Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

21.04.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що 31.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис №74188 про звернення стягнення з нього на користь ТОВ ФК «АВАНСАР» заборгованості за кредитним договором №200144093 від 10.05.2016 року, укладеного між ним та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» в розмірі 67\~543,49 грн. Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає до виконання, оскільки він не погоджується із розміром заборгованості, а отже, заборгованість не є безспірною. У зв`язку з викладеним позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 25.04.2022 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Цього ж дня судом забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №68639504 від 12.02.2022 року з примусового виконання виконавчого напису №74188, виданого 21.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. до набрання судовим рішенням законної сили. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач ТОВ «АВАНСАР» в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №74188 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості за кредитним договором №200144093 від 10.05.2016 року, укладеного між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та [PERSON] в розмірі 67\~543,49 грн. Відповідно до п. 19 ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. В судовому засіданні встановлено, що позивач не згодний з нарахованою сумою заборгованості по кредиту, тобто наявний спір, оскільки заборгованість стягнута без врахування строку позовної давності, отже відсутня вимога закону про безспірність заборгованості, що і потягло за собою вчинення виконавчого напису, який суперечить закону і повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем при подачі позовної заяви був сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1488,60 грн.,\~що підтверджується\~квитанцією №9260-8417-0270-0171\~від 21.02.2022\~року, а тому\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню судовий\~збір в\~розмірі 1488,60 грн. Крім того, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до\~частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи те, що [PERSON] не було надано жодних документів, які б підтверджували те, що ним було витрачено грошові кошти в сумі 30\~000 грн. на професійну правничу допомогу по даній справі, тому в даній частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial