Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

У лютому 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 22 листопада 2013 року між ним і відповідачем [PERSON] в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 906. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем припинені через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Спільне господарство з відповідачем не ведуть, проживають окремо. Вважає, що примирення між ними є неможливим. У зв`язку з наведеним позивач просить розірвати шлюб між ним і відповідачем. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 березня 2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. В своїй позовній заяві позивач [PERSON] просив розглядати справу без його участі. В свою чергу, відповідач [PERSON] через свого представника - адвоката Стасенко Д.С. надала суду заяву, в якій позов визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, просила розглядати справу без її участі. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 22 листопада 2013 року в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Дніпропетровського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 906 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . В 2021 році сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примиритися не бажають. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Приймаючи до уваги взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема фактичне припинення ними шлюбних відносин, обоюдне небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб між сторонами можливо розірвати. Таким чином позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач у своїй заяві просила залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу прізвище відповідачу слід залишити « [PERSON] ».

Outcome: approved