Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

17.03.2022 року до суду звернувся позивач, [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Верхньодніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дербіна Р.Є. 18.03.2022 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 23.05.2022 року. Сторонам та учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 23.05.2022 року в підготовчому судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити йому додатковий строк тривалістю в шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: він є спадкоємцем за заповітом після смерті його мачухи - [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті [PERSON] , залишилась спадщина, яка складається із житлового будинку під [ADDRESS] . За життя [PERSON] ,, 24.02.2012 року склала заповіт в якому заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось йому. Про існування заповіту йому нічого не було відомо. Він знайшов в документах померлої заповіт на своє ім`я лише 11.01.2022 року. [PERSON] , з самого дитинства виховувала його, а він вважав її своєю мамою. 12.01.2022 року він звернулась до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу від 18.01.2022 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини, що й стало підставою звернення до суду. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі за підставами, викладеними в позовній заяві. Пояснив, що строк для прийняття спадщини він пропустив в зв`язку з тим, що йому не було відомо про існування заповіту, складеного на його ім`я і коли він дізнався про існування заповіту це для нього було несподіванкою. Відповідач, представник Верхньодніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дербіна Р.Є., в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла мачуха позивача, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. На день смерті [PERSON] , залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку під [ADDRESS] . За життя [PERSON] , 24.02.2012 року склала заповіт, в якому заповіла позивачеві все свої майно, де б воно не було і чого б не складалось, що підтверджується копією заповіту. 12.01.2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу від 18.01.2022 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса. З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. За нормами ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що пропустив строк для прийняття спадщини в зв`язку з тим, що йому не було відомо про існування заповіту, складеного на його ім`я. Заповіт він знайшов в паперах померлої лише [INFO] . Виходячи з того, що померла є мачухою позивача. Відповідно у позивача право на спадкування її майна за законом не виникло, тому підстав для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до того, як позивач знайшов заповіт, не було. А про існування заповіту позивачеві не було відомо, і належних та допустимих доказів на спростування цього факту суду не надано, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з об`єктивних, незалежних від нього причин, які були непереборними та унеможливлювали своєчасне звернення позивача із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В свою чергу дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Також судом встановлено, що шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , закінчився 07 грудня 2021 року. Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в березні 2022 року, а до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в січні 2022 року. Тобто відразу, коли позивачеві стало відомо про наявність заповіту, складеного на його ім`я. Таким чином між закінченням строку для прийняття спадщини і зверненням позивача до суду пройшов незначний період часу. Відповідно до правової позиції ВС/КЦС, викладеній у справі № 681/203/17 від 17.10.2018 року зазначається, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про визначення додаткового строку про прийняття спадщини є підставою для задоволення позовних вимог. За наведених вище обставин, на думку суду причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними та вважає за потрібне визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачеві тривалістю в шість місяців з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивача.

Outcome: approved