Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

в позові вказано, що позивач працює у відповідача на посаді начальника відділу. Однак, починаючи з грудня 2020 відповідач не виплачує заробітну плату, посилаючись на відсутність коштів. Згідно довідки, яка була видана Пенсійним фондом за період з 01.12.2020 по 30.06.2021 відповідачем було нараховано та не виплачено заробітну плату на суму 79798 грн. З 01.07.2021 відповідач не подав довідку про заборгованість із заробітної плати. Всього станом на 13.10.2021 відповідач заборгував позивачу 104438 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Позивач подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказано, що заборгованість по заробітній платі в сумі 104438 грн. була розрахована за період з 01.12.2020 по 30.09.2021. 31.01.2022 позивач розірвав трудовий договір з відповідачем за власним бажанням у зв`язку з невиплатою заробітної плати, ч.3 ст.38 КЗпП України, з виплатою компенсації за 29 днів невикористаної щорічної відпустки. У цей день позивачу мав бути повністю виданий розрахунок із заробітної плати: виплата заробітної плати, включаючи оплату праці за останній день роботи, компенсація за невикористані дні відпустки. Крім цього при припиненні трудового договору внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю (невиплата заробітної плати) ч.3 ст.38 КЗпП України працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку (ст.44 КЗпП України). Виплата вихідної допомоги проводиться разом з усіма іншими сумами, що належать працівнику від підприємства в день звільнення (ст.116 КЗпП України). Відповідно до викладеного сума заборгованості зросте до 211655 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 211655 грн. та надав розрахунок заборгованості. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов чи його заперечення не надходило. Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Оскільки відповідача повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за його відсутність в судовому засіданні, невиконання процесуальних обов`язків процесуальним законом повністю покладено на відповідача. Відповідно до п.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно копії трудової книжки позивач працював у відповідача та 31.01.2022 звільнений з роботи за власним бажанням, в зв`язку з невиплатою заробітної плати, ч.3 ст.38 КЗпП України. Відповідно до наказу №3-ос від 31.01.2022 позивача звільнено з роботи у відповідача з 31.01.2022 за власним бажанням, в зв`язку із невиплатою заробітної плати, ст. 38 КЗпП України, з виплатою компенсації за 29 днів невикористаної щорічної відпустки. Згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України позивач працював у відповідача. Згідно вказаного реєстру застрахованих осіб сума заробітку з грудня 2020 року по 30 червня 2021 року складає 79798,2 грн. Відповідно до ст. 21 Закону України ,,Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, роботодавець повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ч.1 ст.12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч.3 ст.12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч.2 ст.13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч.5 ст.81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч.7 ст.81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачем суму заборгованості по заробітній платі відповідачем суду не надано. Розрахунку в заперечення розрахунку позивача відповідачем не подано. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved