годувальника відповідно до п.27.2 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На вимогу МТСБУ щодо надання додаткових документів про трудовий статус та довідку з місця роботи 30.07.2021 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах Позивача надіслало Відповідачу довідку про доходи [PERSON] . Листом №8.3-01-а/32480 від 08.09.2021 року (а.с.43) МТСБУ повідомило [PERSON] про відсутність підстав для здійснення регламентної виплати по утриманню. Підставою відмови Відповідачем зазначено те, що Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] на дату ДТП була непрацездатною чи перебувала на утриманні [PERSON] . Отже, фактично Позивачу з боку МТСБУ було відмовлено у виплаті страхового відшкодування за її заявою в частині відшкодування витрат у зв`язку з втратою годувальника. Посилаючись на незаконність такої відмови у здійсненні страхового відшкодування, представник ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах [PERSON] звернувся до суду з даним цивільним позовом. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - також «Закон»). У відповідності до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з вимогами п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п.п. (а) п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. За правилами ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Судом встановлено, що 24.08.2019 біля 22.30 годин в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради водій [PERSON] керував автомобілем марки Infiniti Fx30d швецької реєстрації № ULH 410 та рухаючись по вул. Крихівецькій у напрямку м. Івано-Франківська, на смузі свого руху лівою передньою частиною вчинив наїзд на велосипедиста [PERSON] , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на нерегульованому перехресті, рухаючись назустріч автомобілю, при повороті ліворуч з головної дороги на другорядну дорогу не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, та не дав дорогу зустрічному автомобілю марки Infiniti. Від отриманих під час ДТП травм [PERSON] помер в автомобілі швидкої медичної допомоги (а.с. 24-29). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Infiniti Fx30d швецької реєстрації № [NUMBER] , станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. Позивач [PERSON] , [INFO] (а.с.6), доводиться матір`ю загиблого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 21.06.1986 року (а.с.15) Даний позов пред`явлено про стягнення з МТСБУ на користь [PERSON] невиплачено страхового відшкодування у зв`язку з втратою годувальника. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) є спеціальним нормативно-правовим актом та регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За змістом Закону (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Дорожньо-транспортна пригода відповідно до визначення наведеного у законі це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно п. 1.4 ст. 1 Закону, особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 8 постанови від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішені спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Верховний Суд України 03.12.2014 року, при розгляді цивільної справи №6-183цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. У відповідності до п. 35.1 ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування та визначені п. 35.2 цієї статті документи. Відповідно до п.35.2. до заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди,- у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є)відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). У відповідності до п. 36.2 ст. 36 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених ст. 32 та/або 37цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону України, страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону,- МТСБУ),

Outcome: dismissed