Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 69741,36 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 15 березня 2006 року у справі стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 лютого 2006 року. Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Гощанському районному управління державної виконавчої служби. Вказує, що станом на 31.03.2022, внаслідок не виконання відповідачем рішення суду, за останнім утворилась заборгованість, що становить 2 378 763,29 грн. Однак, враховуючи положення ст.196 СК України з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі 69741,36 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у вищенаведеній сумі та стягнути судові витрати. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 19 травня 2022 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Позивач в заяві на ім`я суду підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, розгляд справи здійснювати за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що заборгованість у з зв`язку з тим, що не може знайти роботу, як тільки буде можливість заробити кошти, заборгованість буде поступово погашати. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 15 березня 2006 року у справі стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 лютого 2006 року. Відповідно до проведеного начальником Гощанського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 31 березня 2022 року сукупний розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів станом на 31 березня 2022 року становить 69 741, 36 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком сума пені за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2006 року по березень 2022 року становить 2 378 763,29 грн. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. В разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові Верховного Суду від 20 липня 2020 року у справі №362/4462/16-ц викладений правовий висновок, відповідно до якого відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами Сімейного кодексу України. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів встановлений факт неналежного виконання [PERSON] аліментних зобов`язань за період з лютого 2006 року по березень 2022 року, оскільки відповідачем сплата аліментів за спірний період не здійснювалась. Доказів оскарження відповідачем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, проведеного державним виконавцем, матеріали справи не містять. Обставини, які б давали підстави вважати, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася з незалежних від відповідача причин, що виключає наявність його вини, у справі не встановлені. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи, що суд не встановив обставин, які б підтверджували відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, наявні правові підстави для стягнення з відповідача передбаченої ст.196 СК України пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 100 відсотків заборгованості, а тому позов належить задовольнити. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 та ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу за підготовку, подання позовної заяви до суду в розмірі 12000 гривень, що підтверджується квитанціями, які наявні в матеріалах справи та актом приймання- передачі виконавчих робі до Договору про надання правничої допомоги адвокатом №21/21-ц від 28 травня 2021 року. При вирішенні питання щодо певних видів наданих послуг правничої допомоги адвокатами по зазначеній цивільній справі, суд враховує їх пов`язаність із розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу їх необхідності. Із матеріалів справи вбачається, що дії адвокатів по наданню послуг відповідають умовам договорів про надання правової допомоги, а час, витрачений на складання та подання цих документів, є обґрунтованим. За вказаних обставин, суд вважає, що у справі наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 12000 гривень - витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката. Окрім того, за правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір, від оплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: approved