Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 29.11.2021 року, представник позивача звернулась до суду з позовом до відповідача,про стягнення заборгованості за оплату послуг з газопостачання природного газу, у якому проситьстягнути з відповідача на користь позивача: - заборгованість за надані послуги з газопостачання в сумі 5773, 75 грн.; - пеню у розмірі 21,30 грн.; - судовий збір у розмірі 2270 грн. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що позивач надає послуги з постачання послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу (серія АЕ № 299021) виданої 01.07.2015 року постановоюНаціональна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг(далі НКРЕКП)№ 1588 від 21.05.2015 року.Таким чином позивач виступає постачальником природного газу споживачів, розташованих у Київській області. Відповідно до п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу», НКРЕКП постановою № 2496 від 30.09.2015 затвердила Правила постачання природного газу. Згідно розділу 3 Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником. Договір постачання укладається з урахуванням статей633, 634, 641 та 642 ЦК України. Між позивачем та відповідачем укладено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, на підставі заяви-приєднання до умов договору Постачання природного газу. В порушення умов договору, відповідачем не проведено оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 01.12.2018 по 25.09.2019 на особовому рахунку відповідача утворилась заборгованість у розмірі 5773, 75 грн. Заборгованість відповідачем не погашена станом на час подання позовної заяви, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду для стягнення грошових коштів з відповідача. Процесуальні дії 29.11.2021 року до суду від представникапозивача надійшла зазначена позовна заява. 13.12.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.Перше судове засідання призначено на 24.01.2022 року, відкладене на 23.02.2022 року. Судове засідання, призначене на 21.03.2022 року не було проведено у зв`язку з військовою агресією збройних сил рф. 24.02.2022 року Рішенням зборів суддів Іванківського районного суду Київської області № 3 було тимчасово зупинено здійснення судочинства. 21.04.2022 року Розпорядженням Голови Верховного Суду було відновлено територіальну підсудність судових справ Іванківського районного суд Київської області. Судове засідання призначено на 26.05.2022 року. Позиції сторін Позивач та його представник в судове засідання не з`явились.Про датута часрозгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Про дату та час розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі. Позов не визнала, так як зазначила, що за адресою, на яку нараховувався борг за газопостачання вона не проживає з 26.05.2009 року, при цьому газом вона не користувалась. Крім цього зазначила, що уклала договір з позивачем близько 20 років тому, коли померли батьки. До заяви додала копію власного свідоцтва про шлюб від 03.03.2009 року. Також відповідач подала до суду заяву, у якій просила у разі задоволення позову розстрочити виконання рішення, оскільки в будинку [ADDRESS] вона не фактично проживає, там проживає її сестра з малолітньою дитиною, яка ніде не працює та не має джерела доходів. Встановлені судом обставини справи Судом встановлено, що позивач надає послуги з постачання послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу (серія АЕ № 299021) виданої 01.07.2015 року постановоюНКРЕКП№ 1588 від 21.05.2015 року. Таким чином позивач виступає постачальником природного газу споживачів, розташованих у Київській області. Відповідно до п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу», НКРЕКП постановою № 2496 від 30.09.2015 затвердила Правила постачання природного газу. Згідно розділу 3 Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником. Договір постачання укладається з урахуванням статей633, 634, 641 та 642 ЦК України. Згідно наданої до суду представником позивача копії свідоцтва про спадщину за законом (спадкова справа № 2-15-99 за 2006 рік, реєстраційний № 1778) , спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її дочка [PERSON] (відповідач), яка проживає в [ADDRESS] . 28.03.2019 року відповідач приєдналась до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500 (далі Договір). Газопостачання здійснювалось до будинку по [ADDRESS] . За умовами Договору розрахунок споживача за природний газ здійснювався на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за договором розподілу природного газу, за підсумками місяця (розділ 2 заяви приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем). Згідно наданої до суду представником позивача довідки фінансового стану відповідача, борг останньої перед позивачем, станом на липень 2019 року становить 5752,45 грн. За наданим до суду розрахунком пені з простроченої суми, відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який проводився у період з 01.05.2019 року по 31.08.2019 року, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань відповідача перед позивачем становить 21,30 грн. Інші розрахунки в матеріалах справи відсутні. Таким чином, борг відповідача перед позивачем становить 5773,75 грн. 22.08.2019 року позивачем вручено під підпис відповідачу Повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 19.08.2019. 25.09.2019 року у зв`язку з несплатою послуг з газопостачання, за адресою: [ADDRESS] у присутності відповідача було здійснено відключення об`єкту споживача від газопостачання, про що складено акт про відключення об`єкту (газових приладів) № 08-8629. 31.12.2021 року Іванківським районним судом Київської області було видано судовий наказ, яким стягнуто з відповідачки на користь позивача заборгованість за послуги з постачання природного газу в розмірі 5773, 75 грн. 09.02.2019 року ухвалою Іванківського районного суду Київської області (справа 366/3119/20, провадження 2-с/366/1/21) судовий наказ було скасовано, оскільки відповідач у заяві про скасування судового наказу зазначила про те, що газопостачання було відключено у 2019 році, а отже газопостачання не здійснювалось. Заборгованість відповідачем не погашена станом на час подання позовної заяви, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду для стягнення грошових коштів з відповідача. Мотиви, з яких виходить Суд та застосовані норми права Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України \~уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а\~статтею 611 цього Кодексу\~визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (\~стаття 627 ЦК України). Відповідно до\~статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як зазначено у позовній заяві, Договір з відповідачем було укладено на підставі ст.ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України. Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. За ч. 1, 3 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Як вбачається з наданих до суду сторонами справи документів,28.03.2019 року відповідач приєдналась до умов Договору. Газопостачання здійснювалось до будинку по [ADDRESS] . В матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про те, що відповідач відкликала свою відповідь про прийняття умов Договору та повідомляла про це позивача. Відповідач у заяві про розгляд справи без її участі також не зазначала про бажання відкликати свою відповідь позивачу про прийняття умов Договору. Згідно наявної в матеріалах справи квитанції про оплату абонента за спожитий природний газ згідно банківських фалів, відповідач 28.03.2019 року сплатила позивачу 1040 грн., чим відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України прийняла пропозицію про приєднання до Умов Договору. Згідно наданої до суду представником позивача довідки фінансового стану відповідача, борг останньої перед позивачем нараховувався включно до липня 2019 року та становив 5752,45 грн. Відповідно до п. 4.9 Договору у разі порушення строку оплати за Договором, споживач сплачує пеню в розмірі 0,01% суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу. За наданим до суду розрахунком пені з простроченої суми, відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який проводився у період з 01.05.2019 року по 31.08.2019 року, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань відповідача перед позивачем становить 21,30 грн. Всього борг становить 5773,75 грн. 25.09.2019 року у зв`язку з несплатою послуг з газопостачання, за адресою: [ADDRESS] у присутності відповідача було здійснено відключення об`єкту споживача від газопостачання, про що складено акт про відключення об`єкту (газових приладів) № 08-8629. 31.12.2021 року Іванківським районним судом Київської області було видано судовий наказ, яким стягнуто з відповідачки на користь позивача заборгованість за послуги з постачання природного газу в розмірі 5773,75 грн., який 09.02.2019 було скасовано за заявою відповідача. Згідно копії ухвали Іванківського районного суду Київської області від 09.02.2019 року,відповідач у заяві про скасування судового наказу зазначила про те, що газопостачання було відключено у 2019 році, а отже газопостачання не здійснювалось. Представник позивача як у позовній заяві так і в доданих до неї документах просив суд стягнути з відповідача борг, який розраховувався до моменту відключення відповідача від газопостачання, тобто до вересня 2019 року. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення коштів підлягають задоволення, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання нею умов Договору. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 5773,75 грн. (з урахуванням суми боргу у розмірі 5752,45 грн. та нарахованої пені за кожен день прострочення у розмірі 21,30 грн.) Відповідач подала до суду заяву, у якій просила у разі задоволення позову розстрочити виконання рішення, оскільки в будинку [ADDRESS] вона не фактично проживає, там проживає її сестра з малолітньою дитиною, яка ніде не працює та не має джерела доходів. Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. За ч. 3, 4 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відповідно до ч 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Враховуючи, що відповідач просила суд у разі задоволення позову розстрочити виконання рішення, оскільки вона не фактично проживає у будинку, до якого здійснювалось газопостачання, за яке їй нараховано борг, в цьому будинку фактично проживає її сестра, яка ніде не працює, немає джерела доходів а також з нею проживає її малолітня дитина, суд,

Outcome: approved