Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Представник позивача - адвокат Кульчицький О.С. 02.07.2021 р. звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування, в якому просив стягнути з відповідача в користь позивача 25410 грн витрат на поховання, 1177,91 грн пені та судові витрати. Ухвалою суду від 22.11.2021 р. до участі у справі залучено в якості третьої особи на строні відповідача [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 22.12.2021 р. витребувано у ГУ НП в Івано-Франківській області матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 12020090250000418 від 18.10.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 17.10.2020 р. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ-2103, н.з. [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку та допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та помер у реанімаційному відділенні лікарні. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована. 25.11.2020 р. ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» звернулась в інтересах [PERSON] до відповідача МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, а саме витрат на поховання на суму 25410 грн. 16.12.2020 р. відповідачем надіслано лист, що для виплати необхідне рішення по кримінальній справі. Вважає таку відмову безпідставною та незаконною, оскільки відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності. Згідно п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Разом з тим, подання вироку суду, яким встановлено вину водія забезпеченого транспортного засобу у скоєнні ДТП статтею 35 вказаного Закону не передбачено. Таким чином, володільцем джерела підвищеної небезпеки [PERSON] , відповідальність якого була не застрахована, завдана шкода позивачу, що пов`язана з витратами на поховання внаслідок ДТП. Відповідно наступає обов`язок страховика, який хоч і не завдав шкоди, виплатити страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Згідно п. 36.5 ст.36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки заява про виплату страхового відшкодування надіслано 25.11.2020 р., строк для прийняття рішення у відповідача закінчився 25.02.2021 р. Тому пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за даний період складає 1177,91 грн. Просив стягнути з відповідача у користь позивача 25410 грн витрат на поховання, 1177,91 грн пені та судові витрати. \~ \~ \~ \~Відповідач у поданому 17.11.2021 р. письмовому відзиві позов не визнав, мотивуючи, що згідно п.27.4 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі- Закон) страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Пунктом 35.1 ст.35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно п.35.2 ст. 35 Закону до заяви необхідно додати документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником. Однак позивачем не додано документів, які б вказували на те, що [PERSON] є законним представником потерпілого. Розрахункові документи, що є в матеріалах справи не вказують на те, що зазначені в них товари придбані для поховання саме [PERSON] . Щодо відмови у виплаті відшкодування, то ухвалюючи рішення МТСБУ керувалося ч.5 ст. 1187 ЦК України, в якій зазначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Заявником не було подано доказів підтвердження відповідальності [PERSON] у ДТП від 17.10.2020 р. Що стосується штрафних санкцій, зокрема пені, то в даному випадку слід керуватися абзацом 4 п.36.2 ст.36 Закону, згідно з яким, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав та просив його задоволити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час, і місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений. \~ \~ \~ \~Третя особа- [PERSON] у судове засідання не з`явився, у поданій суду письмовій заяві просив справу розглянути в його відсутності, пояснив, що і потерпілій [PERSON] та її зятю [PERSON] добровільно надавав кошти на лікування у сумі по 15000 грн кожному. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з огляду на наступне. Встановлено, що 17.10.2020 р. о 19 год 39 хв по вул. Шевченка,59 у с. Підлужжя Тисменицького району Івано-Франківської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ-2103, н.з. [NUMBER] вчинив наїзд на велосипедиста [PERSON] , 1957 р.н., який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження та госпіталізований до КНП «ОКЛ Івано-Франківської ОР», де [INFO] у реанімаційному відділенні помер. По даному факту було відкрито кримінальне провадження №12020090250000418 від 18.10.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Постановою\~старшого слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області від 30.11.2021 р. кримінальне провадження №12020090250000418 від 18.10.2020 р. за фактом дорожньо-транспортної події закрито у зв`язку з відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.65-66). В ході досудового розслідування встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок необережних дій зі сторони велосипедиста [PERSON] , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння порушив п.6.7, 9.4, 10.1 ПДР України. Разом з тим у діях водія [PERSON] не вбачається порушень ПДР України, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП, та з моменту виникнення небезпеки для руху, діючи у відповідності до п.12.3 ПДР України не володів технічною можливістю уникнути наїзду. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована. 25.11.2020 р. ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» звернулась в інтересах [PERSON] до МТСБУ із заявою про виплату останньому страхового відшкодування- витрат на поховання у розмірі 25410 грн (а.с.11). На підтвердження таких витрат [PERSON] надав накладну №57 від 26.10.2020 р., видану ФОП [PERSON] (а.с.13). 16.12.2020\~р.\~відповідач надіслав\~лист,\~у якому\~повідомив,\~що для\~прийняття рішення\~щодо відшкодування\~шкоди МТСБУ\~необхідно отримати\~завірений належним\~чином документ,\~складений відповідною\~повноважною установою\~(вирок\~суду,\~постанова про\~відмову в\~порушенні кримінальної\~справи),\~що підтверджує\~відповідальність іншого\~учасника за\~скоєння ДТП\~та підтвердження\~причинно-наслідкового\~зв`язку.\~Крім того,\~ роз`яснено,\~що після\~отримання документів\~МТСБУ повернеться\~до розгляду\~питання щодо\~відшкодування заподіяної\~шкоди (а.с.20). Отже фактично рішення МТСБУ про відмову у виплаті страхового відшкодування не приймалося. Згідно вимог п. 27.4\~ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до п.35.1, 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону,\~-\~МТСБУ)\~заяву про\~страхове відшкодування.\~До заяви\~додаються: документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником. Як вбачається з досліджених матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №12020090250000418 від 18.10.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, потерпілою особою визнано дружину померлого [PERSON] . З огляду на правила ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. ? ? ? \~ \~ \~ \~Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів. ? \~ \~ \~ \~Відсутність порушеного права та інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. У даному випадку [PERSON] не є потерпілим або його законним представником, не є спадкоємцем померлого [PERSON] ні за законом, ні за заповітом.\~Будь-яких документів, які б підтверджували його право на отримання страхового відшкодування- витрат на поховання, суду не надано. Представником позивача не доведено яке саме право [PERSON] порушено та чи має останній право на відшкодування страхової виплати. З огляду на викладене, у позові слід відмовити у повному обсязі. На підставі наведеного, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 509, 999 ЦК України,

Outcome: dismissed