Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Заявниця 31.05.2022 року звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт народження [PERSON] , громадянкою України, дитини чоловічої статі, [PERSON] , який народився [INFO] у Донецькій області м.Покровськ, Україна. В обґрунтування заяви покликається на те, що вона [INFO] народила дитину [PERSON] у КНП Покровська клінічна ЛІЛ, що знаходиться у м. Покровську, вул. Руднєва, 73, Донецької області. 24.02.2022 року була виписана з медичного закладу в перший день війни. Окрім виписки з медичної карти хворого та виписки новонародженого їй на руки інших документів видано не було. 19.03.2022 року у зв`язку з воєнними діями була змушена покинути Донецьку область та переїхати у м. Львів. 04.04.2022 року була взята на облік як внутрішньо переміщена особа та в даний час проживає за адресою: [ADDRESS] . Для реєстрації народження дитини заявниця звернулася до Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), однак їй було відмовлено та повідомлено, що в разі відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження дитини, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Як в подальшому заявниці було роз`яснено, окрім наданих документів їй необхідно було представити Форму 103-1/о - медичне свідоцтво про народження дитини, яке видається в лікувальному закладі, де народжується та перебуває під наглядом дитина. Однак, такої форми заявниці закладом охорони здоров`я видано не було. За таких обставин зареєструвати в органах РАЦС народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини заявниця не може. У зв`язку із вказаними обставинами єдиною підставою для державної реєстрації народження дитини є судове рішення про встановлення факту народження. Тому вона змушена звернутися з даною заявою до суду. Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просить такі задоволити. Відомості про батька дитини у відповідності до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України просить зазначити - [PERSON] , громадянин України. Заінтересована особа,будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання явки уповноваженого представника не забезпечила. 03.06.2022 року через канцелярію суду подала клопотання про розгляд за відсутності представника відділу. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності заявниці та представника заінтересованої особи за наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого:1444, 10.03.2020 року, [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Красноармійськ, Донецька область, є громадянкою України, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 19940209 - 10528. Зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , що стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 20.08.2021 року №1136, виданою Покровською міською радою Донецької області. Встановлення факту народження дитини, [PERSON] , [INFO] , заявниці необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини. Як слідує з довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04.04.2022 року № 1321-7000828974, виданої виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, Кротошинський старостинський округ, [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце її проживання [ADDRESS] . Факт народження [PERSON] дитини, [PERSON] , [INFO] , підтверджується: -Протоколом ультразвукового обстеження від 23.11.2021 року, виданим Медико - біологічним центром «Геном», [PERSON] , [INFO] , термін вагітності 27 тижнів; -Випискою про новонародженого №130/155, виданою КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» Перинатальний центр ІІ рівня 24.02.2022 року, Декларація 0993043430, якою стверджується, що [PERSON] [INFO] о 14 год. 16 хв. строком вагітності 40 тижнів народила дитину - хлопчика, зріст при народженні 53 см., вага при народженні 3100 гр. Виписана у задовільному стані на 3 добу у зв`язку з нестабільною ситуацією; -Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП Покровська клінічна ЛІЛ від 24.02.2022 року. [PERSON] , [INFO] , ДЗ: Вагітність ІІІ, 39 тижнів 5 днів. 22.02.2022 року о 14:16 год. шляхом операції кесарів розтин вийнятий живий доношений чоловічої статі, вага 3100 гр., зріст 53 см. Відповідно до ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження та, за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою ВРУ № 789-ХП від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно з п.п. 2 п.1 розділу ІІІ вказаних Правил підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236; б) б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Згідно листа Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 208/22.33-04 від 18.05.2022 року, заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження проводиться на підставі визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документів, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Як слідує з вищевказаної відмови, аналіз документів, представлених заявником, свідчить, що для реєстрації народження відсутній документ встановленої форми. Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», в редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022, тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Статтею 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно ч.3 ст.144 Сімейного кодексу України реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. На підставі наданих заявницею та досліджених судом доказів встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка м. Красноармійськ Донецька область Україна, [INFO] в м. Покровськ Донецької області народила дитину - хлопчика. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась. Встановлення факту народження дитини, [PERSON] , [INFO] , має для заявниці юридичне значення, так як усуває перешкоди в отриманні свідоцтва про народження дитини. Крім того, судом встановлено, що заявниця позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує, та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, що передбачено статями 315-319 ЦПК України, обставини, викладені в заяві, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. У відповідності до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved