Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Заводської міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно, в якому просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,05 га кадастровий номер: 5322610600:51:004:0130, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28.12.2017 року сектором містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Лохвицької РДА було видано паспорт прив`язки торгівельного павільйону на земельній ділянці по [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №117547878 від 19.03.2018 року. 15.03.2018 року за № 25304613 проведено державну реєстрацію права власності територіальної громади в особі Заводської міської ради на земельну ділянку площею 0,05 га кадастровий номер: 53226106600:51:004:0130, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 21.08.2018 року між Заводською міською радою та позивачем було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, за умовами пунктів 1.1., 1.3.,9.4. орендодавцем надано, а [PERSON] прийнято в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку загальною площею 0,05 га, кадастровий номер:5322610600:51:004:0130, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості строком до 31.12.2028 року. Рішенням 45 сесії 7 скликання Заводської міської ради «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення» від 25.06.2019 року № 26: затверджено ціну земельної ділянки площею 0,05 га в сумі 93854,72 гривень, з розрахунку за 1 кв.м. земельної ділянки- 187,71 на підставі витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки; передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,05 га по [ADDRESS] для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої прословості шляхом продажу за 93854,72 грн. [PERSON] сплатити вартість земельної ділянки шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок Заводської міської ради, з розстрочкою платежу-перший внесок 50%-4692927,36 гривень вартості земельної ділянки, решту щомісячно рівними частками, в термін до 10.12.2019 року. Доручено міському голові укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки за ціною та на умовах, визначених цим рішенням, а [PERSON] оформити в установленому порядку документи на право приватної власності на землю. На виконання рішення 45 сесії 7 скликання Заводської міської ради «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення» від 25.06.2019 року № 26 [PERSON] повністю сплатив вартість земельної ділянки. 30.10.2019 року позивачем було підготовлено проект договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, однак дій для підписання та посвідчення вказаного договору нотаріально відповідачем не вжито. 20.09.2021 року відповідачу було вручено вимогу від 20.09.2021 в семиденний строк з моменту отримання даної вимоги звернутися до нотаріуса за місцем знаходження земельної ділянки для посвідчення укладеного між нами 30.10.2019 року договору-купівлі-продажу земельної ділянки. Про дату та місце посвідчення договору. Листом за № 02-23/1789 від 12.10.2021 року відповідач відмовив у зверненні до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки з посиланням, що відповідно до пункту 6 вказаного рішення сесії на [PERSON] покладено обов`язок оформлення в установленому порядку документів на право приватної власності на землю. Таким чином позивач вважає, що його права порушено, як покупця земельної ділянки 0,05 га. У зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 10.11.2021 року відмовлено у відкритті провадження. Постановою Полтавського апеляційного суду від 19.01.2022 року вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасовано та справу направлено для продовження судового розгляду. 11.02.2022 року справа надійшла до Лохвицького районного суду Полтавської області. Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 14.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с. 57). Ухвалою суду від 12.04.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує (а.с. 63). Представник відповідача- Заводської міської ради Полтавської області на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних доказів (а.с. 60). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку законності та обгрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.03.2018 року за № 25304613 проведено державну реєстрацію права власності територіальної громади в особі Заводської міської ради на земельну ділянку площею 0,05 га кадастровий номер: 53226106600:51:004:0130, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Таким чином Заводська міська рада є власником вищевказаної земельної ділянки (а.с.12). 21.08.2018 року між Заводською міською радою та позивачем було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами пунктів 1.1., 1.3.,9.4. Орендодавцем надано, а позивачем прийнято в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку загальною площею 0,05 га, кадастровий номер: 5322610600:51:004:0130, розташовану за адресою: [ADDRESS] для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості строком до 31.12.2028 року (а.с.7-8). Рішенням 45 сесії 7 скликання Заводської міської ради «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення» від 25.06.2019 року № 26: затверджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,05 га по [ADDRESS] , кадастровий номер: 5322610600:51:004:0130, яка перебуває в оренді [PERSON] за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допомідних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; затверджено ціну земельної ділянки площею 0,05 га в сумі 93854,72 гривень, з розрахунку за 1 кв.м. земельної ділянки- 187,71 на підставі витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки; передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,05 га по [ADDRESS] для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості шляхом продажу за 93854,72 гривень; [PERSON] сплатити вартість земельної ділянки шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок Заводської міської ради, з розстрочкою платежу-перший внесок 50%-4692927,36 грн. вартості земельної ділянки, решту щомісячно рівними частками, в термін до 10.12.2019 року; доручено міському голові укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки за ціною та на умовах, визначених цим рішенням, а [PERSON] оформити в установленому порядку документи на право приватної власності на землю, витрати на оформлення договору купівлі-продажу покладено на покупця земельної ділянки.(а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи позивач повністю сплатив вартість земельної ділянки, що підтверджується довідкою Заводської міської ради № 03-10/1060 від 22.10.2019 року.(а.с.14). З матеріалів\~справи вбачається,\~що відповідно до\~ Договору\~купівлі-продажу\~від 30.09.2019\~року земельної\~ділянки,\~за умовами\~пункту 1.1.\~якого Продавець\~на підставі\~рішення 45\~сесії 7\~скликання Заводської\~міської ради\~«Про продаж\~земельної ділянки\~несільськогосподарського призначення\~ від\~ 25.06.2019\~року \~№ 26\~зобов`язується передати\~за плату,\~а покупець\~оплачує і\~приймає у\~власність земельну\~ділянку площею\~0,05\~га,\~розташовану за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~цільове призначення\~ для\~розміщення та\~експлуатації основних,\~підсобних і\~допоміжних будівель\~та споруд\~підприємств переробної,\~машинобудівної та\~іншої промисловості,\~кадастровий номер:\~5322610600:51:004:0130.\~Однак в договорі купівлі-продажу відсутній підпис продавця земельної ділянки. (а.с.15). Крім того, листом за № 02-23/1789 від 12.10.2021 року відповідач відмовив у зверненні до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки за ціною та на умовах, визначених рішенням 45 сесії 7 скликання Заводської міської ради «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення» від 25.06.2019 року за № 26 з посиланням, що відповідно до пункту 6 вказаного рішення сесії на [PERSON] покладено обов`язок оформлення в установленому порядку документів на право приватної власності на землю (а.с.17). Пунктом 1 ч.2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права володіння, користування та розпоряджання своїм майном належать власникові (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі. Згідно ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Частина 3 ст. 640 ЦК України визначає, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. У відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ч. 2, ст. 220 ЦК України). Судом враховано постанови Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 754/2339/16-ц в якій зроблено висновок, що «однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин». Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 22 вересня 2021 року у справі № 221/5196/16-ц, договір купівлі-продажу нерухомого майна не може бути визнано судом дійсним з підстав, передбачених статтею 220 ЦК України, оскільки такий договір підлягає нотаріальному посвідченню, а набуті на його підставі права на нерухоме майно-державній реєстрації, отже, судовим рішенням не може бути підмінено як процедуру нотаріального посвідчення договору, так і державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. Даний договір відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України є нікчемним, а відтак не породжує ніяких юридичних наслідків, в тому числі і набуття позивачем за цим договором права власності на земельну ділянку, тому суд виходить із відсутності правових підстав для визнання за позивачем права власності на вищевказану земельну ділянку саме на підставі такого договору. Також позивачем надана до суду довідка № 03-10/1060 від 22.10.2019 року видана Заводською міською радою в тім, що вартість земельної ділянки по [ADDRESS] у розмірі 93854,72 гривень сплачено до спеціального фонду бюджету повністю. Суд вважає, що передача грошових коштів відповідачу не свідчить про набуття права власності на нерухоме майно за відсутності нотаріально посвідченого договору. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. Суд вважає, що у даній справі позивачем [PERSON] не доведено факту безповоротного ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину та втрати можливості з будь-яких причин його посвідчити, що є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України. Суд в ході розгляду справи не встановив існування таких обставин, а також не отримав відомості про втрату можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Небажання продавця та ухилення від нотаріального посвідчення договору не є безумовною підставою для застосування положень ч. 2 ст. 220 ЦП України. Так суду не надано доказів звернення самого позивача до нотаріуса з бажанням укласти договір в нотаріальній формі, відсутня відмова нотаріуса у вчиненні правочину. З вищевикладеного в сукупності вбачається, що вимоги позивача про визнання права власності є необґрунтованими, не доведеними, а відтак такими, що не підлягають задоволенню. Судові витрати у справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 939,00 грн. судового збору (а.с.1). Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача. При цьому, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові, судовий збір слід покласти на позивача. На підставі ст. ст. 11, 15, 16, 209, 220, 316, 328, 626, 627, 640, 657 ЦК України,

Outcome: dismissed