Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування поданого позову зазначив, що відповідач [PERSON] є його батьком. Станом на момент звернення до суду позивач проживає разом зі своєю мамою і перебуває на її повному утриманні. До досягнення позивачем повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання сина на підставі рішення Чигиринського районного суду Черкаської області. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років, відповідно він досяг повноліття і стягнення аліментів було припинено. На момент звернення до суду позивач є студентом першого курсу денної форми навчання (бюджет) Навчально-наукового інституту іноземних мов Черкаського національного університету імені Б.Хмельницького. Строк закінчення навчання - 30.06.2025. Навчання в університеті потребує значних матеріальних витрат на купівлю зошитів, книг, підручників та інших канцелярських товарів і приладь, придбання продуктів харчування, оплату проживання у м. Черкаси, проїзду по місту та додому до м. Чигирина, купівлю одягу, взуття, лікування та оздоровлення. Також позивач є інвалідом ІІ групи інвалідності (інвалідність з дитинства), тому потребує додаткових постійних витрат на лікування та оздоровлення. Тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення ним навчання у Черкаському національному університеті імені Б.Хмельницького - 30.06.2025. Ухвалою від 01.04.2022 провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, суду надав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються обов`язків батьків по утриманню повнолітніх дітей, і регламентуються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. На підставі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2 ст. 199 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження від 09.01.2004, серії [NUMBER] . З наданих суду письмових доказів встановлено, що повнолітній [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання за рахунок бюджету Навчально-наукового інституту іноземних мов Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького. Термін навчання становить 4 роки, дата закінчення навчання 30.06.2025. Вказані обставини підтверджено довідкою від 16.12.2021 за № 148 та копією студентського квитка. На підставі ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 СК України). Зі змісту статті 201 Сімейного кодексу України вбачається, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням наведеного, враховуючи згоду відповідача на такий розмір аліментів шляхом визнання позову, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі ј частини його доходів (заробітку). У свою чергу при визначенні часу, протягом якого можуть стягуватися аліменти на утримання повнолітнього сина, суд враховує вимоги статті 199 Сімейного кодексу України, відповідно до якої обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, припиняється у момент досягнення двадцяти трьох років з припиненням права на утримання у разі припинення навчання. За таких обставин позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення. При звернені до суду позивач від сплати судового збору був звільнений відповідно до положень Закону України «Про судовий збір». За таких обставин судові витрати по розгляду даної справи підлягають стягненню з відповідача на користь держави, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial