Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Куликівська селищна рада як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини [PERSON] подала позов, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Також просить стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 1/4 частки всіх її доходів на утримання [PERSON] на користь законного представника дитини або державної установи, де дитина буде перебувати та передати [PERSON] . Куликівській селищній раді як органу опіки і піклування для подальшого його влаштування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Батько дитини помер на початку 2021 року. У січні 2021 року до служби у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації надійшло повідомлення інспектора ювенальної превенції про те, що [PERSON] після поминок по померлому чоловіку у стані сильного алкогольного сп`яніння пішла у невідомому напрямку і місце перебування її невідоме, будинок зачинений, на телефонні дзвінки [PERSON] не відповідала. Після такого випадку [PERSON] був влаштований до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації. За час тимчасового перебування дитини у Центрі мати не докладала жодних зусиль для вирішення існуючих проблем та створення належних умов для повернення дитини. [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, продуктів харчування не має, не провела заготовку дров на зиму, не утримує підсобного господарства, не здійснює догляд за житловим будинком та присадибною територією. На роз`яснювальну роботу та постійні рекомендації з боку селищної ради, Центру соціальних служб, Служби у справах дітей [PERSON] не реагувала, проявляла агресивну поведінку. З 28 жовтня 2021 року дитина перебувала на тимчасовому влаштуванні у сім`ї патронатного вихователя у м. Чернігові. Питання про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] двічі обговорювались на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини. 15 листопада 2021 року комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Куликівської селищної ради прийнято одноголосне рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] . В судове засідання позивач не направив свого представника, однак до суду надійшло клопотання за підписом Куликівського селищного голови Постернак Ю. О. про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, буд-яких процесуальних документів від неї не надходило. Третя особа - патронатний вихователь [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради Вересоцька А. А. в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] не займається вихованням своєї малолітньої дитини, тому її доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до сина. Також повідомила про те, що у зв`язку з виїздом патронатного вихователя [PERSON] за кордон дитину в квітні 2022 року було передано до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області, де вона на даний час перебуває. Дитина не виявляє особливого бажання спілкуватися з матір`ю. Представник третьої особи - Центру соціальних служб Куликівської селищної ради Карцева Л. Є. в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ч.1-4 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Згідно пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можливо розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), та є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Батько дитини - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.01.2021 року (а.с. 17). Згідно довідки-характеристики №12/9-07/99 від 16.11.2021 року, яка видана старостою Кладьківського старостинського округу [PERSON]., [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] . Реєстрацію скасовано рішенням виконкому Куликівської селищної ради від 27 липня 2018 року. [PERSON] в даний час ніде не працює, зловживає спиртними напоями. Були випадки коли вона не ночувала дома, залишаючи свою дитину без нагляду, тобто ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.23). Згідно характеристики № 10 від 22.03.2021 року, яка надана в. о. директора КЗ «Кладьківський ЗДО «Капітошка» Куликівської селищної ради Решітько І.П., [PERSON] - мати вихованця КЗ «Кладьківський ЗДО «Капітошка» [PERSON] . До своїх батьківських обов`язків ставилася безвідповідально. Заклад дитина відвідувала нерегулярно, мама не завжди вчасно забирала дитину в кінці робочого дня, але дитина завжди охайно одягнена, помита. Плата за перебування в закладі вносилася нерегулярно, але необхідним канцприладдям дитина була забезпечена. Дитина для свого віку розвинена, але з боку батьків на виховання не зверталося достатньо уваги (а.с.24). З довідки № 56 від 20.10.2021 року, яка надана Центром соціально-психологічної реабілітації дітей вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] зарахований до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей з 28.01.2021 року. За час перебування дитини у в закладі [PERSON] декілька разів спілкувалась з [PERSON] у телефонному режимі. Проте, жодного разу не відвідувала дитину, життям та здоров`ям, успіхами у навчанні не цікавилась. Жодних посилок, гостинців або речей на адресу закладу не надсилала (а.с.40). 28 жовтня 2021 року адміністрацією Центру соціально-психологічної реабілітації дітей було передано дитину - [PERSON] , [INFO] у патронатну сім`ю [PERSON] , про що було складено відповідний акт (а.с.46). 17 квітня 2022 року патронатним вихователем [PERSON] було передано дитину - [PERSON] , [INFO] до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області, що підтверджується актом прийому дитини. У акті обстеження матеріально-побутових умов жительки села Кладьківка Чернігівського району Чернігівської області [PERSON] , [INFO] № 12/9-07/102 від 16.11.2021 року зазначено, що [PERSON] ніде не працює, має житловий будинок, який нотаріально не оформлений, проживає без реєстрації. Будинок відключений від електропостачання через борги, дрова на зиму не заготовлені. Також [PERSON] має присадибну ділянку, але її не обробила, тому овочів на зиму не заготовлено. Санітарний стан подвір`я незадовільний (заростає бур`янами). [PERSON] живе за рахунок тимчасових заробітків, кошти витрачає на придбання спиртних напоїв, неодноразово помічена у компанії місцевої молоді під час розпивання спиртних напоїв. Після того, як дитина була поміщена до Центру жодних позитивних зрушень в сім`ї [PERSON] не відбулося. Комісія прийшла до висновку, що [PERSON] не виконує батьківських обов`язків, не забезпечує належних умов проживання, навчання та розвитку для своєї малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] (а.с.25). Сім`я [PERSON] перебуває на обліку та соціальному супроводі Центру соціальних служб Куликівської селищної ради з 2019 року (а.с.36-38). Відповідно до наказу в.о. начальника служби у справах дітей Куликівської селищної ради Клунко Л. І. № 11 від 29.03.2021 року [PERSON] взятий на облік як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах в зв`язку із тим, що проживає у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с. 26). 19 квітня 2021 року Куликівським районним судом Чернігівської області [PERSON] було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання батьками або особами, що їх замінюють обов`язків щодо виховання дітей (а.с. 45). Рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 169 вiд 17.11.2021 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.20-21). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює на посаді старости Кладьківського старостинського округу. [PERSON] зловживає спиртними напоями. Коли помер її чоловік вона сильно напилася, тому викликали поліцію та забрали в неї дитину. Її дуже важко застати вдома. Подвір`я та присадибна ділянка знаходяться у занедбаному стані. Має заборгованість за електроенергію. Пенсії по втраті годувальника після смерті чоловіка вона не оформила, оскільки має недійсний паспорт (не вклеєна фотографія у 25 років), хоча фахівець з соціальної роботи допоміг зібрати всі необхідні документи. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він працює фахівцем з соціальної роботи Центру соціальних служб Куликівської селищної ради. [PERSON] приїхала в Кладьківку в 2015 році. Вже тривалий час вона перебуває під наглядом соціальних служб. Більше одного року тому помер її чоловік, вона залишилася сама з дитиною. Ніде не працює, не приділяє дитині належної уваги, зловживає спиртними напоями. Не оформила пенсію по втраті годувальника, при тому, що їй допомогли зібрати всі необхідні документи, їй потрібно було лише замінити фотографію в паспорті, однак вона цього не зробила. Після того, як у неї відібрали дитину вона не змінила способу життя, заінтересованості у поверненні дитини не проявляє. Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] не піклується про фізичний, духовний розвиток та виховання свого сина - [PERSON] , не спілкується з дитиною; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, тобто поведінка відповідача є такою, що свідчить про її ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини. Вищезазначені обставини вказують, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] буде суперечити інтересам дитини. Доказів, що підтверджують обставини виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, наявність у відповідача заробітку, зацікавленість відповідача у вихованні дитини, надання йому батьківської турботи, необхідного харчування, матеріального забезпечення не надано. Відповідно до ч.1 ст 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). Разом з тим, поведінка відповідача за час розгляду справи свідчить про те, що їй байдужа доля її дитини За весь час розгляду справи відповідач в судові засідання, будучі належним чином повідомленою, не з`являлася, причини неявки не повідомляла. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без материнської уваги та турботи, при цьому, має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною. Позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини та ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьківських прав відповідача, відповідно до ч.2 ст.166 СК України не звільняє її від обов`язку утримувати свою дитину, у зв`язку з чим суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання [PERSON] . За правилами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вимоги ст.ст. 166, 180, 184 СК України, майновий стан відповідача, яка є особою працездатного віку, відсутність даних про наявність інших утриманців, стан здоров`я дитини та її вік, а також вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України, суд приходить до висновку, про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частки усіх доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. З огляду на положення п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за дану позовну заяву справлянню не підлягає. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved