Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив стягнути з [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 5103,23 грн., суму інфляційних втрат 996,00 грн., 3% річних в сумі 447,85 грн. та витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» (протокол № 29 від 15 серпня 2012 року) будинок за адресою: [ADDRESS] , передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр». Відповідачам [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про право власності Серія [NUMBER] від 27.10.2010 належить по 1/2 квартири [ADDRESS] . Між ТОВ «Перший український експертний центр» і відповідачами існують відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, відповідно до яких товариство надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі, як споживачі, зобов`язані вносити плату за надані послуги. При цьому, відповідачі плату своєчасно не вносять, у зв`язку з чим утворився борг, який за період з 01.10.2018 по 01.12.2020 становить 5103,23 грн. Зазначена заборгованість відповідачами не сплачена, у зв`язку з чим позивач просить її стягнути солідарно з відповідачів. Крім того, у зв`язку з простроченням сплати вказаної заборгованості, позивач відповідно до ст. 625 ЦК України, просить стягнути солідарно з відповідачів інфляційні втрати в сумі 996,00 грн. та 3% річних в сумі 447,85 грн. На підставі викладеного позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідачів не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» (протокол №29 від 15.08.2012 року) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр». ТОВ «Перший український експертний центр» прийняло житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в подальшу експлуатацію та обслуговування, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.10.2012 року. Власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про право власності Серія [NUMBER] від 27.10.2010 У будинку, зокрема і квартирі за вищевказаною адресою, позивачем безперебійно надавались житлово-комунальні послуги. Відповідачі як власники квартири та споживачі житлово-комунальних послуг, згідно ст.ст. 156, 162 ЖК Української РСР зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Вбачається, що відповідачі плату своєчасно не вносять, у зв`язку з чим за період з 01.10.2018 по 01.12.2020 утворився борг в сумі 5103,23 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачами суду не надано. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Позивач посилається на те, що між сторонами існують фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, проте відповідачі належним чином не виконують зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Позивачем було вчинено дії на користь відповідачів - надано послуги, тому договір про надання послуг, письмова форма якого законодавством не вимагається, вважається укладеним з моменту отримання відповідачами таких послуг. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачі доказів на підтвердження ненадання їм позивачем житлово-комунальних послуг суду не надали. За таких обставин, судом встановлено, що позивачем надавались комунальні послуги відповідачам як власникам квартири в період з 01.10.2018 по 01.12.2020; на час звернення до суду з позовом, відповідачі мають заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або формами, затвердженими в установленому порядку. На підставі викладеного суд приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 5103,23 грн. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, суд приходить до висновку про необхідність солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми інфляційних втрат в розмірі 996,00 грн. та 3% річних у розмірі 447,85 грн. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved