Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , житель [ADDRESS] , звернувся в суд з позовом до Топорівського старостинського округу Городенківської міської ради (місцезнаходження: вул. Шевченка, 9а с. Топорівці Коломийського району Івано-Франківської області), в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом, що знаходиться по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в с. Топорівці Коломийського (колишнього Городенківського) району Івано-Франківської області померла [PERSON] - рідна сестра діда позивача - [PERSON] . [PERSON] проживала в житловому будинку по [ADDRESS] , який належав колишньому колгоспному двору. Житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами знаходиться на земельній ділянці, площею 0,2500 га, цільове призначення земельної (присадибної) ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Ринкова вартість житлового будинку згідно висновку експерта ЕТВО «Придністров`я» становить 52580 грн. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за № 9742 від 07.06.2021 з архівних даних, [PERSON] являється головою колгоспного двору по [ADDRESS] відповідно до свідоцтва на право власності на житловий будинок, яке видано Городенківським РВК 25.06.1988, на підставі рішення цього ж виконкому за № 110 від 08.06.1988. Відповідно до довідки за № 22-260 від 09.06.2021, виданої Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради, станом на 15 квітня 1991 року, згідно погосподарської книги № 3-4, в [ADDRESS] були зареєстровані і проживали: [PERSON] , 1931 р.н., [PERSON] , 1943 р.н. (сестра [PERSON] ) та [PERSON] , 1949 р.н. (чоловік [PERSON] ). Майно не ділилось і частки членів двору не виділялись. Ще за життя, 05.11.2014 [PERSON] зробила заповітне розпорядження, згідно якого усе своє майно з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на час смерті, заповіла позивачу. Позивач та його батьки допомагали [PERSON] , а також [PERSON] по господарству, обробляли земельну (присадибну) ділянку, доглядали за ними. [INFO] [PERSON] померла. Її частка в майні колгоспного двору не виділялась. Після смерті [PERSON] , позивач вступив у спадщину, так як 21 жовтня 2021 року оформив спадщину на земельну (присадибну) ділянку, площею 0,2800 га (пай), земельну ділянку, площею 0,3181 га (пай) і ще дві земельні ділянки, що належали померлій [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витяги про реєстрацію в спадковому реєстрі. Фактично позивач вступив у володіння і користування спадковим майном, підтримує господарство, обробляє земельну ділянку, сплачує страховку за житловий будинок, однак юридично не оформив право власності на будинковолодіння. [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] , які проживали в господарстві [PERSON] . Похорони подружжя [PERSON] , а також поминальну службу (40 днів) теж робив позивач. Дітей у [PERSON] та [PERSON] , як і у [PERSON] не було, а також і родичів не залишилось. Після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заявляли, що вони претензій ніяких до позивача відносно заповіту щодо житлового будинку не мають і не будуть мати. Спадкове майно відносно житлового будинку по [ADDRESS] після смерті [PERSON] та подружжя [PERSON] ніхто не оформляв, хоча позивач фактично вступив у володіння і користування. З приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, позивач звернувся з заявою до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу, однак нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , посилаючись на те, що то бувший колгоспний двір, а частка померлої в житловому будинку конкретно не визначена. Відмова нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, стала підставою для вирішення в судовому порядку позову про визнання права власності на житловий будинок. Ухвалою суду від 17 лютого 2022 року по даній справі замінено відповідача Топорівський старостинський округ Городенківської міської ради на належного відповідача Городенківську міську раду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Шевченка,77). Ухвалою суду від 12 квітня 2022 року залучено до участі в справі, в якості співвідповідача: [PERSON] , [INFO] , жителя с. Топорівці Коломийського району Івано-Франківської області. 27.04.2022 відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив ухвалити судове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за позивачем право власності на 1\\3 частину будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS] . У даному відзиві зазначив, що до матеріалів справи позивачем додано копію заповіту від імені [PERSON] на його користь та документи, якими підтверджується, що спадкове майно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Станом на 15 квітня 1991 року в господарстві [ADDRESS] проживали та були зареєстрованими: [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] - рідний брат [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] - братова [PERSON] . Тобто, спадкодавець [PERSON] своїм письмовим розпорядженням заповіла на користь позивача належну їй 1\\3 частину будинковолодіння по [ADDRESS] . Відповідач не може погодитися із твердженням позивача щодо відсутності у сім`ї [PERSON] та [PERSON] родичів, а також здійснення ним догляду за померлими. Позивачу добре відомо про родинні відносини відповідача і безпосередню участь його сім`ї в житті брата та його дружини. Все своє життя вони допомагали одне одному у веденні господарства, обслуговування житлового будинку тощо. Більше того, [PERSON] особисто надав відповідачу (як родичу) Державні Акти на земельні ділянки (паї) на ім`я [PERSON] , [PERSON] та повідомив, що не може оформити своє право на спадщину після їхньої смерті. Відповідачем особисто було проведено поминальну службу (40 днів) після смерті брата - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відповідач вважає неналежним доказом у даній справі Висновок про ринкову вартість житлового будинку (спадкового майна). Оцінювач безпідставно не врахував наявність електроенергії та газопостачання до будинку, що впливає на вартість нерухомого майна. Відповідач повідомляє суд, що на сьогоднішній день [PERSON] , не маючи ще правовстановлюючого документу на спадщину, вивіз все рухоме майно із будинку [PERSON] . Позивач не вжив жодних заходів для врегулювання даного питання в досудовому порядку. Бажаючи реалізувати своє право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , відповідач звернувся до приватного нотаріуса Н.Я. Стефурак із відповідною заявою та документами, на підставі чого заведена спадкова справа. Учасники справи в судове засідання 23.05.2022 не з`явилися. Від представника позивача адвоката Паньків В.Д. до суду поступила заява, в якій просить провести судове засідання у відсутності позивача та його представника та ухвалити судове рішення на користь позивача. Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами. Відповідач [PERSON] в поданому до суду відзиві на позовну заяву, просив судове засідання в даній справі просив проводити без нього та ухвалити судове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за позивачем право власності на 1/3 частину будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS] . Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті). Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Копією свідоцтва на право власності на жилий будинок від 25 червня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цього ж виконкому № 110 від 08 червня 1988 року, стверджено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Даний жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] та записаний в реєстрову книгу за реєстровим №151 від 25.06.1988. Із копії виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9742 від 07.06.2021 слідує, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 зареєстровано за головою колгоспного двору - [PERSON] (форма власності - приватна; частка - 1/1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 25.06.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 110 від 08.06.1988 р. Копією довідки № 22-261, виданої 09.06.2021 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради стверджується, що [ADDRESS] не перейменовувалася. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 294498516 від 13.01.2022 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. В господарстві по [ADDRESS] розмір земельної ділянки становить: для будівництва і обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення ОСГ - 0,31 га, що стверджується довідкою № 22-83, виданою 18.04.2022 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради. За адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) становить 0,25 га (кадастровий номер 2612685701:01:001:0135), власником якої станом на 14.02.2017 була [PERSON] на підставі рішення Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 123-8/2017 від 31.01.2017, що доводиться копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 80292648 від 14.02.2017. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок споруджено в 1972 році, господарські будівлі та споруди - в 1980 році. Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 198 від 16.06.2021, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] станом на 17.06.2021 становить - 52580 грн. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору. Згідно ксерокопії витягів з погосподарських книг за 1983-1985 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ), за 1986-1990 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ), за 1991-1995 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ), виданих Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради, суспільна група господарства - колгосп., голова сім`ї - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , чоловік сестри, [PERSON] , [INFO] , сестра. Станом на 15.04.1991 в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що доводиться довідкою № 22-260 від 09.06.2021, виданою Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що колишнім членам колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності належало по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: по [ADDRESS] . Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. За заповітом, посвідченим 05 листопада 2014 року секретарем виконавчого комітету Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 17, [PERSON] , [INFO] , уродженка села Топорівці Городенківського району, жителька [ADDRESS] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, яким усе своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла своєму племіннику [PERSON] , [INFO]. Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 56751788, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №61570849 від 08.09.2020. Голова колгоспного двору [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у віці 88 років в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19 від 12.08.2020, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 12.08.2020 Виконкомом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На час смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в житловому будинку в [ADDRESS] , разом із нею були зареєстровані: [PERSON] , 1949 р.н., [PERSON] , 1943 р.н., що доводиться копією довідки № 339, виданої 06.09.2020 виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Про те, що [PERSON] є племінником [PERSON] стверджується копіями: 1)свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 19.12.1995, з якого слідує, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] ; 2)свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 11.07.1970, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] ; 3)свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 06.05.1966, з якого слідує, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] ; 4)свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 26.05.1967, яким доводиться, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] ; 5)свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого 27.05.1967, з якого слідує, що [PERSON] після реєстрації одруження 27.05.1967 з [PERSON] , присвоєно прізвище « [PERSON] ». Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом [PERSON] є [PERSON] (позивач). [PERSON] (позивач) провів похорони [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що стверджується копією довідки № 22-15, виданої 13.01.2022 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. На виконання ухвали суду приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 135/2020, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, за заявою [PERSON] , [INFO] , поданою 08.09.2020 (у строк для прийняття спадщини, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Копією Витягу № 61570973 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 08.09.2020 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 61570973 (номер у нотаріуса 135/2020). [PERSON] 21.10.2021 приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я видано 5 (п`ять) свідоцтв про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 1822, №1823, №1824, №1825, №1826, на: земельну ділянку, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,3181 га, за земельними угіддями - рілля, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства; земельні ділянки, площею 0,0483 га, 0,2326 га, 0,2800 га, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлій [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] входить також 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору. Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2021 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Причиною відмови є те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частка [PERSON] в спадковому житловому будинку конкретно не визначена. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Копією спадкової справи № 135/2020, наданої суду приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. стверджується, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] (позивач), як спадкоємець за заповітом. Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач [PERSON] через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 381 від 13 травня 2021 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 13.05.2021. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 715 від 09 жовтня 2021 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09.10.2021. Внаслідок смерті колишніх членів колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина. Із копії спадкової справи № 354/2021 (номер у Спадковому реєстрі № 68301821), наданої суду вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] , яка померла [INFO] є її чоловік [PERSON] . Із копії спадкової справи № 23/2022 (номер у Спадковому реєстрі № 69093952), наданої суду вбачається, що спадкоємцем другої черги за законом [PERSON] , який помер [INFO] є його брат [PERSON] , [INFO] , житель с. Топорівці Коломийського району Івано-Франківської області. З наведеного слідує, що даний позов підлягає до часткового задоволення, а саме за позивачем слід визнати право власності на 1/3 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , успадковану після смерті [PERSON] . В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] , як спадкоємець другої черги за законом, має право на звернення до нотаріальної контори (нотаріуса) для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , на належну йомучастину вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: partial