Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

13 травня 2022 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 18 липня 1997 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Самарської районного Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №194. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спочатку їх сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх шести років сімейні стосунки між ними погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок фактичного припинення шлюбних відносин. 14 лютого 2022 року відповідач зібрала свої особисті речі та пішла до свого батька, де і проживає. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаємопорозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного. Більше того, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Рішення про розірвання шлюбу він прийняв остаточно і змінювати його немає намірів, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам подружжя та інтересам їхніх дітей, а тому вважає, що відсутні підстави для застосування заходів примирення. 13 травня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився? подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положенням ч.ч.3,4 ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 липня 1997 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Самарської районного Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №194 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Також судом\~встановлено,\~що між\~сторонами по\~даній справі сімейні стосунки припинились. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам\~ подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved