Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

У січні 2021р. позивач КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , в якому просив суд: - стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за житлово - комунальні послуги у сумі 14332,88 грн.; збитки від інфляції у сумі 852,48 грн.; 3,0 % річних - 531,51 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачами не сплачуються кошти за наданні їм комунальні послуги по обслуговуванню будинку, прибудинкової території та комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] , власниками якої вони є, в зв`язку з чим за період з липня 2017р. по березень 2020р. виникла заборгованість, що стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суд м. Києва від 17 березня 2021р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 14 червня 2021р. на адресу суду надійшла заява від відповідача про застосування строків позовної давності. 14 червня 2021р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідачка просила суд залишити позов без задоволення, оскільки на думку сторони, позивач не надає відповідні житлово-комунальні послуги, оскільки 19 грудня 2011р. між відповідачкою та КП з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 23 червня 2021р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позов, в якому сторона позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши, що відповідачкою, яка вважає, що позивач не вправі надавати послуги з утримання будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] не враховані положення п. 5) ст. 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Як і не дотримуються відповідачі, на думку сторони позивача, положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», щодо обов`язку споживача сплачувати за надані послуги. До судового засідання представником позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, в судові засідання не з`явилися, поважності причин неявки суду не повідомили. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що відповідачі в рівних частинах є співвласниками [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого 08 лютого 2012р. Головним управлінням житлового забезпечення/ наказ № 158-С/КІ від 31 січня 2012р. Судом встановлено, що на підставі Наказу № 14 від 31 травня 2017р. «Про передачу на технічне обслуговування та експлуатацію житлових будинків» від 31 травня 2017р. Департаменту будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) житловий будинок [ADDRESS] , було передано на технічне обслуговування та експлуатацію позивачу та Акту приймання - передачі багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] від 12 червня 2017р. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача зазначала, що, в результаті несплати коштів відповідачами за спожиті комунальні послуги, за період часу з липня 2017р. по березень 2020р. сума заборгованості останніх складає: - 14332,88 грн.; інфляційні втрати - 852,48 грн.; 3,0 % річних - 531,51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачами, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідачів, а останні отримують та користуються даними послугами та відповідно зобов`язані здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України). Згідно з ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно із п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діяла до 09 червня 2018р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діє з 09 червня 2018р., врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням того, що стороною відповідача була подана заява, в порядку ст. 267 ЦК України, а також положень ст. ст. 322, 358 ЦК України, а тому з кожного з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості житлово-комунальні послуги у розмірі по 6286,66 грн.; інфляційні втрати по 394,96 грн.; 3,0 % річних по 258,11 грн. Відповідно до ст. ст. 137,141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню, судовий збір у розмірі по 1135,0 грн.; витрати на професійну правничу допомогу по 600,0 грн. (пропорційно до задоволених вимог).

Outcome: partial