Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований 15.08.2015 року Роздільнянським районним відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі актового запису №200. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ним та відповідачкою припинилися шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та на даний час мешкають окремо. Посилаючись на дані обставини позивач просив шлюб з відповідачкою розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і він не бажає підтримувати подружні відносини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Суду показав, що не проживає з відповідачкою майже три роки, має іншу сім"ю, поновлювати шлюбні стосунки не має наміру. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, просила розірвати шлюб з позивачем. Відмовилась в судовому засіданні від надання їй строку для примирення з метою збереження сім"ї. Підтвердила, що з позивачем не проживають разом з 2019 року, дитина пілся припинення шлюбу проживає з нею. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.02.2022 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.08.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 12.05.2020 року Роздільнянським районним відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на підставі актового запису №200. (а.с.4) Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження наявним в матеріалах справи. (а.с.8) Причина розпаду сім`ї є різні погляди на сімейне життя. втрата подчуття любові та поваги. Сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають з 2019 року. Позивач та відповідчка на розірвання шлюбу згодні та наполягають, відновлювати подружні відносини не мають наміру, вважають, що їхня сім`я розпалась остаточно. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, дослідивши надані по справі докази, давши їм оцінку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Враховуючи те, що сторони проживають окремо з 2019 року, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Також при винесенні рішення суд враховує заяву позивачки про залишення їй прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу - [PERSON] . \~ Відповідно до ч. 2 ст.114\~Сімейного\~кодексу\~України -\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved