Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивач Тернопільська обласна організація українського товариства мисливців та рибалок звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 8000 грн. завданої матеріальної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05 квітня 2020 року о 15 год. 20 хвилин [PERSON] випалював суху рослинність на пасовищі біля с.Грицівці Збаразького району Тернопільської області без належного на те дозволу, що призвело до загибелі зайця русака. 06 квітня 2020 року Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області складений протокол про адміністративне правопорушення № 003947 за вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.77-1, ч.1 ст.87 КУпАП та постановою Державної екологічної інспекції у Тернопільській області від 21 квітня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.77-1, ч.1 ст.87 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 грн.. Порушивши вимоги щодо охорони середовища перебування диких тварин, відповідач, відповідно до розрахунку, проведеного Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області, завдав державному мисливському фонду збитки в розмірі 8000 грн., що на даний час не відшкодовані. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 25.10.2021 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. Від представника позивача адвоката Войнарського А.Й. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак подав відзив на позовну заяву в якому він заперечує проти позову, позовні вимоги вважає незаконними та необгрунтованими. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ст.197 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 06 квітня 2020 року Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області складений протокол про адміністративне правопорушення №003947 відповідно до змісту якого [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.77-1, ч.1 ст.87 КУпАП, а саме: 05 квітня 2020 року о 15 год. 20 хвилин [PERSON] випалював суху рослинність на пасовищі біля с.Грицівці Збаразького району Тернопільської області без належного на те дозволу, що призвело до загибелі зайця русака, чим порушив вимоги щодо охорони середовища перебування диких тварин. Як вбачається з наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України Міністерства екології та природних ресурсів України від 19 червня 2017 року за №301/222, розмір збитків за незаконне добування або знищення зайця русака за одну особу становить 8000 грн. Постановою Державної екологічної інспекції у Тернопільській області від 21 квітня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.77-1, ч.1 ст.87 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 грн. Дана постанова відповідачем не оскаржена, набрала законної сили і звернута до виконання Як вбачається із розрахунку розміру відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, відповідно до «Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України)», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України 19 червня 2017 року за №301/222, розмір збитків за незаконне добування або знищення зайця русака за одну особу становить 8000 грн. Відповідно до вимог ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно вимог ст.3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Об`єкти тваринного світу, а також нори, хатки, лігва, мурашники, боброві загати та інше житло і споруди тварин, місця токування, линяння, гніздових колоній птахів, постійних чи тимчасових скупчень тварин, нерестовищ, інші території, що є середовищем їх існування та шляхами міграції, підлягають охороні. Відповідно до вимог ч.6 ст.5 Закону України «Про тваринний світ» об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації і громадяни при здійсненні будь-якої діяльності, що впливає або може вплинути на стан тваринного світу, зобов`язані забезпечувати охорону середовища існування, умов розмноження і шляхів міграції тварин. При цьому зазначені суб`єкти спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, органом місцевого самоврядування вживають заходів щодо визначення місць розмноження диких тварин та своєчасно інформують населення про правила поведінки, яких необхідно дотримуватися в таких місцях. Як слідує із змісту ч.1 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до вимог абзацу 7 ч.2 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в порушенні встановлених законодавством вимог щодо охорони середовища існування, умов розмноження і шляхів міграції тварин, самовільному випалюванні сухої рослинності або її залишків. Згідно ч.3 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно вимог ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Відповідно до вимог ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною першою ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» мисливство - вид спеціального використання тваринного світу шляхом добування мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах у межах мисливських угідь. Мисливське господарство як галузь - сфера суспільного виробництва, основними завданнями якого є охорона, регулювання чисельності диких тварин, використання та відтворення мисливських тварин, надання послуг мисливцям щодо здійснення полювання, розвиток мисливського собаківництва. Згідно вимог ст.2 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», мисливські тварини, що перебувають у стані природної волі, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 4 ст.43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, здійснюється добровільно або за рішенням суду відповідно до законодавства за затвердженими в установленому порядку таксами, а за їх відсутності - за розрахунками користувачів мисливських угідь. Такси для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, і центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Кошти за відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства у галузі ведення мисливського господарства та полювання, зараховуються на рахунок користувача мисливських угідь, якому заподіяні збитки. Згідно вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Проаналізувавши докази по даній справі суд вважає, що позовні вимоги підставні, оскільки [PERSON] випалював суху рослинність на пасовищі біля с.Грицівці Збаразького району Тернопільської області без належного на те дозволу, з вини відповідача призвело до загибелі зайця русака, чим завдана майнова шкода, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача в розмірі 8000 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі грн. 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved