Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Адвокат Кара Ю.М., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від якого мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між Позивачем та відповідачем було розірвано 06.11.2018 року. З вересня 2018 року Відповідач переїхав в інше місце проживання і з зазначеного часу [PERSON] проживає разом з Позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач самоусунувся від виховання дитини, взагалі не цікавиться її життям та здоров`ям. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не спілкується із донькою, не виявляє жодної турботи та почуття любові, що свідчить про байдужість до її життя, у зв`язку із чим звернулася до суду. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача. Просила рішення у справі ухвалити за наявними в матеріалах справи доказами, позовну заяву - задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Наслідки винесення рішення суду розуміє. Третя особа у судове засідання не з`явилась, заяв та клопотань до суду не надала. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких підстав суд, у відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у зв`язку із визнанням позову відповідачем. Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 27.04.2022 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.05.2022. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Між [PERSON] та [PERSON] 11.11.2011 року було укладено шлюб, (прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] ) що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] (а.с. 9). Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2018 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не проявляє відносно неї батьківської турботи, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою її долею. Відповідач [PERSON] фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Так, згідно довідки директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» від 16.03.2022 № 01-16/27 [PERSON] , [INFO] перебуває під наглядом Центру. Декларація підписана матір`ю дівчинки [PERSON] . Інформації щодо участі у вихованні, лікуванні та спостереженні за дитиною батьком [PERSON] у медичних працівників не має (а.с. 17). Відповідно до характеристики [PERSON] , учениці 11-Б класу Запорізької ЗЗШ І-ІІІ ступенів «Основа», дівчинка за місцем навчання характеризується позитивно. Матір [PERSON] відповідально ставиться до виховання, піклується про доньку, відвідує батьківські збори, підтримує телефонний зв`язок з класним керівником. Батько [PERSON] з 01.09.2011 року (з моменту вступу до школи) до 2022 року до школи не звертався, батьківські збори не відвідував (а.с. 37). Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права. Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява № 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Згідно витягу із протоколу № 7 Комісія з питань захисту прав дитини районної адміністрації ЗМР по Заводському району вирішила одноголосно: відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей ЗМР підготувати та надати до Заводського районного суду м. Запоріжжя висновок органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Заводському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1953 р.н., відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку № 584/01-22/18.01-374 від 07.06.2022 районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування вирішила: [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Обставини справи повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які визнані відповідачем [PERSON] у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, оскільки, як було встановлено не проявляє до дитини батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою її долею. Отже, суд вважає, за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] . Судові витрати. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved