Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] 12.10.2021 звернулась до суду з позовом про зняття арешту зі всього майна [PERSON] , накладеного на підставі ухвали б/н від 29.04.1998 року виданої народним судом району Харківський та постанови про відкриття виконавчого провадження № 28119106 від 11.08.2011 року виданої ВДВС Солом`янського РУЮ м. Києва; зобов`язання відповідача Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві припинити чинність записів № 1415462, № 12654659 про обтяження майна [PERSON] , номер облікової картки платника податків [NUMBER] , внести відповідні зміни в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та виключити відомості відносно [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач [PERSON] , [INFO] , є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . За заявою позивача 12.11.2020 року Першою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 1297/2020 після померлої [PERSON] . Зазначено, що [INFO] померла донька [PERSON] - [PERSON] , у зв`язку з чим 01.03.2017 р. Першою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 202/2017. До спадкової маси, серед іншого майна, увійшла квартира [ADDRESS] . Державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 11.02.2017 року було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме про видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлої доньки [PERSON] , оскільки згідно з даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.02.2019 № 155836148 виявлено обтяження вказаної квартири, а саме арешт, реєстраційний номер обтяження: 1415462 зареєстрований 27.10.2004 Першою Київською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали б/н від 29.04.1998 року виданої нарсудом район Харківський. Ухвалу було винесено в якості забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. За інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11.08.2011 року ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 28119106 та накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження: 12654659. Вказано, що 08.02.2017 року Солом`янський РВ ДВС м. Києва надав відповідь про те, що на даний час на виконанні ВДВС виконавчі провадження відносно [PERSON] не перебувають, виконавче провадження № 28119106 значиться завершеним 22.06.2012 року. Позивач стверджує, що наявність в реєстрі вказаного арешту сталося виключно з вини та безвідповідальності співробітників Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м Києві, оскільки після закінчення виконавчого провадження ними не було вчинено дії щодо виключення відомостей з реєстру боржників, як того вимагає ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначено, що у зв`язку зі знищенням матеріалів архівних виконавчих проваджень правові підстави для винесення постанови про зняття арештів на даний час у Відділі відсутні, тому позивачу рекомендовано з питання зняття арешту звернутися до суду. Вказано, що відносно [PERSON] на сьогоднішній день відсутні виконавчі провадження в рамках яких вона є боржником, через безвідповідальні дії відповідача позивач не має можливості успадкувати майно та вільно розпоряджатися майном, а тому змушена звертатися до суду за захистом своїх порушених прав (а.с. 1-4, 36-39). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.10.2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позову на протязі п`яти днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 30). Ухвалою суду від 17.11.2021 відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с. 64). Ухвалою суду від 31.01.2022 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про витребування доказів. Витребувано від Київського державного нотаріального архіву копію ухвали б/н від 29.04.1998 року видану Харківським районним народним судом на підставі якої реєстратором Першою Київською державною нотаріальною конторою зареєстроване 27.10.2004 року обтяження за № 1415462 на квартиру [ADDRESS] , власник: [PERSON] (за відомостями з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно - додаткові дані: Архівний номер: 1092681KІЕV1, Архівна дата: 19.05.1998, дата виникнення: 19.05.1998, № реєстра: 3-1263, внутр. № 5В01163426ЕF252Е5D48, коментарій: вх. 2309). Витребувано від Першої Київської державної нотаріальної контори копію ухвали б/н від 29.04.1998 року видану Харківським районним народним судом на підставі якої реєстратором Першою Київською державною нотаріальною конторою зареєстроване 27.10.2004 року обтяження за № 1415462 на квартиру [ADDRESS] , власник: [PERSON] (за відомостями з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно - додаткові дані: Архівний номер: 1092681KІЕV1, Архівна дата: 19.05.1998, дата виникнення: 19.05.1998, № реєстра: 3-1263, внутр. № 5В01163426ЕF252Е5D48, коментарій: вх. 2309). Витребувано від Державного архіву м. Києва копію постанови про відкриття виконавчого провадження 28119106 ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві від 11.08.2011 року на підставі якої реєстратором Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстроване 22.06.2012 року обтяження за реєстраційним номером 12654659 на все нерухоме майно [PERSON] , код: [NUMBER] , обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві та копію ухвали б/н від 29.04.1998 року видану Харківським районним народним судом на підставі якої Першою Київською державною нотаріальною конторою зареєстроване 27.10.2004 року обтяження за № 1415462. Витребувано від Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України копію постанови про відкриття виконавчого провадження 28119106 ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві від 11.08.2011 року на підставі якої реєстратором Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстроване 22.06.2012 року обтяження за реєстраційним номером 12654659 на все нерухоме майно [PERSON] , код: [NUMBER] , обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві (а.с. 80-82). 23.05.2022 року до суду від Державного архіву м. Києва на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшло повідомлення від 29.03.2022 № 068/07-21/471 про неможливість надання витребуваних документів у зв`язку з ненадходженням їх на зберігання до Державного архіву м. Києва. Ухвала суду про витребування доказів Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України отримана не була та повернута без вручення з довідкою Укрпошти про відсутність адресата. В підготовчому судовому засіданні 25.05.2022 року представник позивача [PERSON] просила повторно не витребовувати копії документів та зняла попередньо заявлене нею клопотання про витребування доказів від Першої Київської державної нотаріальної контори та від Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, від яких відповідь на ухвалу суду не надійшла. В судовому засіданні 25.05.2022 протокольною ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов та викладені у ньому обставини. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено. Відзив на позов відповідачем подано не було. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням думки представника позивача судом 25.05.2022 року протокольно постановлена ухвала про заочний розгляд справи без участі представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 59, 60). 02.10.2020 року [PERSON] , [INFO] , померла (а.с. 53). За заявою позивача від 16.06.2021 року Першою київською державною нотаріальною конторою 12.11.2020 року була заведена спадкова справа № 1297/2020 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно довідки Першої Київської державної нотаріальної контори від 01.06.2021 № 6669/02-14, позивач [PERSON] , як дочка спадкодавця, є спадкоємцем першої черги спадкування за законом померлої [PERSON] , інші заяви про прийняття спадщини або заяви про відмову від прийняття спадщини станом на 01.06.2021 року до нотаріальної контори не надходили (а.с. 55). 16.06.2021 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно якої позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , що належала померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем після смерті якої була її мати [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав, у зв`язку з тим, що на квартиру накладено арешт (а.с. 56). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.02.2019 № 155794542, зареєстроване 27.10.2004 обтяження - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1415462, реєстратором Перша київська державна нотаріальна контора на підставі ухвали б/н від 29.04.1998 нарсуду Харківського району, об`єкт обтяження - квартира за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] (а.с. 48, 49). Також 22.06.2012 за реєстраційним номером 12654659 реєстратором Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстроване обтяження невизначеного майна, всього нерухомого майна належного [PERSON] обтяжувачем Відділом державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 28119106 ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві від 11.08.2011 (а.с 49, 50). На підтвердження позовних вимог позивачем надано копію ухвали від 29.04.1998 року Харківського районного суду м. Києва про забезпечення позову у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, відповідно якої накладено арешт на майно [PERSON] , яке знаходиться у квартирі [ADDRESS] , на квартиру [ADDRESS] та на автомобіль Москвич 2141, [NUMBER] (а.с. 8). Отже, з матеріалів справи убачається, що на підставі зазначеної ухвали Харківського районного суду м. Києва від 29.04.1998 року про забезпечення позову було зареєстроване обтяження, а саме накладено арешт на належну на праві власності [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Разом з тим встановлено, що на час розгляду цього спору ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2022 року у справі № 755/17133/21 скасовано заходи забезпечення позову шляхом зняття арешту на квартиру [ADDRESS] , які були вжиті на підставі вищевказаної ухвали Харківського районного суду м. Києва від 29 квітня 1998 року. З огляду на підстави позову, заявлені вимоги в частині зняття арешту зі всього майна [PERSON] накладеного ухвалою б\\н від 29.04.1998 р. нарсуду Харківського району м. Києва задоволенню не підлягають, оскільки вказане обтяження зареєстроване на виконання рішення суду про забезпечення позову, у зв`язку з чим зняття арешту з квартири [ADDRESS] має здійснюватись в порядку виконання судового рішення, зокрема відповідно постановленої Дніпровським районним судом м. Києва ухвали від 11.01.2022 року у справі № 755/17133/21 про скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті на підставі ухвали Харківського районного суду м. Києва від 29.04.1998 року. В обґрунтування позову стороною позивача надано копію рішення Харківського районного суду міста Києва від 26 листопада 1998 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 30323,00 грн. та державного мита (а.с. 41-43). Також надано відповідь Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 08.02.2017 № 9059 на звернення позивача з інформацією про те, що згідно пошуку в Автоматизованій системі виконавчих проваджень виконавче провадження № 28119106 значиться завершеним 22.06.2012; строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки; на даний час на виконанні відділі виконавчі провадження відносно [PERSON] не перебувають (а.с. 47). Обтяження за реєстраційним номером 12654659 на майно [PERSON] було зареєстроване 22.06.2012 ДП «Інформаційний центр» МЮУ на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження № 28119106 від 11.08.2011 року. Позивач вважає, що арешт з майна [PERSON] не було знято з вини співробітників відповідача Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м Києві, вказуючи, що після закінчення виконавчого провадження № 28119106 відповідачем не було вчинено дій про виключення відомостей з реєстру боржників, відповідно вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, такі доводи позивача щодо неправомірних дій відповідача суд до уваги прийняти не може з огляду на наступне. Матеріалами справи жодним чином не доведено виконання рішення суду боржником [PERSON] в повному обсязі саме 22.06.2012, що слугувало б підставою для зняття державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м Києві арешту з її майна, та такі посилання позивача спростовуються наступними доказами. В мотивувальній частині ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2022 у справі № 755/17133/21 за заявою [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову встановлено: «Рішенням Харківського районного суду міста Києва від 26 листопада 1998 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 30323,00 грн. та 1511,15 грн. державного мита. У зв`язку зі звернення відповідача з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ухвалою Харківського районного суду м. Києва від 05 квітня 1999 року, рішення Харківського районного суду міста Києва від 26.11.1998 року відмінено та призначено справу до розгляду. Рішенням Харківського районного суду від 09 грудня 1999 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 39127,50 грн. та 1956,38 грн. державного мита. Ухвалою Київського міського суду від 23 лютого 2000 року, касаційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Харківського районного суду міста Києва від 09 грудня 1999 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до того ж суду. Рішенням Харківського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2000 року, позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 41657,00 грн. На підставі ухвали Київського міського суду від 24 січня 2001 року, справу повернуто до Харківського районного суду м. Києва для вирішення питання про прийняття касаційної скарги. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03.03.2003 року заяву [PERSON] про перегляд рішення за нововиявленими обставинами - задоволено. Скасовано рішення Харківського районного суду м. Києва від 26.10.2000 року. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21.05.2003 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу залишено без розгляду. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02 березня 2007 року, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2003 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу - скасовано. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 09 липня 2009 року позовну заяву задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 56980,00 грн. суми боргу, три проценти річних у розмірі 18660,95 грн., а всього 75640,95 грн., судовий збір в сумі 756,40 грн.. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 252,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02 вересня 2009 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без розгляду. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 березня 2010 року, Апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 липня 2009 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 січня 2012 року, Касаційну скаргу [PERSON] - відхилено. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 липня 2009 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2010 року залишено без змін.» Разом з тим, 03.02.2017 державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Урбаном Д.Д. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 52918807 по виконавчому листу № 2-1330/1/09 виданого 19.05.2010 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] залишку боргу в сумі 4 224,05 грн. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з стягненням з боржника в повному обсязі боргу, виконавчого збору і витрат та припинено чинність арешту майна боржника, скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 45). Вказані обставини доводять факт виконання рішення суду про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] саме 03.02.2017 року, відповідно постанови про закінчення виконавчого провадження, отже станом на 22.06.2012 року (дата реєстрації арешту за постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2011) судове рішення виконане не було, тому підстави для зняття арешту відповідачем були відсутні. Перелік підстав для закінчення виконавчого провадження визначено статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 N 606-XIV зі змінами, яка була чинна на час спірних правовідносин). Посилання позивача на частину 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 року N 606-XIV) є безпідставним, оскільки вказана норма Закону визначала обов`язок державного виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника саме у разі винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, що до спірних правовідносин застосовано бути не може, оскільки у даному випадку виконавче провадження № 38768144, відповідно ст. 49 зазначеного Закону, закінчене не було, так як в подальшому перебувало на виконанні, що не передбачало зняття арешту з майна. Отже, неправомірних дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві під час виконання виконавчого провадження № 28119106 судом не встановлено. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві припинити чинність записів № 1415462, № 12654659 про обтяження майна [PERSON] , внесення відповідних змін в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та виключення відомостей відносно [PERSON] , оскільки такі вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції закону від 21.04.1999 N 606-XIV), державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку. На час вирішення спору на примусовому виконанні виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] не перебувають. Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII) визначені права та обов`язки виконавців саме під час здійснення виконавчого провадження. Перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини наведений у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII). Частинами 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII) визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Як зазначено вище, постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Урбана Д.Д. про закінчення виконавчого провадження від 03.02.2017 року закінчене виконавче провадження № 52918807 по виконавчому листу № 2-1330/1/09 виданого 19.05.2010 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] залишку боргу в сумі 4 224,05 грн. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», припинено чинність арешту майна боржника, скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 45). Отже, встановлено, що обтяження у виді арешту нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 12654659 на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] було зареєстроване 22.06.2012 реєстратором Державне підприємство «Інформаційний центр» на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві від 11.08.2011 року про відкриття виконавчого провадження, яке на час розгляду спору є завершеним та на примусовому виконанні не перебуває. На відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та обтяжень таких прав поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема ст. 26 цього закону визначено порядок внесення відомостей до Державного реєстру прав. За приписами частини 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Разом з тим, відповідно пункту 1 частини 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. За нормою ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України). Відповідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. За приписами частин 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Судом встановлено, що наявність арешту нерухомого майна [PERSON] , накладеного на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві від 11.08.2011 року про відкриття виконавчого провадження № 28119106, перешкоджає позивачу в оформленні права власності в порядку спадкування, зокрема порушує права позивача, як спадкоємця, на оформлення спадщини на спадкове майно належне спадкодавцю [PERSON] , яка була спадкоємцем [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку з тим, що на квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] , накладено арешт. Відповідно частини 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За нормою частини 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право. За наведених обставин підлягають задоволенню позовні вимоги у частині зняття арешту зі всього майна [PERSON] , номер облікової картки платника податків [NUMBER] , накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 28119106 від 11.08.2011 виданої Відділом державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві. Отже, позов підлягає задоволенню частково. Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що під час розгляду справи судом не встановлено порушення відповідачем прав позивача, у зв`язку із чим судовий збір стягненню не підлягає.

Outcome: partial