Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирськії області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. В обгрунтування позовних вимог скаржник вказав, що 24 квітня 2020 р. біля 17.00 год., коли він знаходився на подвір`ї свого будинку [ADDRESS] і жодних правопорушень не вчиняв, на подвір`я зайшли працівники Управління патрульної поліції в Житомирській області [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які безпричинно напали на нього, [PERSON] і, застосувавши прийоми рукопашного бою, повалили на землю і наклали йому на руки кайданки, ображали, кричали, принижуючи його гідність. Після цього вони викликали екіпаж «Поліна» у складі дільничного офіцера поліції СП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області [PERSON] і [PERSON] , які наклали йому на руки ще й другу пару кайданок. Через деякий час патрульні поліцейські зняли свої кайданки та пішли, а він, [PERSON] приблизно до 19.00 год. залишався в кайданках екіпажу «Поліна». Таким чином він знаходився у кайданках біля двох годин. При цьому жодного протоколу про затримання і застосування відносно нього спецзасобу - кайданків - працівники поліції не складали. З метою надання вигляду законності своїм злочинним діям ДОП СП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області [PERSON] цього ж дня близько 19.00 год. склав відносно нього, [PERSON] протокол серії АПР18 № 698681 про адміністративне правопорушення, де вказав, що ніби - то він, [PERSON] 24.04.2020 року, близько 09.00 год. ( цифри «09» у цьому протоколі та інших матеріалах з явними ознаками виправлення цифри «1», як вказувалось на час його складання, на «0») за адресою : [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері, [PERSON] , під час якого виражався в її адресу нецензурною лайкою. Згодом до цих слів у його, [PERSON] відсутність було дописано: «на підвищеному тоні». Лише після складення цього протоколу з нього, [PERSON] зняли кайданки для того, щоб він зміг його підписати. Перед підписанням протоколу він, [PERSON] дав письмове пояснення на чотирьох окремих аркушах, які додав до протоколу, про що зазначив у самому протоколі. У поясненні вказав, що жодних неправомірних дій відносно матері не вчиняв, тому не визнавав себе винним у скоєнні правопорушення але у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які згодом були направлені до суду, це пояснення, як невід`ємна частина самого протоколу, чомусь було взагалі відсутнє. Натомість було додано нечітку ксерокопію титульного аркушу якогось пояснення ніби - то прийнятого ДОП СП Бердичівського ВП [PERSON] у нього, [PERSON] яке в дійсності взагалі ніколи не складалось і, звісно, ним не підписувалось, де зазначено, що у мене буцім - то 24.04.2020 р. біля 09.00 год. відбувся конфлікт з своєю матір`ю, і він, [PERSON] висловлювався нецензурними словами. Частину тексту взагалі розібрати неможливо. Цю ксерокопію скомпоновано із ксерокопіями аркушів із його поясненнями до протоколу від 24.04.2020 року в хаотичному порядку з метою створення враження, що він, [PERSON] давав окреме пояснення з титульним аркушем, а не у вигляді додатку до протоколу. Решту матеріалів про адміністративне правопорушення працівники Житомирського районного управління поліції згодом направили до Корольовського районного суду м. Житомира у вигляді ксерокопій а йому, [PERSON] ДОП [PERSON] надано копію протоколу, на якій взагалі не видно ніякого тексту, чим порушено ч. 2 ст. 254 КупАП України. При складенні протоколу він також неодноразово заявляв усні та письмові клопотання про надання йому безоплатної правової допомоги, проте вони поліцейськими повністю ігнорувались. На підстави матеріалів, надісланих Житомирським районним управлінням поліції, постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 07 липня 2020 р. його, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та застосовано штраф - 170 грн. та стягнуто судовий збір в сумі 420,40 грн. Оскільки вказану постанову Корольовського районного суду м. Житомира було винесено з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, він, [PERSON] оскаржив її в апеляційному порядку, і постановою Житомирського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 р. вказану постанову було скасовано, а провадження по справі закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його, [PERSON] діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України. При розгляді справи в апеляційній інстанції Житомирським апеляційним судом був направлений запит до Житомирського районного управління поліції про надання оригіналів документів про адміністративне правопорушення, копії яких було направлено до Корольовського районного суду. Проте Житомирське РУП не надало суду оригіналів цих документів, мотивуючи це їх відсутністю. На думку позивача, внаслідок протизаконних дій працівників Управління патрульної поліції в Житомирській області, Житомирського районного управління поліції, дільничного офіцера поліції СП Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області [PERSON] йому, [PERSON] заподіяно моральну шкоду, оскільки було істотно порушені його права і законні інтереси, що полягає у заподіяні йому тілесних ушкоджень, винесення щодо нього термінового заборонного припису, позбавлення права користуватися власним майном. З метою доказу протиправних дій працівників поліції, він був змушений витрачати свій час та кошти для оформлення відповідних заяв та збору документів. Просить стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирськії області 80 000 (вісімдесят тисяч грн.) в порядку відшкодування заподіяної йому моральної шкоди. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги обгрунтовуючи їх наданими суду доказами. Представник Головного управління Національної поліції в Житомирській області до суду не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, направив до суду відзив в якому просив у задоволені позовних вимог відмовити. (а. с. 42-51). Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирськії області до суду не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, направив до суду відзив в якому просив у задоволені позовних вимог відмовити. (а. с. 41, 52-60). Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України). Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд,

Outcome: partial