Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Представник позивачки адвокат Нога А.П. \~ 12.01.2022 року\~ звернувся\~ до\~ суду\~ із\~ позовом\~ до\~ ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» про\~ визнання виконавчого напису\~нотаріуса таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~ \~ мотивуючи тим, що предметом даного позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, реєстр. № 27438, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу -Бригіда Володимиром Олександровичем 15.09.2021 року, щодо стягнення з гр. [PERSON] заборгованості за кредитним договором № UР8167564 від 17.01.2020 року, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив». Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області - Гуріною Т.В. 11.11.2021 року відкрито виконавче провадження № 67477672 з виконання вищевказаного виконавчого напису. 08.12.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] за місцем отримання нею доходу - Комунальне підприємство «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» ( м. Полтава, вул. Медична, 1 ). Оскільки, виконавчі дії щодо стягнення заборгованості провадяться за місцем проживання боржника - [PERSON] - [ADDRESS] , то позов підсудний Полтавському районному суду Полтавської області. Щодо викладення обставин справи. 15.09.2021 року за зверненням ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис № 27438, про стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 25520,00 грн. за кредитним договором № AG0271140 від 23.02.2020 року на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив», з яких : Прострочена заборгованість за сумою кредиту 13 500 грн.; Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 11 370 грн.; Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ЮК «Дія-Актив» 650 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Згідно виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 06 березня 2020 року по 06 серпня 2021 року. 11.11.2021року за вказаним виконавчим написом приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області - Гуріною Т.В. відкрито виконавче провадження № 67477672. 08.12.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] за місцем отримання нею доходу КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» ( м. Полтава, вул. Медична, 1 ). Копію постанови про відкриття виконавчого провадження в день її винесення, 11 листопада 2021 року позивачем було отримано з мобільного застосунку «ДІЯ» ( завантажено файл, який містить сам текст постанови ). 17.12.2021 року за допомогою ідентифікатора доступу до матеріалів виконавчого провадження представником позивача було проведено ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 67477672 й отримано : копію заяви ТОВ «ЮК «Дія-Актив»; копію виконавчого напису № 27438, вчиненого 15.09.2021 року приватним нотаріусом Бригіда В.О. та копію кредитного договору № UP8167564 від 17.01.2020 року, який долучено до виконавчого напису та зшитий разом з ним. Ознайомившись з отриманими матеріалами, вважає, що виконавчий напис ( реєстр. № 27438 ), вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. 15.09.2021 року щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № UP8167564 від 17.01.2020 року, вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, є достатні правові підстави для визнання такого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо відсутності факту безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача ( повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині ), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц ( провадження № 84цс19 ). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ( ст. 88 Закону України «Про нотаріат» ). Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником, пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з «Переліком документів…». Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт ( подання стягувачем відповідних документів нотаріусу ) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. При вчиненні виконавчого напису третя особа - 1 не отримувала від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення ( платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо ), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також сума процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту й процентах, а також виписка з рахунку боржника не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог стягувача до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками відповідача, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Ніяких повідомлень про виникнення заборгованості на адресу [PERSON] від ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» не надходило, тому вона не знала і не могла знати про висунення стягувачем претензій в її сторону, а, отже, і була позбавлена можливості висловити свої заперечення, надати пояснення з цього приводу та й взагалі захистити свої права. Про існування оспорюваного виконавчого напису позивач дізналася 17.11.2021 року, оскільки саме в цей день в мобільному застосунку «ДІЯ» нею було отримано повідомлення про відкриття виконавчого провадження й отримано файл з текстом постанови про відкриття виконавчого провадження. Щодо відсутності у приватного нотаріуса на момент вчинення виконавчого напису необхідних документів, що засвідчують безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2.1. глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 ( Порядок № 296/5 ), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.3.2. «Порядку…» № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів…», за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 ( Перелік № 1172 ). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» ( Постанова № 662 ) Перелік № 1172 доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються : а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Судове рішення про визнання протиправним ( незаконним ) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність ( скасовані ) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до «Переліку документів…», що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність ( у частині ) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, згідно п.1 Переліку № 1172 для одержання виконавчого напису додаються : а) оригінал нотаріально посвідченого договору ( договорів ); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 глави 12 Порядку № 296/5, виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Відповідно до положення ч. 1 ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, виконавчий напис не може існувати окремо від документу, який встановлює заборгованість та з приводу якої вчинено такий виконавчий напис. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження № 67881111 було виявлено, що виконавчий напис ( реєстр. № 27438 ), 15.09.2021 року було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Бригіда В.О. не на нотаріально посвідченому договорі, що підтверджує відносини позики чи кредиту, а на кредитному договорі № ЦР8167564 від 17.01.2020 року, який викладено не на нотаріальному бланку й не посвідчений нотаріально, що є грубим порушенням встановленого порядку вчинення виконавчих написів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Бригіда В.О., не дослідивши обставини справи, не з`ясувавши наявність/відсутність спору, щодо висунутих вимог ( що в свою чергу є основною вимогою до вчинюваної нотаріальної дії ), не отримавши достатніх та допустимих документів,що засвідчують безспірність боргу, прийняв суб`єктивне рішення про вчинення виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувані, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необгрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому, судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи все вищевикладене, вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис від 15.09.2021 року за реєстр. № 27438, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Бригіда В.О., щодо стягнення з [PERSON] заборгованості таким, що вчинено з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. На виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат: витрати на професійну правничу допомогу 3500 грн.; судовий збір - 992,40 грн., а всього 4 492,40 грн. Прохав : - Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Бригіда В.О. 15.09.2021 року за реєстровим № 27438, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № UР8167564 від 17.01.2020 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія- Актив». - Вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача адвокат Нога А.П. наддав суду докази щодо розміру витрат на правову допомогу та заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач не надав відзиву та будь-яких заперечень щодо позову, хоча повідомлявся належним чином. \~ \~ \~ \~Треті особи не надали відзиву та будь-яких заперечень щодо позову, хоча повідомлялися належним чином. \~ \~ \~ \~Тому, суд за згоди представника позивача, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 274-279, 280 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~ Судом\~ встановлено\~ всі обставини,\~ на які\~ послався\~ в позові\~ позивач\~ і вони\~ підтверджуються\~ матеріалами\~ справи\~на\~ а. с. 11-25, 38-41 та наданими доказами щодо розміру судових витрат. Суд,\~ дослідивши\~ докази, якими\~ обґрунтовується\~ позов,\~ вважає,\~ що\~ позов\~ підлягає\~ задоволенню\~відповідно до ст. 8, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначених позивачем обставин. П.п. 3.1., 3.2. глави 16 «Порядку вчинення дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком..» документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів. Такими документами,\~згідно «Переліку..»,\~є нотаріально\~посвідчена угода,\~що передбачає\~сплату грошових\~сум,\~передачу або\~повернення майна,\~а також\~право звернення\~стягнення на\~заставлене майно.\~При цьому,\~згідно п.1\~цього «Переліку…»\~для одержання\~виконавчого напису\~подаються оригінал\~нотаріально посвідченої\~угоди,\~а також\~документи,\~що підтверджують\~безспірність заборгованості\~боржника та\~встановлюють прострочення\~виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Судове рішення про визнання протиправним ( незаконним ) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність ( скасовані ) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до «Переліку документів…», що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність ( у частині ) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. Тобто, із вказаних норм права вбачається, що така заборгованість або інша відповідальність боржника має бути безспірною і не потребує додаткового доказування. Виконавчий напис ( реєстр. № 27438 ), 15.09.2021 року було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Бригіда В.О. не на нотаріально посвідченому договорі, що підтверджує відносини позики чи кредиту, а на кредитному договорі № ЦР8167564 від 17.01.2020 року, який викладено не на нотаріальному бланку й не посвідчений нотаріально, що є грубим порушенням встановленого порядку вчинення виконавчих написів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Суд вважає, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису у порушення вимог вищеназваних нормативних актів, не була перевірена безспірність заявлених вимог. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved