Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат. В обґрунтування вимог позивач вказує, що [PERSON] з 15 березня 2017 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру». Починаючи з 01 жовтня 2017 року, виплата пенсії здійснювалася у розмірі, визначеному ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме в розмірі 2419,36 грн. Під час проведення автоматизованого перерахунку пенсії з 01 березня 2019 року, відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 та постанови Кабміну України від 20.02.2019 року № 124, помилково (автоматично) відкрився закритий 155-й код виплати і пенсія почала виплачуватися в розмірі, визначеному Законом № 1697, що суперечить нормам п. 13-1 розділу ХУ Закону № 1058. Розмір пенсії збільшився з 2419,36 грн до 8089,11 грн, хоча [PERSON] не звернулася до органів Пенсійного фонду і не повідомила про те, що почала отримувати завищений розмір пенсії. Відповідачка в період з 01.03.2019 по 30.06.2021 року продовжувала працювати на посаді, яка дає право на пенсію відповідно до ЗУ «Про прокуратуру». Під час звернення відповідачці у червні 2021 року на особистий прийом до заступника начальника ГУ ПФУ з питань виконання рішення суду, перевіривши пенсійну справу, було виявлено безпідставність виплати пенсії за нормами Закону № 1697. Про факт збою програмного забезпечення, ГУ ПФУ в Кіровоградській області стало відомо в червні 2021 року, пенсійну справу приведено у відповідність з 01.03.2019, тобто розмір пенсії визначено у сумі, яка виплачувалася за нормами Закону № 1058 до проведення автоматизованого перерахунку. Таким чином, через збій програмного забезпечення утворилась переплата пенсії в розмірі 262\~052,60 грн за період з 01.03.2019 по 30.06.2021, яку просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2021 року [PERSON] відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. У встановлений судом строк відповідачка подала відзив, відповідно до якого заперечила проти задоволення позовних вимог. Обґрунтовуючи наступним. Відповідно до ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати (як то працевлаштування чи припинення роботи, зміна складу сім`ї і т.інш). У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію, заподіяну шкоду. У період з 15 березня 2017 року по червень 2021 року такі обставини, які могли вплинути на розмір одержуваної відповідачем пенсії не настали, у зв`язку з чим повідомлення органу призначення не здійснювалося. У первинній заяві про призначення пенсії, відповідні відомості відповідачем зазначалися («на сьогодні працюю», пенсія за вислугу років ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»). У самому протоколі (первинному рішенні) №14973 від 27.12.2017 органу призначення зазначено, що «заявник працює на посадах спец законів», а розмір пенсії з обмеженням склав 9805,92 грн. У послідуючих рішеннях про перерахунок пенсії (що містяться в матеріалах цивільної справи доданих позивачем) від 23.02.2019 (масовий перерахунок); 15.05.2020 (масовий перерахунок), від 10.11.2020 (макетна обробка), від 10.03.2021 - індивідуально (у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму) відповідні відомості у розпорядженнях не змінювалися (працює, основний розмір пенсії від середнього заробітку 9805,92грн, а у протоколі від 10.11.2020 та від 10.03.2021 «основний розмір пенсії від середнього заробітку склав 51646,14 грн.), 15.06.2021 (працює, основний розмір пенсії від середнього заробітку 10895,47 грн.). Крім того, зазначені рішення засвідчені електронними підписами службових осіб, таких як, начальник управління, головний спеціаліст з призначення, головний спеціаліст з виплати та спеціаліст, що підтверджує арифметичну правильність проведених розрахунків та відсутність будь-якої помилки при виведенні відповідних сум. З даного вбачається, що орган призначення - Головне управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області володів достовірною інформацією щодо підстав та особливостей призначення пенсії з первинної дати, та в подальшому, тому стверджувати про наявність «програмної помилки» є безпідставним, оскільки рішення приймалися з урахуванням вимог чинного законодавства, шляхом вивчення та перевірки матеріалів пенсійної справи. У період з березня 2019 року по жовтень 2021 року неодноразово зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України іззаявами, в тому числі щодо проведення перерахунку пенсії, матеріали справи перебували у відповідних підрозділах, відповіді надавалися за підписами заступників начальника та начальника Головного управління. Крім того, у зазначений період в адміністративному суді першої, а потім і апеляційної інстанцій, слухалася справа № 340/3580/20 за позовом [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградської області №826861 від 17.03.2020 про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання на підставі заяви від 17.03.2020 довідки про розмір винагороди від 12.03.2020 №18-64вих.20, рішення в якій набрало законної сили 04.02.2021. У ході судового процесу Головним управлінням Пенсійного фонду надався відзив на позовну заяву (з посиланням на матеріали справи та прийняті рішення в ній), у подальшому відповідачем у справі вносилася апеляційна скарга на рішення першої інстанції. У ході судового розгляду органом призначення надавалися розрахунки, правове обґрунтування щодо призначення та порядку перерахунку пенсії. Усі документи були засвідчені у встановленому законодавством порядку та підписані відповідальними службовими особами. При набранні законної сили судового рішення у березні 2021 звернулася із заявою про проведення перерахунку пенсії за період з грудня 2019 року на підставі довідки виданої прокуратурою Кіровоградської області від 12.03.2020 №18- 64вих.20, яку ГУ ПФУ в області розглянуто та за наслідками проведеного на виконання рішення суду перерахунку, мене повідомлено, що виплату встановленої суми боргу ГУ ПФУ в області переді мною, буде проведено у порядку черговості виконання судових рішень. У той же час, у своєму позові позивач не навів будь-які належні та допустимі докази, щодо зловживань з мого боку, чи наявності арифметичної помилки, та відповідно до позову їх не долучив. При цьому, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на ст.1215 Цивільного кодексу України, якою визначено, що не підлягають поверненню безпідставно нарахована заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії інші грошові суми надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Однак, просить суд застосувати поняття «помилка програмного забезпечення» та «рахункова помилка» як тотожні поняття. Проте, слід врахувати що у постанові Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 501/2500/15-ц (провадження № 61-4504св18), зазначено, що до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, наприклад дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце у цій справі. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних у комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, - не більше того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні. Відповідач зазначає, що вивченням матеріалів доданих до позовної заяви, рішень вбачається, що позивач, умисно діючи відносно неї, здійснював маніпуляцію даними електронної системи з призначення та виплати пенсій держателем якої він і являється. Так, у протоколі призначення №14793 від 27.12.2017 (первинний) зазначено інформація, зокрема, що пенсія [PERSON] призначена з 15.03.2017: - \~ \~ \~ \~вид пенсії «за вислугу років»; - \~ \~ \~ \~умови призначення «прокурорсько/слідчий склад»; - \~ \~ \~ \~заявник «працює на посадах спец законів»; - \~ \~ \~ \~середньомісячний заробіток склав 10895,47 грн.; - \~ \~ \~ \~розрахунок пенсії (із заробітку): загальний процент розрахованої пенсії склав 90%; - \~ \~ \~ \~основний розмір від середнього заробітку 9805,92 грн.; - \~ \~ \~ \~розмір пенсії з обмеженням 9805,92 грн. У послідуючих рішеннях: - \~ \~ \~ \~від 23.02.2019 середньомісячний заробіток склав 10895,47 грн., розрахунок пенсії (із заробітку): загальний процент розрахованої пенсії склав 90%, основний розмір від середнього заробітку 8089,11 грн., розмір пенсії з обмеженням 8089,11 грн. (зменшено з невідомих причин). Отже, з березня 2019 до червня 2020 року, тобто 14 місяців підряд, я кожного місяця недотримувала щонайменше 1716, 81 грн. пенсії від первинно встановленої на підставі рішення суду. -від 15.05.2020 середньомісячний заробіток склав 10895,47 грн., розрахунок пенсії (із заробітку): загальний процент розрахованої пенсії склав 90%, основний розмір від середнього заробітку 9805,92 грн., розмір пенсії з обмеженням 9805,92 грн.; -від 10.11.2020 (макетна обробка) середньомісячний заробіток склав 51646,14 грн., розрахунок пенсії (із заробітку): загальний процент розрахованої пенсії склав 60% (зменшено з невідомих причин в супереч рішення суду), основний розмір від середнього заробітку 51646,14грн., розмір пенсії з обмеженням 17690,00 грн.; -від 10.03.2021 середньомісячний заробіток склав 57384,60 грн., розрахунок пенсії (із заробітку): загальний процент розрахованої пенсії склав 90%, основний розмір від середнього заробітку 51646,14 грн., розмір пенсії з обмеженням 17690 грн.; -від 15.06.2021 середньомісячний заробіток склав 10895,47 грн. (зменшено з невідомих причин на 40 750,67 грн.), розрахунок пенсії (із заробітку): загальний процент розрахованої пенсії склав 90%, основний розмір від середнього заробітку 9805,92 грн. (зменшено з невідомих причин), розмір пенсії з обмеженням 9805,92 грн. В наслідок чого, з червня по жовтень 2021 року, базовий розмір середньомісячного заробітку, який брався для обрахування мені пенсії щомісячно занижувався на 40 750, 67 грн. - від 16.06.2021 середньомісячний заробіток склав 11 260 грн. (зменшено з невідомих причин), розрахунок пенсії (із заробітку): 11260,30*0,3000, основний розмір від середнього заробітку 3378 грн. (зменшено з невідомих причин); Таким чином, посилання позивача на ст.1215 Цивільного кодексу України є безпідставним, оскільки рішення щодо перерахунку приймалися неодноразово у різні періоди, з різних правових підстав, і жодного разу будь-які дані в цей період до відповідних баз даних у сторону збільшення не вносились. Поряд з цим, позивач вказує на той факт що у період 01.03.2019 по 30.06.2021, продовжувала працювати на посаді, яка дає право на пенсію відповідно до Закону України « Про прокуратуру» на підтвердження своїх доводів надає форму ОК-7 індивідуальних відомостей про застраховану особу. Водночас, дані твердження не відповідають дійсності оскільки, навіть за даними витягу наданого до суд Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-7) у період 01.11.2018-01.10.2021 не працювала на посаді, що дає право на пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а була застрахованою особою в рамках загальнообов`язкового державного страхування через органи соціального захисту (управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницький ради та Департаментом соціальної політики міської ради), а саме здійснювала догляд за дитиною. Позивач у своїх маніпулятивних діях спустився до відвертого введення суду в оману. Так, надаючи до суду на підтвердження своїх позовних вимог докази, у вигляді копій своїх Рішень, ним було приховано (не надано суду) Рішення від 08.09.2021, (прийняте позивачем відносно мене), згідно якого, на виконання рішення суду №340/3580/20 від 07.10.2020 ГУ ПФУ в області заборгувало мені - 65 415, 99 грн. Крім того, у цьому ж рішенні позивачем визнавалось, що частину відповідного періоду зокрема: - \~ \~ \~ \~з 13.12.2019 по 30.06.2020, мала отримувати пенсію в розмірі 16380 грн. (а не 9 805, 92 грн., яка фактично виплачувалось); - \~ \~ \~ \~з 01.07.2020 по 30.11.2020, мала отримувати пенсію в розмірі 17120 грн. та з 01.12.2020 по 30.06.2021, мала отримувати пенсію в розмірі 17 690 грн. (а не 8 089, 11 грн. як мені фактично виплачувалось, з подальшим зменшенням до 3 378 грн.). При цьому, навіть у зазначеному рішенні від 08.09.2021, позивач, визнаючи факт того, що мала отримувати пенсію щонайменше у максимально можливому граничному розмірі, з невідомих причин в свої розрахунки поклав суму заробітку в розмірі - 29 984,83 грн. замість 51 646, 14 грн, та розмір відсотків в кількості - 60%, замість 90% встановлених рішенням суду. Зазначені обставини є яскравим прикладом того, що жодні «помилки програмного забезпечення» чи «рахункові помилки», які б призвели до збільшення мені пенсійних виплат місця не мали, а позивач зловживаючи своїм правом звернення до суду звернувся до тактики маніпуляцій із базами даних, шляхом внесення до них інформації невідомого походження, з метою уникнення виконання вже наявних судових рішень, що набули законної сили. Просить в задоволенні позову відмовити. В судове засідання представник позивача не з`явився, просили розглянути справу без участі представника. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечила, просила у його задоволенні відмовити, посилаюсь на обґрунтування, викладені у відзиві. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.03.2017 [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії. З 15.03.2017 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» Позивач стверджує, що внаслідок рахункової помилки за період з 01.03.2019 по 30.06.2021відбулась переплата [PERSON] пенсії в розмірі 262\~052,60 грн. Позивач посилається на ч.1\~ст.50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягнуті у судовому порядку. В той же час посилається на ст. 1215 ЦК України, якою передбачено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положенняст. 1215 ЦК України. Вважають,щопід час перерахуванняпенсії відповідачу відбулась рахункова помилка (помилка програмного забезпечення). У постанові Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 501/2500/15-ц (провадження № 61-4504св18), зазначено, що до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, наприклад дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце у цій справі. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних у комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, - не більше того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні. Узаяві про призначення пенсії, відповідач зазначила, що працює («на сьогодні працюю», пенсія за вислугу років ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»). У протоколі (первинному рішенні) №14973 від 27.12.2017 органу призначення зазначено, що «заявник працює на посадах спец законів», а розмір пенсії з обмеженням склав 9805,92 грн. У послідуючих рішеннях про перерахунок пенсії (що містяться в матеріалах цивільної справи доданих позивачем) від 23.02.2019 (масовий перерахунок); 15.05.2020 (масовий перерахунок), від 10.11.2020 (макетна обробка), від 10.03.2021 - індивідуально (у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму) відповідні відомості у розпорядженнях не змінювалися (працює, основний розмір пенсії від середнього заробітку 9805,92грн, а у протоколі від 10.11.2020 та від 10.03.2021 «основний розмір пенсії від середнього заробітку склав 51646,14 грн.), 15.06.2021 (працює, основний розмір пенсії від середнього заробітку 10895,47 грн.). Зазначені рішення засвідчені електронними підписами службових осіб, а саме, начальник управління, головний спеціаліст з призначення, головний спеціаліст з виплати та спеціаліст, що підтверджує арифметичну правильність проведених розрахунків та відсутність будь-якої помилки при виведенні відповідних сум. Крім того, відповідач пояснила, що неодноразово зверталась до позивача із заявами про перерахунок пенсії та позовами до суду. Позивачем детально вивчалась її пенсійна справа, та не побачити наявність арифметичної помилки (в разі її дійсної наявності) було неможливо. Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2019 року у справі №489/205/16-а та від 03 жовтня 2019 року у справі №487/3380/16-а. Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч. 2ст. 77 ЦПК України). Змістст. 89 ЦПК Українивизначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, законом саме на позивача (його представника) покладено процесуальний обов`язок доведення наявності вказаних вище порушень зі сторони пенсіонера та його вини у надмірній виплаті пенсії. Проте, незважаючи на вказані вимоги ч.1ст.81 ЦПК України, позивачем не подано жодного доказу на підтвердження вини [PERSON] у тому, що їй, надміру виплачувалась пенсія та/чи існування зі сторони відповідача будь-яких зловживань, фактів подання недостовірної інформації чи неподання відповідної інформації. Як і не надано доказів наявності арифметичної помилки. Крім того, пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справах «Пінкова проти Чеської Республіки», «Гаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії». Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, щодо відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed