Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивував тим, що 01 грудня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем було укладено договір про іпотечний кредит № 172н/1078, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 120 000,00 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12 % річних на строк до 03 грудня 2026 року. В забезпечення виконання грошового зобов`язання за договором про іпотечний кредит № 172н/1078 від 01 грудня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем 27 листопада 2007 року було укладено іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до умов якого відповідач передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] . 17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги за договором про іпотечний кредит № 172н/1078 від 01 грудня 2006 року. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 27 лютого 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним Максимом Анатолійовичем на підставі Іпотечного договору з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, зареєстровано право приватної власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на квартиру [ADDRESS] . 26 вересня 2020 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про добровільне виселення зі зняттям з реєстраційного обліку всіх мешканців житла, оскільки законним власником предмета іпотеки: [ADDRESS] , є Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Позивач зазначає, що проживання відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу, як його власнику користуватися та розпоряджатися нерухомим майном на свій розсуд. У зв`язку з чим просить визнати визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зняти з реєстраційного обліку, стягнути судові витрати. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 01 грудня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем було укладено договір про іпотечний кредит № 172н/1078, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 120 000,00 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12 % річних на строк до 03 грудня 2026 року (а.с. 7-9). В забезпечення виконання грошового зобов`язання за договором про іпотечний кредит № 172н/1078 від 01 грудня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем 27 листопада 2007 року було укладено іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до умов якого відповідач передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] (а.с. 10-11). 17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги за договором про іпотечний кредит № 172н/1078 від 01 грудня 2006 року (а.с. 13-24). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 27 лютого 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним Максимом Анатолійовичем на підставі Іпотечного договору з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, зареєстровано право приватної власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на квартиру [ADDRESS] (а.с. 14-15). 26 вересня 2020 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про добровільне виселення зі зняттям з реєстраційного обліку всіх мешканців житла, оскільки законним власником предмета іпотеки: [ADDRESS] , є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (а.с.17, 18). Позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зняти з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проживання відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу, як його власнику користуватися та розпоряджатися нерухомим майном на свій розсуд. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнала повністю, оскільки кредитні кошти було взято у іноземній валюті, а тому дані правовідносини підпадають під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого в забезпечення кредитів в іноземній валюті», який не передбачає втрати кредитором права на задоволення своїх вимог у разі невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення (відчуження без згоди власника) певного майна. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (частини перша, друга статті 319 ЦК України). У частині першій статті 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України). Судом встановлено, що 27 лютого 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним Максимом Анатолійовичем на підставі Іпотечного договору з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя було зареєстровано право приватної власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на квартиру [ADDRESS] . Однак постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року скасовано та ухвалено по справі нове рішення. Позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича про визнання незаконним та скасування запису про право власності задовольнити: визнати протиправним та скасувати запис про право власності № 35746013 від 27 лютого 2020 року, який здійснено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 51411269 від 02 березня 2020 року (запис про права власності № 35746013) за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», яким приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін Максим Анатолійович зареєстрував права власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на квартиру [ADDRESS] . Припинити право власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на квартиру [ADDRESS] (а.с. 57-61). Отже, оскільки припинено право власності позивача на спірну квартиру, тому суд приходить висновку про відсутність правових підстав для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зняття її з реєстраційного обліку. За встановлених обставин у задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку слід відмовити повністю. Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.

Outcome: dismissed