Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 23 лютого 2022 [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в с. Річки померла її мати [PERSON] . Після смерті останньої відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема право на земельні ділянки площею 0,07 га для індивідуального житлового будівництва та 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, розташованих в [ADDRESS] , які були передані померлій у приватну власність на підставі рішення виконкому Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 02 листопада 1993 «Про приватизацію земельних ділянок громадянам». Маючи намір прийняти спадщину після смерті матері позивач своєчасно звернулась до нотаріуса, проте в оформленні спадщини на вищевказані земельні ділянки їй йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Зазначає, що за життя спадкодавець не завершила приватизацію даних земельних ділянок, не оформила їх та не отримала правовстановлюючі документи на своє ім`я. Вказує, що вона звернулась до органу місцевого самоврядування про надання їй права на завершення приватизації земельних ділянок та надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою. Проте, відповідачем було відмовлено та зазначено, що сільська рада не уповноважена вирішувати питання переходу права на завершення приватизації. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки та вільно розпоряджатись спадковим майном вона не може у зв`язку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Оскільки в інший спосіб у нотаріальному порядку позивач не може набути права на спадщину за законом після смерті спадкодавця у зв`язку з тим, що її мати за життя не встигла завершити процедуру приватизації, позивач звернулась до суду за захистом своїх спадкових прав. Посилаючись на вище викладені обставини, [PERSON] просить визнати за нею у порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , право на завершення процедури приватизації земельних ділянок площею 0,07 га для індивідуального житлового будівництва та 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, розташованих в [ADDRESS] , які були передані померлій у приватну власність на підставі рішення Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 02 листопада 1993 «Про приватизацію земельних ділянок громадянам». Заяви (клопотання) учасників справи. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність (а. с. 24 ). Представник відповідача Річківської сільської ради Сумського району Сумської області у підготовче судове засідання не з`явився. Сільський голова надіслав клопотання про розгляд справу без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують (а. с. 25 ). Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Інших клопотань та заяв, пов`язаних з розглядом справи від учасників судового процесу до суду не надходило. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні, отже суд враховує положення частини четвертої статті 206 ЦПК України, та вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою у підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 18 квітня 2022 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання за правилами загального провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 15-16). Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи у їх сукупності (а. с. 5). [INFO] в с. Річки Білопільського району Сумської області померла [PERSON] згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 4). Згідно із архівним Витягом із рішення виконкому Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 02 листопада 1993 [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки в [ADDRESS] для індивідуального житлового будівництва -0,07 га та для ведення особистого підсобного господарства- 0,60 га (а. с. 6). За даними виконкому Річківської сільської ради [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] одна. Заповіт від імені померлої сільською радою не посвідчувався (а. с. 7). Листом від 23 лютого 2022 Річківська сільська рада Сумської області повідомила [PERSON] про те, що сільська рада не уповноважена вирішувати питання переходу права на завершення приватизації земельних ділянок, наданих у приватну власність [PERSON] на підставі рішення виконкому «Про приватизацію земельних ділянок» (а. с. 8). У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що після [PERSON] , яка померла [INFO] Білопільською районною державною нотаріальною конторою 03.12.2008 заведено спадкову справу № 634 за заявою доньки [PERSON] . Проте, свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю видано не було (а. с. 20-22). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України 2003 року, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п. 3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №14-652цс18, постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року в справі №128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року в справі № 723/1061/17. Висновки суду. Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, наданих суду доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків. З представлених доказів судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя розпочала процедуру отримання земельної ділянки у власність на підставі рішення про приватизацію земельних ділянок виконкому Річківської сільської ради від 02.11.1993, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцю у завершенні процедури приватизації, а отже спадкоємець має право звернутись до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на землю на своє ім`я. Таким чином, до позивача, як спадкоємця за законом, переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і на право на завершення приватизації спірної земельної ділянки та одержання правовстановлюючого документа на неї. Оскільки на день смерті спадкодавець ще не набув у визначеному законом порядку права власності на вказану земельну ділянку, то дана земельна ділянка як об`єкт права власності не увійшла до спадкової маси і на неї в порядку спадкування не може бути набуте право власності. До спадкоємців в порядку спадкування переходять у такому випадку всі інші наявні у спадкодавця майнові права, до спадкоємця - перейшли в порядку спадкування і інші, належні спадкодавцю, майнові права, в тому числі право на завершення розпочатої спадкодавцем при житті процедури приватизації вказаної земельної ділянки. Свої спадкові права позивач реалізував, звернувшись своєчасно до нотаріуса про відкриття спадкової справи після смерті спадкодавця і, враховуючи відмову органу місцевого самоврядування про надання права на завершення приватизації земельних ділянок розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, вона свої спадкові права може захистити і підтвердити лише у судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, і за позивачем має бути визнано його право (набуте в порядку спадкування) на завершення розпочатої спадкодавцем при житті процедури приватизації земельної ділянки (набуття її у власність). На підставі викладеного,

Outcome: approved