Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Державного підприємства «Свалявське лісове господарство» про витребування трудової книжки, зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування завданої моральної шкоди. В судовому засіданні позивач в порядку ст.49 КЗпП України зменшив позовні вимоги, а саме просить : - визнати запис у трудовій книжці позивача від 29.06.2021р. про звільнення з роботи недійсним та видати позивачу наказ про новий день звільненя 28.09.2021р.(день отримання трудової книжки) з внесенням в трудову книжку; - стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу; - стягнути з відповідача на користь позивача 10000грн. моральної шкоди. Позов мотивує тим, що позивач працював у ДП "Свалявське лісове господарство" на посаді начальника відділу юридичної та кадрової роботи, наказом т.в.о. ДП "Свалявське лісове господарство" від 29.06.2021р. його було звільнено, про що видано наказ. Проте трудову книжку не було йому видано в день звільнення, аргументуючи тим, що необхідно здати обхідний лист, який вважає позивач є видуманий для нього особисто, так як іншими працівниками при звільненні не здавались. Саме із-за того, що позивач не здавав обхідний лист, т.в.о. начальника ДП "Свалявське лісове осподарство" заборонив видавати позивачу трудову книжку, чим порушили вимоги ст.47 КЗпП України та п.п.4.1, 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок". Вже після звернення позивача до суду відповідач надіслав на адресу позивача рекондований лист про те, що трудова книжка йому вислана поштою. Таким чином, позивач просить позов задоволити в частині зміни дати звільнення та стягнення в зв`язку з цим коштів, зазначених в позові. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав повністю та пояcнив, що не видання своєчасно йому трудової книжки порушило право позивача на працевлаштування. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що чинним законодавством не передбачено видання трудової книжки, про що є відповідні зміни в ст.47 КЗпП України. Інструкція про порядок ведення трудових книжок не відповідає внесеним змінам ст.47 КЗпП України, а тому вважає, що так як закон має вищу юридичну силу, ніж Інстукція, просить з врахуванням внесених змін відмовити в задоволенні позову повністю. Крім цього, представник пояснила, що позивач мав у користуванні ноутбук, який необхідно було здати згідно обхідного листа. Представник відповідача вважає, що позивач не вчиняв дії по своєчасному отриманню трудової книжки, та не надав суду докази, що несвоєчасне видання трудової книжки порушило його права щодо подальшого працевлаштування. Після того, як позивач не вчиняв дії по отриманню трудової книжки, відповідач надіслав позивачу листа та повідомив, що трудова книжка буде надіслана поштою. Щодо виплати моральної шкоди представник відповідача вважає, що позивач не довів заподіяння йому моральної шкоди затримкою видачі трудової книжки моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В зв"язку з наведеним, просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються нормами ст.47 КЗпП України. Стаття 47. Обов`язок роботодавця провести розрахунок з працівником. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Судом встановлено, що [PERSON] працював з 16.07.2019 р. у ДП «Свалявське лісове господарство» на посаді начальника відділу юридичної та кадрової роботи. 29.06.2021 року позивач написав заяву про звільнення з роботи за угодою сторін, після чого в той же день його було звільнено з посади начальника відділу юридичної та кадрової роботи ДП «Свалявське лісове господарство» згідно п.1 ст.36 КЗпП України. Копію наказу про звільнення позивач отримав. Між позивачем та відповідачем виник спір щодо невидачі позивачу трудової книжки в зв`язку з нездачею позивачем обхідного листа. З огляду на матеріали позову суд дає оцінку позову в межах наведених мотивів, а саме позивач посилається на норму ст.47 КЗпП України, та п.п.4,1, 4,2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі", змінилися відносини в частині порушення прав звільненого працівника в разі неотримання трудової книжки. Позивач при зверненні до суду не врахував зміни в ст.47 КЗпП України. Що стосується здачі обхідного листа (чи то передача ноутбука, чи інших цінностей) то сторони з цього приводу лише надали усні пояснення, чи це було проблемним, чи принциповою позицією сторін, суд не може брати до уваги, так як невидача трудової книжки позивачу в день звільнення внесеними в ст.47 КЗпП України не передбачено як порушення прав позивача у світлі даної статті, тим більше, що позивач був згідний з наказом про звільнення 29.06.2021р. Крім цього, з наданих суду доказів не вбачається, що позивач звертався (усно чи письмово) за отриманням трудової книжки, і йому саме відмовляли у видачі такої. Таким чином, в задоволенні позову в частині визнання запису у трудовій книжці позивача від 29.06.2021р. про звільнення з роботи недійсним та видати позивачу наказ про новий день звільнення 28.09.2021р.(день отримання трудової книжки) з внесенням в трудову книжку - суд вважає за необхідне відмовити. Інші позовні вимоги є похідними від першої (позовні вимоги про зміни запису про звільнення позивача) та у їх задоволенні теж необхідно відмовити.

Outcome: dismissed