Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

У серпні 2021 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики та трьох процентів річнихв загальному розмірі 719 392,78 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 15.07.2021 [PERSON] позичив [PERSON] гроші в сумі 718 389 грн.Відповідач зобов`язалась повернути позичені кошти у строк до 01.08.2021, проте взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг, але врегулювати спір мирним шляхом не вдалося, оскільки відповідач уникає зустрічей та телефонних дзвінків позивача. Відповідач не виконав грошове зобов`язання у встановлений строк, а тому позивач має право на отримання трьох процентів річних за весь період прострочення. Ухвалою від 05.11.2021 суд відкрив провадження за даним позовом та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 24.01.2022. Ухвалою від 24.01.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 16.03.2022. 16.03.2022у зв`язку з неявкою сторін та з урахуванням того, що Україні діє режим воєнного стану розгляд справи відкладено на 30.05.2022. До початку судового засідання від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, відповідач [PERSON] отримав 15.01.2022, однак правом на подання відзиву на позовну заяву він не скористався, жодних заяв та клопотань від нього не надходило. Про розгляд справи 30.05.2022 відповідач повідомлявся шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання та смс-повідомлення за зазначеним у позовній заяві номером телефону, проте відомості про отримання ним даних документів до суду не надійшли. Ураховуючи, що судом були вжиті усі можливі та розумні заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, а з дати направлення відповідачу документів сплинули усі встановлені процесуальним законом терміни для розгляду цієї справи, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 15.07.2021 між позикодавцем [PERSON] та позичальником [PERSON] укладено договір позики, згідно з умовами якого позикодавець надає позичальнику безвідсоткову позику в сумі 718 389 грн. За умовами пункту 3 договору позичальник зобов`язується повернути суму позики у строк до 01.08.2021. Розпискою [PERSON] від вказаної дати підтверджується факт одержання від [PERSON] грошових коштів в розмірі 718 389 грн. Правовідносини, які випливають з договору позики, врегульовані нормами параграфу 1 глави 71 ЦК України. Відповідно до положень статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із часиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже з огляду на реальний характер договору позики письмова форма такого договору та розписка позивальника є належними доказами факту передачі грошової суми позичальнику. За приписами частини 1 статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позикові зобов`язання відповідач [PERSON] у встановлений договором строк не виконав, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу розписки позичальника. Доказів, які б підтверджували протилежне, суду не надано. На розписці немає написів, які б свідчили про часткове чи повне виконання позичальником позикових зобов`язань. За наведених підстав, з урахуванням підтвердження належними та допустимими доказами суми боргу, з [PERSON] на користь [PERSON] належить до стягнення заборгованість за договором позики в сумі 718 389 грн. Наслідки порушення позикових зобов`язань визначені нормою статті 1050 ЦК України, якою передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За приписами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100. За період з 01.08.2021 по 17.08.2021(включно) прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики склало 17 дні, а тому є обґрунтованою вимога про стягнення трьох процентів річних в сумі 1 003,87 грн (718 389х3х17/365/100). Отже на підставі оцінки наведених позивачем аргументів і наданих ним доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики (основного боргу) в сумі 718 389 грн. та трьох процентів річнихв сумі 1 003,78грн., а усього 719 392,78 грн. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 7 194 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved