Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 26144,58 грн. за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 03.07.2008. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Додатково 03.07.2008 відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», відтак, була повністю проінформована про фінансові умови кредитування. Банком на підставі договору було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом та відповідачу надано у користування кредитну картку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах договору та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 30.11.2021 року має заборгованість у розмірі 26144,58 гривні, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту - 3380,08 грн. та заборгованості за відсотками - 22764,50 грн. Відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість. Ухвалою суду від 09.03.2022 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову та застосувати строк позовної давності. В обґрунтування посилається на висновки Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17. Представником відповідача подано відповідь на відзив, в якому спростовано заперечення проти позову викладені позивачем у відзиві, з посиланням на відповідну практику Верховного Суду. Зазначено, що дотримано строків позовної давності, оскільки договір є чинним та продовжує свою дію, а відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання та частково погашала кредит. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В силу приписів статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Судом встановлено, що відповідач 03.07.2008 року звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 03.07.2008 року, тобто уклали договір про надання банківських послуг, шляхом приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», згідно якого отримала у позивача кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, шляхом поставлення свого підпису на Анкеті-заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, що також підтверджується додатково підписаною 03.07.2008 відповідною Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки, така підписана споживачем - відповідачем [PERSON] та кредитодавцем - представником АТ КБ «ПриватБанк» 03.07.2008 року, та відповідно є частиною кредитного договору, оскільки в ній сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, оскільки містить інформацію базову відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання або невиконання зобов`язань за кредитним договором. Позивач АТ КБ «ПриватБанк», у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитну картку, з встановленим кредитним лімітом 3400,00 грн, що стверджується відповідною довідкою. Згідно з розрахунку заборгованості наданого позивачем, у зв`язку з невиконанням умов договору № б/н від 18.11.2008 року, відповідач станом 30.11.2021 року має заборгованість у розмірі 26144,58 гривні, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту - 3380,08 грн. та заборгованості за відсотками - 22764,50 грн. Із приводу посилання відповідача на відмову у задоволенні позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності, то таке не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України). У матеріалах справи відсутні будь-які докази укладання між сторонами договору про збільшення позовної давності або переривання строку позовної давності. При цьому судом звертається увага, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загальноприйнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануїтет, тощо. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Верховний суд України неодноразово висловлювався відносно строку виконання зобов`язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19.03.2014 року справа № 6-14цс14 та 18.06.2014 року справа №6-61цс14. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.» Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік); картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» після закінчення терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо клієнтом не зроблено заяву про закриття карткового рахунку. Позивач звернувся до суду з даним позовом 10.01.2022 року. Згідно довідки дата відкриття кредитної картки виданої [PERSON] 08.07.2008, термін дії до 01/09. Судом установлено, що відповідач [PERSON] здійснила останній платіж з погашення кредиту 10 травня 2010 року, що підтверджується випискою за договором №б/н за період 08.08.2008-16.12.2021, та згідно з частиною першою статті 264 ЦК України свідчить про переривання перебігу позовної давності. Зважаючи на вищевикладене суд приходить висновку про те, що в даному випадку позивачем дотримано строку позовної давності. Відтак, враховуючи вищенаведене у своїй сукупності суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та повністю підлягають задоволенню. А також на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені. Враховуючи наведене та

Outcome: approved