Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] -1500,00 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП; 10000,00 грн. моральної шкоди. Просив стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати: 10992,40 грн. Свої вимоги обґрунтував наступними доводами. 12.02.2021 p., в м. Рівне по вулиці Здолбунівській, 29 сталась дорожньо- транспортна пригода за участю транспортного засобу [PERSON] . У результаті ДТП, транспортний засіб Позивача отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Рівненського міського суду від 22 жовтня 2021 року у справі № 569/16349/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП а саме, у тому, що 12.02.2021 року о 07 год. 30 хв гр. [PERSON] в м. Рівне, вул. Здолбунівська, 29 керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN CRAFTER» р.н. [NUMBER] не рухався як найближче до правого краю проїзної частини, під час виникнення перешкоди або небезпеки в русі, не вжив всіх засобів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу або його безпечного об`їзду, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «OPEL СОМВО» р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 11.2; 12.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП відповідальність. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП - Відповідача була застрахована у Страховій групі ТАС, договір серія АР № 9259447 від 05.11.2020 р. 28 квітня 2021 року Позивач звернувся до голови правління AT «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування реєстраційний номер № 11993/24/2021/53 у якій повідомив, що погоджується з розміром страхового відшкодування, який складає 5526 грн. 00 коп. з вирахуванням франшизи, яка згідно умов договору становить 1500,00 грн. Та погоджується з тим, що сума збитку складає 7026,00 грн. Згідно виписки по надходженню по картці/рахунку AT КБ «Приватбанк» від 26.01.2022р. 02.12.2021 року AT СГ «ТАС» перерахувала Позивачу страхове відшкодування у сумі 5526,00 грн. Оскільки Відповідач, при укладенні договору зі страховою компанією погодив розмір франшизи у сумі 1500,00 грн. на виплату якої,у разі страхового випадку, у страхової компанії не виникає обов`язку то обов`язок виплати франшизи виник у Відповідача. Позивач пропонував відповідачу виплатити кошти у розмірі суми франшизи за договором цивільно-правової відповідальності. Оскільки у телефонній розмові Позивач не отримав згоду від Відповідача то надіслав йому лист претензію . Розмір погодженої франшизи становить 1500,00 грн. Отже,відповідач повинен відшкодувати шкоду у розмірі франшизи як винуватець ДТП - [PERSON] . Окрім того, внаслідок протиправних дій відносно Позивача та пошкодження його транспортного засобу, у Позивача порушився емоційний стан та звичний порядок дня безпосередньо 12.02.2021 року. Позивач вимушений був використати часовий життєвий ресурс на ремонт пошкодженого автомобіля, отримання страхового відшкодування, здійснення досудового врегулювання спору з Позивачем, пошук фахівця з метою правового захисту та звернення до суду з позовною заявою. Позивачу доводиться захищати свої права та інтереси за рахунок життєвого часу, який належить його дружині, шести дітям та приватним інтересам. При визначенні розміру відшкодування завданої моральної шкоди, врахував вимоги розумності і справедливості та, зважаючи на отримані душевні страждання, порушення емоційного стану та фізичні наслідки вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має становити 10 000,00 грн. До початку судового засідання позивач [PERSON] просив розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Заперечень щодо ухвалення заочного рішення до суду не подав. Відаовідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання до суду не з`явився повторно. Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-284 ЦПК України. Ухвалою суду від 17.03.2022 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначений розгляд справи за участю сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Рівненського міського суду від 22 жовтня 2021 року у справі № 569/16349/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП а саме, у тому, що 12.02.2021 року о 07 год. 30 хв гр. [PERSON] в м. Рівне, вул. Здолбунівська, 29 керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN CRAFTER» р.н. [NUMBER] не рухався як найближче до правого краю проїзної частини, під час виникнення перешкоди або небезпеки в русі, не вжив всіх засобів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу або його безпечного об`їзду, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «OPEL СОМВО» р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 11.2; 12.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП відповідальність. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП - [PERSON] була застрахована у Страховій групі ТАС, договір серія АР № 9259447 від 05.11.2020 р. 28 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до голови правління AT «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування реєстраційний номер № 11993/24/2021/53 у якій повідомив, що погоджується з розміром страхового відшкодування, який складає 5526 грн. 00 коп. з вирахуванням франшизи, яка згідно умов договору становить 1500,00 грн. Та погоджується з тим, що сума збитку складає 7026,00 грн. Згідно виписки по надходженню по картці/рахунку AT КБ «Приватбанк» від 26.01.2022р. 02.12.2021 року AT СГ «ТАС» встановлено, що [PERSON] було перераховано страхове відшкодування у сумі 5526,00 грн. Згідно висновку, який викладений у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі 755/7666/19: «Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.» Оскільки Відповідач, при укладенні договору зі страховою компанією погодив розмір франшизи у сумі 1500,00 грн. на виплату якої, у разі страхового випадку, у страхової компанії не виникає обов`язку то обов`язок виплати франшизи виник у Відповідача. Відтак, позовна вимога в частині стягнення 1500,00 грн. є правомірною, доведеною та такою, що підлягає до задоволення. Частинами 1-3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, завдана моральна шкода Позивачу полягає у душевних стражданнях, яких Позивач зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна та протиправної поведінкою щодо нього - вчинення щодо нього адміністративного правопорушення Відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: характеру правопорушення; глибини фізичних та душевних страждань; погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вину Відповідача у неправомірних діях встановлено постановою Рівненського міського суду від 22 жовтня 2021 року у справі № 569/16349/21. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайновот характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Факт заподіяння позивачу моральної шкоди суд вважає доведеним. Так, суд вважає, що внаслідок проправних дій відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилася у порушенні звичайного порядку дня, порушенні емоційного стану. За таких обставин, підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди наявні. Проте розмір, визначений позивачем у 10 000,00 грн., суд вважає завищеним і таким, що не відповідає характеру та ступеню завданої моральної шкоди, пов`язаної з пошкодженням майна позивача розмір шкоди якої становить 7026,00 грн., 5526,00 з яких було відшкодованого страховою компанією.. Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його житті та інші обставини, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування, що належить до стягнення на користь позивача в сумі 1000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач [PERSON] просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати: сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу. Встановлено, що між позивачем та адвокатом Дупак В.Г. було укладено договір-доручення про надання правової допомоги № 24-02/06 від 24.06.2021р. З оглянутого Акту приймання-передання посолуг з гадання правничої допомоги від 07.02.2021р. вбачається, що адвокатом були надані наступні види послуг: правовий аналіз наданих матеріалів щодо ДТП - 500 гривень; консультуванні щодо досудового врегулювання спору - 500,00 гривень; написання позовної заяви до суду - 7000 гривень; захист прав та інтересів пі час судових засідань - 2000 гривень. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено кошти за правничу допомогу у загальному розмірі в сумі 10 000,00 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 07.02.2022р. № 07-2/02 . Положеннями статті 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8ст.141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді позивачу, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 24.06.2021 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які поніс відповідач підлягає до задоволення частково. При цьому суд враховує, що дана справа є малозначною та розглядалася у спрощеному позовному провадженні, судовий розгляд справи відбувся без участі сторін, у даній категорії справ судова практика усталена, відтак, суд вважає, що підлягають до стягнення витрати в сумі 500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК з [PERSON] підлягає до стягнення судовий збір в сумі 992,40 грн. сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду згідно квитанції від 11.02.2022р. долученої до справи. Всього підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати на загальну суму 1492,40 грн. та 992,40 грн. судового збору в прибуток держави за вимогу про стягнення моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial