Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач [PERSON] є бабусею неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . 09 жовтня 2005 року від шлюбу між сином позивача [PERSON] та відповідачем [PERSON] народилася донька - [PERSON] . [INFO] батько [PERSON] - [PERSON] помер. Мати [PERSON] , відповідач по справі, після смерті батька дитини, спочатку деякий час піклувалася про дитину самостійно, однак з 2012 року почала вести антигромадський спосіб життя, зловживати алкоголем і взагалі перестала цікавитися життям доньки, проявляти будь-яку турботу про неї, у тому числі й матеріально утримувати, у зв`язку з чим [PERSON] до себе забрала її бабуся - позивач по справі. Так, починаючи з 2012 року позивач повністю займається піклуванням та вихованням [PERSON] , оскільки відповідач почала ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків та зловживаючи спритними напоями залишила дитину на утриманні та вихованні позивача. При цьому, мати дитини, не маючи об`єктивних причин, пов`язаних зі станом здоров`я, не виконує своїх обов`язків, свідомо нехтуючи ними, не піклується про фізичний й духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток. Відповідач не спілкується з донькою, незважаючи не те,що це необхідно для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання донькою освіти, долею дитини не цікавиться і матеріально її не забезпечує. Отже, самоусунулася від виховання дитини. Представник позивача просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; призначити позивача піклувальником неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та визначити місце проживання неповнолітньої дитини в сім`ї піклувальника, стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття на користь піклувальника [PERSON] . Ухвалою судді від 28 липня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, призначена до підготовчого засідання (а.с. 24). Ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року в порядку підготовки справи до судового розгляду з Органу опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та з Органу опіки та піклування Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області витребувано висновок про доцільність чи не доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 57). 19 січня 2022 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 119). Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволені. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 180), Органу опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 157), Органу опіки та піклування Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (а.с. 181), в судове засідання не з`явилися, кожен надав заяви про розгляд справи за їх відсутності, при вирішені спірного питання покладалися на розсуд суду. Суд, вислухавши присутніх в судовому засіданні представника позивача, відповідача, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, вважає, що позовні вимоги, з урахуванням визнання позову відповідачем, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі, що не оспорювалося сторонами. В шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8 зворот). [INFO] помер батько неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). [PERSON] є сином [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с 20) та копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , згідно якого позивач змінила прізвище на « [PERSON] » під час укладення шлюбу (а.с. 9 зворот). Після смерті батька [PERSON] , мати дитини - [PERSON] піклувалася про дитину самостійно, однак з 2012 року почала вести антигромадський спосіб життя, зловживати алкоголем і взагалі перестала цікавитися життям доньки, проявляти будь-яку турботу про неї, у тому числі й матеріально утримувати, у зв`язку з чим [PERSON] до себе забрала її бабуся [PERSON] - позивач по справі, яка по теперішній час проживає разом з онукою піклується про неї, утримує її, про що вказувала позивач, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та присутня в судовому засіданні відповідач [PERSON] , яка позовні вимоги визнала. Крім того, сама неповнолітня [PERSON] , опитана судом, пояснила, що вона з 6 років проживає з бабусею. Весь цей час мати з нею не спілкується, останні роки взагалі не телефонує, не цікавиться її життям, не піклується про неї. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог та позбавлення матері відносно неї батьківських прав. З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 06.10.2020 вбачається, що неповнолітня [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 7), однак з вересня 2012 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , що підтверджується актом про фактичне проживання особи/осіб від 05 липня 2021 року (а.с. 11 зворот). З акту обстеження умов проживання від 19.08.2021 вбачається, що неповнолітня [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON] та її чоловіком [PERSON] . Умови проживання задовільні, в будинку зроблено сучасний ремонт, наявні продукти харчування в достатній кількості, [PERSON] має окрему кімнату, дитина забезпечена усім необхідним, в родині панує здоровий мікроклімат (а.с. 54). З характеристики учениці 9 класу [PERSON] , [INFO] , наданої класним керівником та директором КНЗ «Червонозабійницька ЗОШ І-ІІІ ступенів», вбачається, що учениця навчається в школі з 1 класу, має досягнення на достатньому та середньому навчальному рівні, має особисту точку зору, вміє її відстоювати та висловлювати власну думку. Має задовільний фізичний розвиток, відвідує спортивну секцію волейболу ДЮСШ, гурток «Барабань барабан», колектив народного танцю. Дитина напівсирота, виховується без батька. Велику роль у житті та вихованні [PERSON] відіграє бабуся, підтримує зв`язок зі школою, відвідує батьківські збори, підтримує дитину матеріально (а.с. 13). Також, те що бабуся [PERSON] піклується про свою онуку [PERSON] , [INFO] , цікавиться її життям, приділяє велику увагу її вихованню, підтверджується довідкою від 08.07.2021 виданою директором КНЗ «Червонозабійницька ЗОШ І-ІІІ ступенів» (а.с. 12). Згідно довідки Петрівської селищної ради Кіровоградської області від 23 жовтня 2021 року відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За місцем реєстрації не проживає з 2020 року (а.с. 124). З акту обстеження умов проживання від 08.12.2021, вбачається, що обстежити житлово-побутові умови проживання дитини за адресою [ADDRESS] , виявилося неможливим, оскільки двері ніхто не відчинив (а.с. 125). З інформації наданої Петрівською селищною радою Кіровоградської області, вбачається, що сільська рада позбавлена можливості надати висновок про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із неможливістю з`ясувати стан виконання нею батьківських обов`язків, оскільки відповідач за зареєстрованим місцем проживання фактично не мешкає (а.с. 126,127,129). Згідно висновку № 3 ради опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 26.04.2022, про недоцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровсько області від 26.04.2022 року, рада опіки та піклування вважає недоцільним позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 159, 160-163). В той же час вказаний висновок був зроблений лише зі слів відповідача [PERSON] .. Радою опіки та піклування не вжито заходів для встановлення умов проживання матері з дитиною, матеріальний стан відповідача та можливість належним чином забезпечувати належні умови для виховання та розвитку дитини. Тому суд не приймає до уваги рішення Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 26.04.2022, яким затверджено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав з вказаних вище підстав та з підстави визнання відповідачем [PERSON] позову у повному обсязі. Стаття ст.164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, однією з яких згідно п.2 ч.1 цієї статті є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Законодавство України, а саме Сімейний кодекс України в ст. 150, визначає, що батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов`язані поважати дитину, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування про неї. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання батьками обов`язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особи мають реальну можливість виконати обов`язки, але не вчиняють відповідних дій. Таким чином, у судовому засіданні зібрано достатньо доказів, підтверджуючих факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки, оскільки відповідач з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, не надає їй моральної підтримки, повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріально не забезпечує, крім того, сама відповідач не заперечувала про позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Сама неповнолітня [PERSON] також не заперечувала про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неї, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] . При вирішенні вимоги позивача про призначення її піклувальником неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , суд виходить з наступного. Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (стаття 59 ЦК України). Частиною 4 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Як видно зі статті 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. З матеріалів справи вбачається, що позивач є бабусею неповнолітньої дитини (а.с. 8 зворот, 9 зворот, 20), за станом здоров`я [PERSON] може бути піклувальником неповнолітньої дитини, про що надана довідка № 412 від 03.07.2021 року (а.с. 16). Крім того, заявник працює у Червоненському СБК Глеюватської сільської ради та має стабільний дохід (а.с. 17), не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася. Умови проживання заявника та неповнолітньої дитини є задовільними, технічний та санітарний стан житла також є задовільними (а.с.54). З огляду на вищевикладене, враховуючи, що дитина тривалий час проживає з позивачем, яка про неї піклується, створює належні умови для її проживання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині призначення її піклувальником неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідач не заперечувала проти задоволення вказаної позовної вимоги. Щодо вимог позивача про визначення місця проживання неповнолітньої дитини в сім`ї її піклувальника, суд вважає, такою що задоволенню не підлягає, оскільки з матеріалів справи вбачається, що неповнолітня [PERSON] з 6 років постійно проживає разом з позивачем, про що зазначали в судовому засіданні позивач, свідки, неповнолітня дитина, та спору між сторонами з цього приводу не існує. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч.2, ч. 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини і при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з цим, враховуючи те, що відповідач позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, є фізично здоровою людиною, має можливість утримувати свою неповнолітню дитину, доказів протилежного суду не надала, позивач призначена піклувальником неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне, стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на користь піклувальника [PERSON] , починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду з заявою про позбавлення батьківських прав, тобто з 23 липня 2021 року. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору, в розмірі 454,00 гривні, а інша частина в розмірі 454,00 гривні, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому в силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 908, 00 грн. на користь держави.

Outcome: partial