Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

[PERSON] , в інтересах\~якого діє\~адвокат Богославець\~Олег Мирославович,\~звернувся в\~суд із\~позовом до\~ товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі - ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал") про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (далі- Київського МНО) Данич Оксана Федорівна. Ухвалою від 31 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою від 31 січня 2022 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, постановлено зупинити стягнення, яке проводиться на підставі постанови Богородчанського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 21.01.2021 року про відкриття виконавчого провадження №68254616 щодо примусового виконання виконавчого напису №24531, вчиненого приватним нотаріусом Київського МНО Данич О.Ф. 16 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованості в розмірі 19253,90 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 24 січня 2022 року йому стало відомо, що на його грошові кошти, що містяться на відкритих банківських рахунках, накладено арешт. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №68254616 він дізнався, що старшим державним виконавцем Богородчанського відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Дидич І.П. 21 січня 2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68254616 з примусового виконання виконавчого напису №24531, вчиненого приватним нотаріусом Київського МНО Данич О.Ф. 16 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованості на загальну суму 19253,90 за кредитним договором №08/10-05/б від 21.01.2008 року, укладеним з ПАТ "ВіЕйБі Банк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №6795 від 27.03.2018 року є ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал". \~ \~ \~ \~Вказує, що жодних фінансових відносин з ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал" не мав. Так, 21.01.2008 року між ним та ПАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" (далі ПАТ "ВіЕйБі Банк") було укладено кредитний договір №08/10-05/б.\~Рішенням суду\~від 29.10.2010\~року у\~справі №\~2-664/2010\~булостягнуто з нього на користь ПАТ "ВіЕйБі\~Банк" заборгованість за кредитним договором № 08/10-05/б від 21 січня 2008 року в сумі 23422,12 грн, а також 504,22 грн судових витрат. Зазначена сума боргу була погашена повністю і виконавче провадження було закінчено, про що свідчить витяг з Автоматизованої системи виконавчих проваджень. 12.05.2015 року позивач звертався до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів із заявою про отримання довідки про погашення кредиту, де йому повідомили про наявність боргу, однак роз`яснення щодо виникнення такого боргу не надали. \~ \~ \~ \~Також зазначив,\~що жодного\~ повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором №08/10-05/б від 21.01.2008 року, ні ПАТ "ВіЕйБі Банк", ні ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал" йому на адресу не надсилали. Таким чином позивачу не відомо, на якій підставі приватним нотаріусом Київського МНО Данич О.Ф. 16 червня 2021 року вчинено виконавчий напис №24531. Вважає, що вказаний виконавчий напис підлягає скасуванню, оскільки при його вчиненні нотаріус належним чином не переконався у безспірності суми, що підлягає стягненню, у дотриманні стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання документів про вчинення виконавчого напису з часу настання права на звернення з вимогами, та не пересвідчився, що такий договір був посвідчений нотаріально. Крім того, в порушення вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на адресу позивача не надсилалось повідомлення - письмова вимога про усунення порушень (погашення заборгованості з процентами). З урахуванням наведеного, посилаючись на ст. 15, 16, 18 ЦК України, вимоги Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", просить позовні вимоги задовольнити, а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Просив визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача сплачену суму судового збору та 6000 грн. витрат на правничу допомогу. Представник відповідача ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал" в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання, у якому вимоги позову не визнав і у задоволенні позову просив відмовити. Крім того, просив відмовити у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу, як таких що не відповідають критерію розумності та дійсній вартості наданих послуг. Розгляд справи просив проводити у його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Київського МНО Данич О.Ф. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не поінформувала, пояснення щодо позову не подала, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від неї не надходило. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2453. Згідно з вказаним виконавчим написом нотаріус пропонує звернути стягнення: з [PERSON] , [INFO] , місце народження невідоме, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , місце роботи не відоме, який є боржником за кредитним договором №08/10-05/б від 21.01.2008 року, укладеним з ПАТ "ВіЕйБі Банк" правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №6795 від 27.03.2018 року є ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", заборгованості за цим договором. Строк платежу за кредитним договором №08/10-05/б від 21.01.2008 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.03.2018 року по 14.05.2021 року. Сума заборгованості становить 18054,13 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4086,23 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 13967,90 грн, а також сума плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 19253,90 грн (а.с.17). На підставі вказаного виконавчого напису старшим державним виконавцем Богородчанського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Дидич І.П. 21 січня 2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68254616 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису (а.с.15). Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених у статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон) та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону в редакції, чинній на момент видачі виконавчого напису, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України "Про нотаріат"). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, постанові Верховного суду від 17 вересня 2020 року у справі №759/6167/18. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у тому числі в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17. Також у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження №12-5гс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила: оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не бере, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі №758/14854/20. Стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів того, що кредитний договір №08/10-05/б від 21.01.2008 року, укладений між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] , був посвідчений нотаріально. Не спростоване\~в ході\~розгляду справи\~й твердження\~позивача,\~що кредитором\~перед зверненням\~до нотаріуса\~для вчинення\~виконавчого напису\~на його\~адресу не\~надсилалось повідомлення\~-\~письмова вимога\~про усунення\~порушень (сплату\~заборгованості за\~кредитним договором),\~як це\~передбачено підпунктом\~2.3\~пункту 2\~Глави 16\~розділу ІІ\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій.\~Таким чином\~заборгованість,\~про стягнення\~якої просив\~відповідач,\~не можна\~вважати безспірною,\~вчиняючи виконавчий\~напис,\~нотаріус в\~порушення норм\~Закону України\~"Про\~нотаріат"\~та Порядку\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~не врахував\~та не\~перевірив факт\~наявності чи\~відсутності спору\~щодо заборгованості,\~ним взято\~до уваги\~тільки розрахунок\~розміру невиконаних\~зобов`язань\~за кредитним\~договором,\~який зроблено ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал" одноособово без урахування думки та позиції позивача, який взагалі заперечує факт наявності заборгованості за таким договором (тобто виконавчий напис вчинено виключно на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого стягувачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог до позивача). З огляду на викладене, суд вважає, що наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням порядку та умов вчинення такого. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн за подання позовної заяви, а також 496,20 грн - за подання заяви про забезпечення позову. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн, то така вимога підлягає до часткового задоволення. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну\~правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Матеріалами справи підтверджується, що між позивачем та адвокатом Богославцем О.М. 25 січня 2022 року укладено договір про надання правничої допомоги, предметом якого є надання клієнту правничої допомоги. Розмір винагороди за вказаним договором становить 6000 грн. Стороною позивача долучено до матеріалів справи копію акта №1 виконаних робіт (наданих послуг) від 23 травня 2022 року. Представник позивача подав клопотання про зменшення розміру суових витрат, обґрунтовуючи його тим, що витрати на правничу допомогу є завищеними. З урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, пропорційності витрат до предмета спору, з дотриманням принципу розумності й справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу та стягнення з з ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал" на користь позивача 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі наведеного,

Outcome: partial