Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 01 вересня 2021 року і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб 28 квітня 2009 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції у м.Львові, який був розірваний рішенням Франківського районного суду м.Львова від 26.11.2013 року. Від шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою. Вказує, що з моменту розірвання шлюбу відповідач з ними не проживає, регулярних коштів на утримання дитини не дає. Позивачка зазначає, що на даний час їхній син додатково відвідує секцію футболу у ФК Львів, де щомісячна плата становить 500 грн., які вона несе самостійно, оскільки відповідач відмовляється сплачувати 50% вартості відвідування секції. Вважає, що відповідач спроможний сплачувати на її користь аліменти на утримання їхнього сина в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, оскільки є здоровим та працездатним, отримує дохід, інших осіб на утриманні не має, має нерухоме майно, така сума обумовлена забезпеченням дитини належним харчуванням, одягом, додатковими заняттями англійської мови та фізичним вихованням у секції футболу. Враховуючи вищевикладене, просить позов задовольнити. Не погоджуючись з даним позовом, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в яких позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Відзив мотивує тим, що позивачем не обгрунтовані підстави, на які вона посилається та не надано доказів, на підставі яких, на думку позивачки, необхідно стягнути аліменти у заявленому розмірі. Окрім цього, вказує, що з ним проживає його матір, [INFO] , та яка перебуває на його повному утриманні. Щодо заробітної плати, яку він отримує, зазначає, що така становить 6500,00 грн., з них сума до виплати становить 5232,50 грн., іншого доходу він не отримує. Разом з тим, вказує, що оскільки витрати на утримання дітей повинні нести обоє батьків, стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1500,00 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно є цілком достатнім. В судове засідання позивачка не з`явилась, однак в матеріалах справи міститься заява такої, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву до суду про розгляд справи без його участі. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 26.11.2013 року між сторонами розірвано шлюб, який зареєстрований 28 квітня 2009 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №553. Прізвище позивачки після розлучення змінено на " [PERSON] ". У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.02.2010 року. Як вбачається з копії паспорта позивачки [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Франківським РВ в м.Львові ГУ ДМС України у Львівській області 08.04.2015 року та довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] такі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч. 9 СК України). Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з довідки №00000000001 від 20.04.2022 року [PERSON] працює в ТОВ "Екобізнес-Львів" з 02.04.2018 року та на даний момент займає посаду Охоронник, за період жовтень 2021 року - березень 2022 року такому нараховано 38200,00 грн. доходу, виплачено - 30751,00 грн. Відповідно до довідки №688 від 18.04.2022 року, виданої ЛКП "Південне", в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровано двоє осіб: [PERSON] та його матір [PERSON] . За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. В силу вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров`я дитини, нормальний стан здоров`я та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів. Суд враховує, відповідно до ст.182 СК України, що позивачка, мати сина [PERSON] , який проживає разом з нею, займається його вихованням, повністю утримує дитину. Відповідач, батько дитини, ухиляється від виконання своїх зобов`язань по утриманню сина в достатньому для цього розмірі. Також суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, збереження того рівня життя, який він би мав тоді, коли утримувався обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання ним надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Разом з тим, суд не бере до уваги твердження позивачки щодо оплати додаткових витрат на утримання дитини, а саме відвідування секції футболу у ФК "Львів", адже такі не підтверджені жодними доказами та є додатковими витратами, про стягнення яких позивач до суду не зверталась. Окрім цього, судом також не береться до уваги твердження відповідача, що на його утриманні перебуває матір, оскільки відомостей про таке матеріали справи не містять. Доказів, які б підтверджували те, що відповідач несе додаткові витрати на її утримання, суду не надано. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки. Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити необхідний і достатній рівень для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, враховуючи, що відповідач не отримує інших доходів, окрім заробітної плати в розмірі 6500,00 грн. в місяць, доказів щодо утримання інших осіб не надано, частково визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1750,00 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. При цьому суд зазначає, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України). Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася до суду з даним позовом 23 вересня 2021 року, тому суд присуджує стягнення аліментів з відповідача починаючи з вказаної дати і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, у вимозі позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів, починаючи з 01 вересня 2021 року слід відмовити. Окрім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду із відповідним позовом в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 гривень.

Outcome: partial