Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить установити факт постійного проживання його, [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] на час\~відкриття спадщини,а саме, [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В своїй заяві [PERSON] вказав, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Факт родинних відносин його з померлою матір`ю підтверджується його свідоцтвом про народження. Після смерті матері відкрилась спадщина на недоотриману пенсію в розмірі 3500 грн. Він являється спадкоємцем за законом першої черги, як син померлої, заповіту спадкодавець не оформляла. Спір щодо спадкування відсутній. Після смерті матері він на протязі 6-ти місячного строку зі дня відкриття спадщини не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому що вважав, що прийняв спадщину, відкриту смерті матері в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживаючи з матір`ю на час відкриття спадщини за однією адресою [ADDRESS] , здійснював за матір`ю постійний нагляд та догляд, тому що в силу свого хворобливого стану здоров`я вона потребувала постійного його догляду та піклування, який він постійно їй надавав, забезпечував її необхідним: купував продукти харчування, необхідні ліки, предмети гігієни та побутові товари. Однак, для відкриття спадкової справи, нотаріусу необхідно підтвердити факт його проживання зі спадкодавницею за однією адресою на підставі\~рішення суду,тому він для встановлення цього факту звернувся до суду з відповідною заявою, тому що у позасудовому порядку встановити вищезазначений факт неможливо. Заявник просить встановити факт постійного проживання його з матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] на час\~відкриття спадщини,а саме, [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особа Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з`явився, причини неявку суду не повідомив, про час та місце слухання був повідомлений належним чином. Згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 01.08.1955 року. [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є діти, батьки та дружина (чоловік померлого) в рівних частках. Відповідно до довідки №827/01-16 від 01.07.2021 року Запорізької районної державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , ніхто зі спадкоємців на прийняття спадщини до Запорізької районної державної нотаріальної контори не звертався, спадкова справа не заводилася. Заявник [PERSON] зареєстрований за\~адресою [ADDRESS] .\~Однак з\~моменту захворювання\~матері [PERSON] \~він проживав разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , здійснював догляд за нею, оскільки вона в силу свого хворобливого стану здоров`я потребувала постійного догляду та піклування, який він постійно їй надавав, забезпечував її, купував продукти харчування, необхідні ліки, предмети гігієни та побутові товари. Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , долученими до матеріалів справи. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина на недоотриману пенсію. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник [PERSON] пропустив шестимісячний\~строк подання\~заяви про\~прийняття спадщини,\~встановлений з\~часу відкриття\~спадщини,\~оскільки на\~момент смерті\~ [PERSON] був\~зареєстрований за\~адресою [ADDRESS] .\~Однак з\~моменту захворювання\~матері [PERSON] \~він проживав разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995р.\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» в\~порядку окремого\~провадження розглядаються\~справи про\~встановлення фактів,\~якщо:\~згідно з\~законом такі\~факти породжують\~юридичні наслідки,\~тобто від\~них залежить\~виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав громадян;\~чинним законодавством\~не передбачено\~іншого порядку\~їх встановлення;\~заявник не\~має іншої\~можливості одержати\~або відновити\~загублений чи\~знищений документ,\~який посвідчує\~факт,\~що має\~юридичне значення;\~встановлення факту\~не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту постійного проживання з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , має для заявника юридичне значення, метою встановлення факту на момент відкриття спадщини є оформлення та видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. В зв`язку із вищевикладеним, надавши належну оцінку доказам зібраним в справі, суд приходить до висновку, що надані суду документи є достатніми доказами того, що [PERSON] проживав із своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, тому що від встановленого факту залежить реалізація заявником права на отримання спадщини, а встановити цей факт у позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved