Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] , також у вказаній квартирі, окрім них, зареєстрований [PERSON] , який є їх сином та внуком. Проте відповідач [PERSON] більше десяти років не проживає місцем реєстрації, про що складені відповідні акти ЛКП «Хуторівка», він не бере участі в оплаті комунальних послуг, не цікавиться житлом. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований у квартирі, але в такій не проживає, вони як власники майна позбавлені можливості в повній мірі користуватись та розпоряджатись ним, несуть додаткові витрати на утримання житла, а тому просять усунути такі перешкоди у здійсненні ними права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування вказаним житлом. Представник позивача подала до суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутності, щодо винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно з ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 391 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Питання втрати членом сім`ї власника права користування житлом вирішується на підставі ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України . Так, даною нормою передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачі, [PERSON] та [PERSON] є співласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № [NUMBER] від 30.04.2003 року. Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї №934 від 26.11.2021 р., виданою Львівським комунальним підприємством «Хуторівка», у квартирі [ADDRESS] , окрім позивачів [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований: відповідач [PERSON] . Як вбачається з актів ЛКП «Хуторівка» від 21.02.2017 р. 26.10.2021 р., відповідач [PERSON] , зареєстрований, однак не проживає у квартирі [ADDRESS] . Будь-яких доказів, які б свідчили про поважність причин не проживання відповівча чи створення йому перещкод у такому, суду не надано. Таким чином, відповідач не проживаючи у вказаній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, без поважних причин, втратив право на користування квартирою [ADDRESS] , а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved