Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (ТГ), у якому просив: усунути перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] та встановити йому графік участі у спілкуванні та вихованні з сином [PERSON] , а саме: щовівторка з 17 год до 20 год, щочетверга з 17 год по 20 год, щонеділі з 10 год до 19 год. Побачення та спілкування з сином просив проводити без присутності матері, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей та за місцем проживання батька. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами був зареєстрований шлюб, який рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27.10.2021 розірвано. У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачкою. Позивач намагається підтримувати хороші відносини з сином та бажає більше часу проводити з ним, приймати участь у його вихованні та утриманні. Однак, відповідачка неодноразово чинила перешкоди у спілкуванні із дитиною. Враховуючи вказане, просить суд захистити його немайнові права як батька, усунувши перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] та визначити способи участі у його вихованні. Ухвалою суду від 10.02.2022 відкрито провадження у справі за даним позовом. Поставлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання. 22.03.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому вона зазначає, що перешкод у спілкуванні батька з сином не чинить. Враховуючи інтереси сина, його вік 1 рік 8 місяців, режим дня, вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково, встановивши наступний графік побачень батька з сином: вівторок, четвер з 19 год по 20 год, субота з 11 год по 13 год, крім днів, коли дитина хвора. Крім того, заперечує щодо побачень батька з сином без присутності матері, оскільки дитина ще дуже маленька. Ухвалою суду від 13.04.2022 відкладено підготовче засідання у справі на 12.05.2022 та зобов`язано Службу у справах дітей Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (ТГ) надати суду висновок щодо усунення перешкод у спілкуванні позивача [PERSON] з сином [PERSON] та у його вихованні, визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. 12.05.2022 Служба у справах дітей Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (ТГ) через канцелярію суду надала висновок щодо усунення перешкод у спілкуванні позивача [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , та у його вихованні, визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Ухвалою суду від 12.05.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.05.2022. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у\~справах дітей\~Іванівської сільської\~ради Тернопільського\~району Тернопільської\~області (ТГ) в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, з урахуванням частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано повторно 22.09.2021 Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27.10.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). Після розірвання шлюбу син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, що не заперечується учасниками справи. На підставі заяви [PERSON] про примусове виконання судового наказу від 09.11.2021 до Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), постановою головного державного виконавця Швалюка С.Я. від 23.11.2021 відкрито виконавче провадження №67623257 щодо стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 03.11.2021 і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно довідки-розрахунку, заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 19.01.2022 відсутня. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, внаслідок чого між ними виникають непорозуміння, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом. Рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 10.05.2022 за №38 затверджено висновок про участь батька [PERSON] , [INFO] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 43). У висновку органу опіки та піклування про участь батька [PERSON] , [INFO] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , виданого Іванівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 10.05.2022 за №236, вказано про те, що подружжя [PERSON] перебувало у шлюбі з 22.02.2020. Рішенням Теребовлянського районного суду від 27.10.2021 шлюб розірвано. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] , який після розлучення залишився проживати з матір`ю [PERSON] . Із [PERSON] проведено бесіду, з якої стало відомо, що батько бачиться з сином, сплачує аліменти, допомагає матеріально. За місцем проживання в нього створені умови для перебування дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання. Працівником служби у справах дітей проведено роз`яснювальну бесіду з матір`ю, під час якої її ознайомлено із чинним законодавством України стосовно вирішення батьками питань щодо виховання дитини. Також зі слів матері стало відомо, що вона не проти, щоб батько провідував сина. Згідно вказаного висновку, беручи до уваги право кожного з батьків брати участь у вихованні дитини, права дитини на любов і піклування обох батьків, орган опіки та піклування Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області вважає доцільним встановити батькові [PERSON] час для спілкування з дитиною [PERSON] : - кожної першої та третьої суботи щомісяця з 12:30 до 14:00 год, - кожної другої і четвертої неділі щомісяця з 1 7:00 до 20:30 год, - щовівторка з 19:00 до 20:30 год, - щочетверга з 19:00 до 20:30 год, - святкові дні (Різдво, Пасха) з 15:00 год до 18:00 \~ \~ \~ \~год, - щороку 01 серпня для спільного святкування \~ \~ \~ \~разом із дитиною власного дня народження та кожного 02 серпня з можливістю відвідування місця проживання батька, йото батьків (баби та діда) чи інших місць за бажанням дитини. Рекомендувати батькові [PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати. Рекомендувати матері [PERSON] поважати батьківські права [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні батька з сином (а.с. 43-45). До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частини восьмої статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно статті 157 СК України, той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням кожних конкретних обставин справи. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.10.2018 справа № 686/14512/17, провадження № 61-7540св18. У силу частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 по справі Хант проти України ). Відповідно до частин четвертої - шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З огляду на вищевказане, суд приходить до переконання, що між сторонами склались відносини, які позбавляють позивача можливості спілкуватися з дитиною, а тому суд приходить до висновку про доцільність встановлення порядку спілкування батька з сином. Право батька [PERSON] на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини [PERSON] з батьком відповідає його інтересам. Встановлюючи порядок спілкування батька з сином, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні із своїм сином, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, вік дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом визначення наступного порядку участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином, а саме: кожної першої та третьої суботи щомісяця з 12:30 год до 14:00 год; кожної другої та четвертої неділі щомісяця з 17:00 год до 20:30 год; щовівторка з 19:00 год до 20:30 год; щочетверга з 19:00 до 20:30 год; у святкові дні (Різдво, Великдень) з 15:00 год до 18:00 год; безперешкодне спілкування щороку у день народження дитини [PERSON] , 01 серпня та кожного 02 серпня з можливістю відвідування місця проживання батька, його батьків (баби, діда) чи інших місць за бажанням дитини. Суд зазначає, що враховуючи вік дитини, яка на час постановлення рішення у справі не досягла 2 років, постійно проживає із матір`ю, побачення батька з сином у перший рік, після набрання судовим рішенням законної сили, слід здійснювати у присутності матері дитини. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає, що позивачем не доведено необхідності визначення графіку побачень з дитиною у повному обсязі, у спосіб та час, які вказані у позовних вимогах та відповідності такого способу участі у вихованні дитини інтересам дитини з урахуванням її віку. Суд звертає увагу, що у разі зміни обставин, з врахуванням яких суд визначив способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, сторони, враховуючи передусім інтереси дитини, можуть змінити вказані способи, а у разі недосягнення згоди звернутися за вирішенням спору до суду.

Outcome: partial