Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

[PERSON] за участі заінтересованої особи Бершадського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький ) звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України , місце народження: Україна м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області, помер [INFO] в м. Херсон Херсонської області у віці 19 років. Заяву обґрунтовує тим, що 26.02.2022 року в м. Херсон на місці проведення бойових дій, внаслідок вогнепального поранення голови загинув її онук [PERSON] , що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 319 та сповіщенням. Заявниця є його єдиним близьким членом родини, та опікуном, що підтверджується копією розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 28.01.2015 року № 43 та від 17.01. 2015 року № 12. Оскільки [PERSON] помер на тимчасово окупованій території в м. Херсон, на якій в даний час проходять бойові дії, отримати свідоцтво про смерть у заявниці не було можливості. Встановлення зазначеного факту смерті в судовому порядку необхідно для внесення відповідного запису до єдиного державного реєстру актів цивільного стану України і видачі свідоцтва про смерть. Вказані обставини стали причиною звернення до суду з даною заявою. Заявниця надала суду клопотання, про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст заявленої вимоги вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як передбачено п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не встановлено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений документ який посвідчує факт, що має юридичне значення. - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право З наданих суду доказів встановлено, що 26.02.2022 року в м. Херсон на місці проведення бойових дій, внаслідок вогнепального поранення голови загинув [PERSON] , що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 319 від 04.03.2022 та сповіщенням №5 від 10.03.2022. [PERSON] є єдиним близьким родичем та опікуном [PERSON] , що підтверджується копією розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 28.01.2015 року № 43 та від 17.01. 2015 року № 12. Оскільки [PERSON] помер на тимчасово окупованій території в м. Херсон, на якій в даний час проходять бойові дії, отримати свідоцтво про смерть та отримати оригінал лікарського свідоцтва про смерть №319 у заявниці не було можливості. Для проведення державної реєстрації смерті заявниця звернулась до Бершадського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Однак через те, що було пред`явлено копію лікарського свідоцтва про смерть № 319, а не його оригінал, заінтересована особа позбавлена можливості видати свідоцтво про смерть [PERSON] . Відповідно до п.1,2 ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів. Відповідно до ст.ст. 77-78 ЦПК України - Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами - Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Факт смерті [PERSON] підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: - копією сповіщення №5 від 10.03.2022 року № 152; - копією лікарського свідоцтва про смерть № 319 від 04.03.2022 року; Та з урахуванням положень Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно якого з 24 лютого 2022 року на території України введений військовий стан. Оцінюючи надані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , громадянина України , місце народження: Україна м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області, в м. Херсон Херсонської області в результаті загибелі під час військових дій. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявниці для отримання свідоцтва про смерть її онука. В іншому порядку заявниця не має можливості захистити свої права, так як в зв`язку з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» , на території України з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан, [PERSON] , загинув у місцевості, де проводяться інтенсивні бойові дії, тому отримати оригінал лікарського свідоцтва про смерть заявниця не має можливості. Відповідно до ч. ст.319 ЦПК України - Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Таким чином рішення суду є підставою для реєстрації смерті [PERSON] та видачі свідоцтва про смерть. Відповідно до п. 21 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» - Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Таким чином судові витрати по сплаті судового збору відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved