Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] суму майнової шкоди в розмірі 44 308,48 грн., та витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 червня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті №245002/4098/0003555. 08 квітня 2019 року о 11 год. 20 хв. в м. Київ, просп. Голосіївський буд. 110 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі чотирьох автомобілів: «ДЕУ» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «СУБАРУ» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля «ШКОДА» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «АУДІ» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до Постанови Голосіївського районного суду м. Києва по справі №752/8039/19 від 13 травня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді 340 (триста сорок) грн. штрафу Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «АУДІ» державний реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, водій транспортного засобу «ДЕУ» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким в момент дорожньо-транспортної пригоди, керував [PERSON] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином. до позивача перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» в порядку суброгації. 23 грудня 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали позивачем було отримано. Відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Третьої особою копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано 14 лютого 2022 року, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву, третьою особою не використано право наданні пояснень по суті заявлених позовних вимог. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, 12 червня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті №245002/4098/0003555. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом АУДІ» державний реєстраційний номер [NUMBER] . - У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. За змістом п. 1.3.1 Договору, страховим ризиком визнається, зокрема дорожньо -транспортна пригода. Відповідно до ст. 979 Цивільного Кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Відповідно до Постанови Голосіївського районного суду м. Києва по справі №752/8039/19 від 13 травня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді 340 (триста сорок) грн. штрафу. Згідно змісту даної постанови, [PERSON] 08.04.2019 року об 11 год 20 хв. в м. Києві по пр-ту Голосіївський, 110, керуючи автомобілем «ДЕУ» державний реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не зреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «СУБАРУ» державний реєстраційний номер [NUMBER] , який від удару здійснив зіткнення з автомобілем «ШКОДА» державний реєстраційний номер [NUMBER] , який від удару здійснив зіткнення з автомобілем «АУДІ» державний реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст.8 Закону України "Про страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «АУДІ» державний реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку. 09 квітня 2019 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до Страховика ПрАТ «СК «Уніка» з заявою №00296811 про подію, що має ознаки страхового випадку. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля «АУДІ» державний реєстраційний номер [NUMBER] , було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено Акт №00296811 огляду транспортного засобу (дефектна відомість). Відповідно до Ремонтної калькуляції №00296811 від 10.04.2019 р., вартість ремонту транспортного засобу «АУДІ» державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 47 863,48 грн. з ПДВ. Відповідно до рахунку-фактури ТОВ «ПОРШЕ ІНТЕР АВТО УКРАЇНА» від 10.04.2019р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля «АУДІ» державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 47 863,48 грн. Як вбачається зі страхового акту №00296811 від 01 травня 2019 року, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, Страховиком - ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 44 308,48 грн., шляхом безготівкового перерахування на рахунок ТОВ «ПОРШЕ ІНТЕР АВТО УКРАЇНА», що підтверджується платіжним дорученням №085387 від 07 травня 2019 року. Звертаючись до суду із даним позовом про відшкодування шкоди, позивач посилався на те, що на момент сконання дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «ДЕУ» державний реєстраційний номер [NUMBER] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, а тому до нього перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» в порядку суброгації. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Виходячи з положень частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом положень ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Дані норми законів встановлюють перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається зміна кредитора: потерпілий (тобто страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У результаті страховик виступає замість потерпілого. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того, 18 вересня 2020 року позивачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» на адресу відповідача була направлена досудова вимога про відшкодуваня шкоди. Однак, вбачається, що станом на теперішній час вказана вимога відповідачем проігнорована та як наслідок сума заборгованості погашена не була. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до [PERSON] , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved