Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою, якою просила встановити факт належності їй, [PERSON] , Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ОД № 084187, на земельну ділянку площею 2,93 га у межах згідно планом, розташованої на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 19.09.2000 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-1102, який раніше був виданий на ім`я « [PERSON] ». Свої вимоги заявниця мотивує тим, що 19.09.2000 року їй, [PERSON] , на підставі рішення XIV сесії XXIII скликання Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 31 травня 2000 року № 140, був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №084187 на земельну ділянку площею 2.93 га у межах згідно з планом, що розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-1102. Однак у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 084187 від 19.09.2000 року помилково було вказано її прізвище « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 14.09.1997 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » та паспортом серії [NUMBER] , виданим 17.12.1998 року Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області. Довідкою № 1263 від 12.11.2021 року, виданою старостою с. Кам`янка Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] , їй було відмовлено у внесенні виправлень до Державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ОД № 084187 від 19.09.2000 року та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлювального документу. В судове засідання заявниця не з`явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала суду клопотання про розгляд справи без її участі. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяв про відкладення слухання або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 КПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 2.93 га у межах згідно з планом, що розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №084187, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-1102. Проте, у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №084187 від 19.09.2000 року вказано прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] », оскільки згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 14.09.1997 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується також і паспортом серії [NUMBER] , виданим 17.12.1998 року Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області. Згідно довідки № 1263 від 12.11.2021 року, виданої старостою с. Кам`янка Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] ,земельна ділянка площею 2.93 га у межах згідно з планом, що розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON] . Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ - ОД № 084187, виданий 19.09.2000 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-1102, виданий на ім`я [PERSON] та [PERSON] відмовлено у внесенні виправлень до Державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ОД № 084187 від 19.09.2000 року та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлювального документу. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] , Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ОД № 084187, на земельну ділянку площею 2,93 га у межах згідно планом, розташованої на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 19.09.2000 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-1102, який раніше був виданий на ім`я « [PERSON] ».

Outcome: approved