Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за участі третіх осіб [PERSON] , Служби у справах дітей Вінницької міської ради, в якій позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що позивач спільно з [PERSON] (третя особа) є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане виконавчим комітетом Вінницької міської ради від 11.12.1997 року. В цій квартирі зареєстровані, крім позивача та третьої особи (власників квартири), відповідачі [PERSON] (невістка), [PERSON] (онука), [PERSON] (правнук), [PERSON] (онука), [PERSON] (онук), [PERSON] (правнука), [PERSON] (племінниця), [PERSON] (правнук), [PERSON] (чоловік онуки). Відповідачі не проживають в квартирі з 01.01.2014 року, не сплачують комунальні платежі, в утримані житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають, однак залишаються зареєстрованими в ній, чим створюють позивачу як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном. Позивач перешкод відповідачам в користуванні житлом не чинив, відповідачі не зацікавлені в проживанні за місцем реєстрації, добровільно визначили інше місце проживання. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] з дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 2014 року проживають на території російської федерації. Внаслідок реєстрації відповідачів в квартирі позивача останній не може оформити житлову субсидію, оскільки її розрахунок здійснюється з доходів всіх зареєстрованих осіб. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом. Правом подання відзиву відповідачі не скористалися. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2022 року позовна заява прийнята до розгляду у загальному позовному провадженні. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2022 року залучено до участі у справі Службу у справах дітей Вінницької міської ради в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, витребувано від Служби у справах дітей Вінницької міської ради письмовий висновок щодо доцільності чи відсутності доцільності визнання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що за адресою [ADDRESS] . 02.05.2022 року до суду надійшов висновок Виконавчого комітету Вінницької міської ради №01/00/011/116515 від 25.04.2022 року про доцільність визнання дітей [PERSON] , [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що за адресою [ADDRESS] (а.с.206). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2022 року підготовче провадження в справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Пунько І.В. в судове засідання не з`явились, [PERSON] надіслала на електронну адресу суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, заперечення щодо заочного розгляду справи не висловила. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового засідання, зокрема, шляхом розміщення відповідних оголошень на веб-порталі Судової влади, про причини неявки суд не повідомили, відзив не надали, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причини. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Бойко М.П. не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила судове засідання проводити у її відсутність, висновок органу опіки та піклування №01/00/011/116515 від 25.04.2022 року підтримала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, що регулюються нормами ЖК УРСР в частині користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду та ЦК України щодо захисту права власності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Вінницької міської ради від 11.12.1997 року на підставі рішення №1280 від 11.12.1997 року (а.с.3). З Акту мешканців будинку [ADDRESS] про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 08.09.2021 року вбачається, що громадяни [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в даній квартирі, але ніякої участі в утриманні житла не приймають, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б належали вказаним громадянам немає, не проживають за місцем реєстрації з 01.01.2014 року (а.с.4). З довідок Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 19.01.2022 року за №№3694,3691,3690,3688,3687,3684,3693, наданих на запити суду, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.43-51,55-57). Згідно довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 19.01.2022 року за №3685 відповідача [PERSON] , [INFO] , знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 06.01.2022 року у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання (а.с.53). Інформація про відповідача [PERSON] , [INFO] , в реєстрі територіальної громади міста Вінниця відсутня (а.с.41). З довідки №3185, виданої адміністрацією переяславського сільського поселення брюховецького району краснодарського краю 30.08.2021 року, вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] входять та знаходяться на утриманні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Зазначені діти навчаються відповідно в 11,7 та 2 класах навчальних закладів за місцем фактичного проживання (а.с.5-7). Виконавчий комітет Вінницької міської ради у висновку №01/00/011/116515 від 25.04.2022 року вважає за доцільне визнання дітей [PERSON] , [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що з січня 2014 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у квартирі за місцем реєстрації не проживають, нею не цікавляться, участі в його утриманні не беруть, речі відповідачів повсякденного використання у квартирі відсутні, будь-яких перешкод у користуванні житлом їм ніхто не чинить. Місце постійного фактичного проживання відповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , знаходиться на території російської федерації. Відповідач [PERSON] , яка діє від свого імені та як законний представник неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , 24.09.2019 року посвідчила довіреність на ім`я [PERSON] , зареєстрованого в [ADDRESS] , якою уповноважила останнього бути їх представником з питання зняття їх з реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). З викладеного вбачається, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] постійно проживають за іншою адресою та не бажають бути зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] . Суд знаходить обґрунтованою вимогу позивача про визнання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування належною позивачу на праві приватної власності квартирою. Право власності позивача на квартиру згідно ст.ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України захищено положенням про те, що право власності є непорушним. Право позивача порушено і підлягає судовому захисту. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналогічна норма права користування членом сім`ї власника на рівні з ним його житлом міститься в ч.1 ст.156 ЖК УРСР, яка більш чітко конкретизує такий обсяг прав користування житлом, а саме за відсутності угоди про порядок користування між власником та членом його сім`ї, укладеного при вселенні останнього. Разом з тим, положенням ч.2 ст.405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім`ї власника (у тому числі колишнім членом сім`ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або за законом. Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Враховуючи, що судом не встановлено чинення перешкод відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в користуванні квартирою, а також, те, що відповідачі більше року не проживають за місцем реєстрації без поважних причин (протилежного судом не встановлено), ним не цікавляться, витрат по його утриманню не несуть, що свідчить про відсутність у них інтересу до житла, добровільно обрали своїм житлом житло відмінне від адреси реєстрації, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування будинком. Крім того, суд дійшов висновку, що задоволення позову не порушує права цих відповідачів на житло. Позовні вимоги про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] до задоволення не підлягають, оскільки судом не встановлено право цих осіб на користування цієї квартирою. Матеріали справи не містять доказів набуття вказаними особами права на проживання у спірному житловому приміщенні (спірній квартирі), їх проживання у вказаній квартирі (періоду, підстав, тощо), реєстрації їх за вказаною адресою, та як наслідок не встановлено порушення вказаними особами будь - яких прав позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial