Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

у липні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири номер [ADDRESS] , загальною площею 88,7 кв.м, житловою - 48,1 кв.м., в порядку виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Визнати за [PERSON] , право власності на 2/3 частини квартири номер [ADDRESS] , загальною площею 88,7 кв.м, житловою - 48,1 кв.м., в порядку спадкування за законом згідно ст.1261 ЦК України, після померлих: [INFO] дружини позивача, [PERSON] та [INFO] сина позивача, [PERSON] , як чоловік та батько померлих. На обґрунтування вимог позивач вказав, що на даний час, крім позивача [PERSON] , інші співвласники квартири померли, зокрема: мати [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] . Після їх смерті залишилося спадкове майно - спільна сумісна власність на квартиру. Спадкоємцями майна всіх померлих після їх смерті є [PERSON] , який прийняв спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, як такий що постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно він позбавлений можливості. \~ \~ \~ \~Постановою приватного нотаріуса Настеки Наталії Олександрівни №413/02-31 від 19.11.2020 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку із не визначенням у свідоцтві про право власності на квартиру, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності. Рішенням Октябрського районного суду Полтавської області від 19 травня 2021 року за позовом [PERSON] , свідоцтво визнано частково недійсним, в частині оформлення права спільної сумісної власності на матір [PERSON] на квартиру шляхом виключення її із Свідоцтва про право власності на житло. Позивач вказує, що оскільки двоє із співвласників квартири, що залишилися у свідоцтві, є померлим і посвідчити договір розподілу часток у спільній сумісній власності на майно не має можливості, так як і здійснити подальшу реєстрацію їх права спільної часткової власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в зв`язку із тим, що реєстрація права власності на померлих не передбачена чинним законодавством України, 28.07.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. 18.05.2022 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, просили розглядати справу без їх участі, позов підтримують. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, письмовий відзив на позов не подав. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно дост.355ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст.368ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно дост.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом установлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 13 травня 1996 року, виданого Відділом приватизації житла Фонду міського майна Полтавської міської ради, квартира номер [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності наступним громадянам: позивачу - [PERSON] , його дружині - [PERSON] , сину - [PERSON] , матері - [PERSON] Крім позивача [PERSON] , інші співвласники квартири померли, зокрема: мати [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Після їх смерті залишилося спадкове майно - спільна сумісна власність на квартиру. Спадкоємцями майна всіх померлих після їх смерті є [PERSON] , який прийняв спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, як такий що постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою КП «ЖЕК №2 Полтавської міської ради. З матеріалів справи вбачається, що інші спадкоємці спірного майна (квартири) відсутні. \~ \~ \~ \~З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно позивач звернувся до приватного нотаріуса Настеки Наталії Олександрівни. \~ \~ \~ \~Постановою приватного нотаріуса Настеки Наталії Олександрівни №413/02-31 від 19.11.2020 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки за заявою [PERSON] приватним нотаріусом заведено 3 спадкові справи, у яких після смерті: [INFO] - матері позивача, [PERSON] , [INFO] , єдиним спадкоємцем якої в Україні є син [PERSON] , але яка померла в Російській Федерації, де на неї також було заведено спадкову справу із видачею свідоцтва про право на спадщину на інших спадкоємців, 11.07.2004 - сина позивача [PERSON] , [INFO] , спадкоємцями якого є батько [PERSON] та мати [PERSON] , які в порядку ст.1268 ЦК України фактично прийняли, але юридично не переоформила своїх спадкових прав після смерті сина та [INFO] дружини позивача [PERSON] , [INFO] , єдиним спадкоємцем якої є чоловік [PERSON] . Крім зазначеного вище, [PERSON] також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих в зв`язку із не визначенням у свідоцтві про право власності на квартиру, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності. Відповідно до рішення Октябрського районного суду Полтавської області від 19 травня 2021 року вбачається, що свідоцтво визнано частково недійсним, в частині оформлення права спільної сумісної власності на матір [PERSON] , на квартиру, шляхом виключення її із свідоцтва про право власності на житло. У відповідності до ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням судом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.ст.1218, 1268 ЦК України). Право власності [PERSON] на свою 1/3 частку в праві спільної сумісної власності на Квартиру та право власності в порядку спадкування на інші 2/3 частки в праві спільної сумісної власності на Квартиру, померлих [INFO] - дружини [PERSON] і [INFO] - сина [PERSON] підтверджується матеріалами позову в їх сукупності. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»: П.12 «У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст.370, ч.2 ст.372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця». Таким чином, оскільки будь-якої домовленості щодо зазначеної вище спільної сумісної власності між співвласниками не існує і не існувало, з урахуванням зазначеного вище рішення суду, спірна квартира, загальною площею 88,7 кв.м, житловою - 48,1 кв.м належить позивачу - [PERSON] , його дружині - [PERSON] , сину - [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частках кожному, тобто по 1/3 частині, з яких: \~ \~ \~ \~згідно ч.2 ст.370 ЦК України, 1/3 частина квартири номер [ADDRESS] , загальною площею 88,7 кв.м, житловою - 48,1 кв.м., належить на праві власності [PERSON] , а інші 2/3 цієї вартири, по 1/3 її частини, входять до складу спадщини після померлих: [INFO] дружини позивача, [PERSON] та [INFO] сина позивача, [PERSON] , єдиним спадкоємцем першої черги яких згідно ст.1261 ЦК України є [PERSON] , як батько та чоловік померлих.Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України). Пунктом 1 ч.2ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За змістом ст.13 Ковенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Беручи до уваги, що двоє із співвласників квартири, що залишилися у свідоцтві, є померлим і посвідчити договір розподілу часток у спільній сумісній власності на майно не має можливості, так як і здійснити подальшу реєстрацію їх права спільної часткової власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в зв`язку із тим, що реєстрація права власності на померлих не передбачена чинним законодавством України, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved