Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивачка вказує на те, що 26 вересня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. [INFO] в них народилась донька, [PERSON] , а [INFO] в них народилась донька, [PERSON] . Шлюб між нею та відповідачем не розірвано, але добровільно надавати кошти на утримання дітей він відмовляється. В даний час вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як вони не можуть знайти взаєморозуміння в їх відносинах. Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач взагалі не займається вихованням дітей, не цікавиться їх розвитком та ухиляється від матеріальної допомоги, добровільно надавати кошти на утримання доньок він відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. На даний час вона не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, веде домашнє господарство та здійснює догляд за дітьми. Їй одній важко забезпечувати доньок самим необхідним та забезпечувати свою власну життєдіяльність. Відповідач працездатний, працює, отримує доходи і може допомагати їй в утриманні дітей. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, точно встановити розмір його доходів немає можливості, тому просить постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь аліменти, в розмірі 7000 гривень щомісячно, на двох дітей, а саме: на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви. Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати 2500 грн. на двох дітей щомісячно. Також додав, що на день розгляду даної справи він офіційно не працює, а відтак його доходи є мінливими. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. 26 вересня 2010 року позивачка уклала шлюб з відповідачем в даній справі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, 26 вересня 2010 року (а.с. 2). [INFO] в них народилась донька [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області 15 квітня 2011 року (а.с. 4). [INFO] в них народилась донька [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області 21 березня 2014 року (а.с. 3). Шлюб між позивачкою та відповідачем не розірвано, але добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач відмовляється. Діти проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні, ця обставина підтверджується довідкою Строїнецького старостинського округу Гришовецької територіальної громади Тиврівської селищної ради №51 від 01.04.2022 року (а.с. 7) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 01.04.2022 року (а.с. 8). Позивач не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, веде домашнє господарство. Відповідач на момент прийняття рішення офійційно не працює, однак працездатний, інших утриманців немає, тому може надавати кошти на утримання дітей. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни у ч.2 ст.182 СК України та зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що позивач просить стягувати 7000 грн. щомісячно на утримання двох дітей, однак не довела відповідними доказами, що відповідач взмозі сплачувати таку суму аліментів, а також, те, що останній позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати 2500 грн. щомісячно на утримання двох дітей, суд вважає за можливе позов задоволити частково і стягувати аліменти в розмірі по 2000 грн. щомісячно на утримання кожної дитини. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Держави судовий збір в розмірі 992,40рн.

Outcome: partial