Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 10.06.2017 року між нею, [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу [INFO] у нас народився син - [PERSON] , який на даний момент проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. У зв`язку з тим, що спільне життя у них не склалось починаючи з липня 2020 року вони почали проживати окремо. Станом на сьогоднішній день вона знаходиться у декретній відпустці і в загалі не знає чи зможе вийти на роботу, оскільки [PERSON] потребує постійного догляду, так як на даний момент він має хворобу нервової системи, діагноз «G 98.0 інші ураження нервової системи, не класифіковані в інших рубриках», хворіє з народження, у зв`язку з чим вона скоріше за все буде вимушена продовжити свою декретну відпустку по догляду за дитиною. Через дану хворобу дитина не говорить, гіперактивна, часто плаче та кричить, ходить на носочках. Дана поведінка потребує постійного медикаментозного лікування та корекції поведінки, тому дитина відвідує два дитячих садочка, в одному відвідує дві групи: звичайну та з сенсорною інтеграцією. Також їх син відвідує інший приватний дитячий садок з АВА терапією для координації поведінки дитини. АВА - терапія, тобто прикладний аналіз поведінки (Applied Behavioral Analysis) - один із провідних методів для корекції дефіциту розвитку, пов`язаного з аутизмом. Така терапія здатна поліпшити якість життя дитини й допомогти їй розкрити свій потенціал. З метою покращення стану здоров`я дитини вона вирішила записати сина на АВА терапію, оскільки дана терапія є крайнє необхідною для їхнього сина, оскільки дитина знаходиться на обліку у КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» з діагнозом - розлади аутистичного спектору. Також [PERSON] має хронічне захворювання атопічний дерматит, діагноз «L 20.80 інший атопічний дерматит», що потребує періодичного лікування фармацевтичними засобами, постійного дотримання дієти та щоденника харчування. Щоденно, на лікування їхнього з відповідачем сина, витрачається доволі велика сума коштів, яку вона вимушена просити у своїх рідних і близьких, так як у неї додаткового заробітку немає. Починаючи з серпня 2020 року і по теперішній час дитина знаходиться на постійному лікуванні і під наглядом лікарів, які контролюють розвиток дитини. Для нормального розвитку [PERSON] , вона вимушена відвідувати з дитиною КЦ «Баланс». Дані заняття вони відвідують з 20.08.2020 року по сьогоднішній день. За відвідування даного центру з 20.08.2020 по 02.07.2021 року нею заплачено 56240 грн. (п`ятдесят шість тисяч двісті сорок гривень 00 копійок). Також нею було потрачено кошти на: 570 грн. на аналізи які було зроблено 05.08.2020 р.; 520 грн. - на аналізи зроблено 04.12.2020 р.; 409 грн. - іграшки для розвитку дитини; 2999,00 грн. - візок дитячий. Загальна сума додаткових витрат на утримання дитини становить 60738 грн. Отже, сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 30369 грн. 00 коп. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов`язку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявилося у тому, що [PERSON] не купує для нього ні одягу, ні продуктів харчування, ні фармацевтичних засобів, яких він постійно потребує, а також не допомагає з оплатою дорогих процедур яких так потребує їхній син. За неодноразовими та постійними її нагадуваннями інколи може завести дитину до дитячого садка. Більше того, відповідач інтересами та потребами своєї дитини не цікавиться та витрачає гроші на свої власні потреби. 28.04.2021 року вона вимушена була звернутись до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки їй потрібно мати хоч якусь фінансову підтримку кожного місяця. 14.06.2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси було винесено судовий наказ по справі № 712/5109/21 яким вирішено стягнути з [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ), [INFO] , не працюючого, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Просить стягнути з [PERSON] (ІПН: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (ІПН: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) додаткові витрати понесені на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 30369 грн. (тридцять тисяч триста шістдесят дев`ять гривень). Судові витрати покласти на відповідача по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги викладені в позовній заяві та клопотання про витребування доказів від 03.05.2022 року позивач підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак в попередніх судових засіданнях заперечував проти задоволення позовних вимог. Оплату за відвідування дитиною КЦ «Баланс» не визнавав, оскільки ним сплачувалися кошти за перебування дитиною в КЦ «Баланс», про що є підписи у журналі центру. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) приходить до наступного. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). В судовому засіданні встановлено, що 10 червня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 588. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. На даний час сторони проживають окремо. [PERSON] , на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, оскільки [PERSON] потребує постійного догляду, так має хворобу нервової системи, діагноз «G 98.0 інші ураження нервової системи, не класифіковані в інших рубриках», хворіє з народження. Через дану хворобу дитина не говорить, гіперактивна, часто плаче та кричить, ходить на носочках. Дана поведінка потребує постійного медикаментозного лікування та корекції поведінки, тому дитина відвідує два дитячих садочка, в одному відвідує дві групи: звичайну та з сенсорною інтеграцією. Також їх син відвідує інший приватний дитячий садок з АВА терапією для координації поведінки дитини. АВА - терапія, тобто прикладний аналіз поведінки (Applied Behavioral Analysis) - один із провідних методів для корекції дефіциту розвитку, пов`язаного з аутизмом. Така терапія здатна поліпшити якість життя дитини й допомогти їй розкрити свій потенціал. Дана терапія є крайнє необхідною для малолітньої дитини, оскільки дитина знаходиться на обліку у КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» з діагнозом - розлади аутистичного спектору. Також [PERSON] має хронічне захворювання атопічний дерматит, діагноз «L 20.80 інший атопічний дерматит», що потребує періодичного лікування фармацевтичними засобами, постійного дотримання дієти та щоденника харчування. Позивач зазначає, що щоденно, на лікування сина позивачем витрачається велика сума коштів. Починаючи з серпня 2020 року і по теперішній час дитина знаходиться на постійному лікуванні і під наглядом лікарів, які контролюють розвиток дитини. Для нормального розвитку [PERSON] , позивач вимушена відвідувати з дитиною КЦ «Баланс». Дані заняття вони відвідують з 20.08.2020 року по сьогоднішній день. За відвідування даного центру з 20.08.2020 по 02.07.2021 року позивачем сплачено 56240 грн. (п`ятдесят шість тисяч двісті сорок гривень 00 копійок), а тому просить стягнути з відповідача 28120 грн. за відвідування центру дитиною. Однак, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 28120 грн. за відвідування центру дитиною не підлягають до задоволення, оскільки в судовому засіданні позивач підтвердила факт оплати відповідачем відвідування дитиною КЦ «Баланс», а також зазначала що нею теж проводилася оплата перебування дитини в даному центрі. На підтвердження сплати витрат перебування дитини в КЦ «Баланс» стороною не надано жодного доказу, що унеможливлює встановити точну вартість перебування дитини в КЦ «Баланс» та з`ясувати скільки коштів було сплачено позивачем та відповідачем за перебування дитини у вказаному центрі. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 червня 2022 року клопотання представник позивача [PERSON] про витребування доказів по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - залишено без задоволення, у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду з клопотанням про витребування доказів. Також позивач зазначає, що нею були потрачені кошти на: 570 грн. на аналізи які було зроблено 05.08.2020 р.; 520 грн. - на аналізи зроблено 04.12.2020 р.; 409 грн. - іграшки для розвитку дитини; 2999,00 грн. - візок дитячий. 14.06.2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси було винесено судовий наказ по справі № 712/5109/21 яким вирішено стягнути з [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ), [INFO] , не працюючого, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину,вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України, участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Позивачем надано документи про здійснені нею додаткових витрат на утримання сина, а саме: копії результатів аналізів та копії чеків оплати за них, консультативне заключення дерматовенеролога від 19.12.2020 року, виписку № 4241 із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , огляд дитячого невропатолога, копія товарного чеку на оплату дитячого візка, чек на придбання іграшок. Отже, загальна сума понесених додаткових витрат, а саме 570 грн. на аналізи які було зроблено 05.08.2020 р.; 520 грн. - на аналізи зроблено 04.12.2020 р.; 409 грн. - іграшки для розвитку дитини; 2999,00 грн. - візок дитячий, становить 4498 гривень. Таким чином, суд вважає, що із відповідача підлягає стягненню 50 % понесених позивачем додаткових витрат на дитину, що становить 2249 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 67,24 грн.

Outcome: approved