Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

29.11.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи, що не виявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Хотинський районний відділ державної виконавчої служби у Дністровському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтуванні своєї позовної заяви позивач зазначає, що 08.06.2021 року виконавцем Хотинського районного відділу Лобчуком Г.О. розглянуто заяву ТОВ «Фінпром маркет» про відкриття виконавчого провадження та відкрито виконавче провадження № 65722317 з примусового виконання виконавчого напису № 12729 зареєстрованого в реєстрі 12.03.2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 250121ФК від 25.01.2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 25/01/21 від 25.01.2021 року, якому ТОВ «Інфінанс» на підставі договору факторингу № 26032019 від 26.03.2019 року відступило право вимоги за кредитним договором № 0992006953 від 02.06.2018 року, суму у розмірі 3030 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12 726,44 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією, 50 грн. за вчинення виконавчого напису разом сума у розмірі 15 806,44 грн. Позивач вказує, що про вчинений виконавчий напис йому стало відомо від виконавця 20.10.2021 року. Позивач вважає, що напис вчинено з порушенням вимог та порядку вчинення виконавчого напису в частині подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника та порушенням норм чинного законодавства, оскільки нотаріус вчинив виконавчий напис на виписці за кредитним договором № 0992006953 від 02.06.2018 року, однак станом на 12.03.2021 року чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Вище вказана виписка не була посвідчена нотаріально, а тому нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості боржника. Позивач зазначає, що його не було повідомлено про зміну кредитора та не було направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити його позовну заяву в повному обсязі та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Частиною 4 ст. 19 ЦПК України встановлено, що для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 лютого 2022 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. витребувано докази, а саме: належним чином засвідчену копію матеріалів нотаріальної справи, які слугували для вчинення виконавчого напису № 12729 від 12.03.2021 року. Представник позивача Роскрут О.С. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. Частино. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 08.06.2021 року виконавцем Лобчук Г.О. відкрито виконавче провадження № 65722317 на підставі виконавчого напису № 12729 від 12.03.2021 року, який вчинений Остапенком Є.М. про стягнення коштів з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» в сумі 15 806,44 грн. Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Фінпром маркет» звернулося до Хотинського РВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з заявою про примусове виконання рішення, а саме: виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення із боржника [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Фінпром маркет» суми у розмірі 15 806,44 грн. Відповідно до виконавчого напису вчиненого 25 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. № 12729 в якому зазначається, що стягнення із боржника [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Фінпром маркет» суми у розмірі 15 806,44 грн. з яких 3 030 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12 726,44 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією, 50 грн. за вчинення виконавчого напису. Згідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 0992006953 від 02.06.2018 року за період з 25.03.2019 по 12.03.2021 року сума заборгованості становить: 15 756,44 грн. з яких 3 030 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12 726,44 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, і Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. При цьому, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, як встановлено судом, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», для одержання виконавчого напису додаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У відповідності до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій же постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При цьому, Велика палата Верховного суду в своїй постанові від 04 липня 2018 року (справа № 310/11534/13-ц) також зазначила, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Крім того ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У відповідності до ст. 285 ЦК України загальна позовна давність встановлюється три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Також згідно до п.1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 для одержання виконавчого напису надається оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того нотаріус повинен повідомити боржника про надходження до нього заяви від стягувача про вчинення виконавчого напису, наслідки такого неповідомлення зазначені в узагальненні ВССУ від 07.02.2014 року про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні, а саме: в п. 10 вказаного узагальнення зазначено, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Інших відомостей та доказів, станом на час розгляду справи, які б спростували вказаний факт, відповідачем до матеріалів справи не додано. Також суд враховуючи позицію Верховного суду України від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц де Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові необхідно з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Отже, як встановлено судом нотаріус не повідомив позивача про надходження до нього звернення стягувача із заявою про вчинення виконавчого напису на що відповідно останній не міг відреагувати жодним чином, тим більше надати заперечення проти нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав би вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не було перевірено безспірність вимог кредитора (відповідача). Суд встановивши відсутність доказів направлення нотаріусом до позичальника листа, про те що до нього звернувся стягувач для видачі виконавчого напису, тим самим обмежив боржника у праві надати пояснення заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 30.12.2021 № 4722/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 17.12.2021 № 4 на підставі підпунктів «е», «з» та «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону, у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства, а також грубим порушенням закону, яке завдало шкоди фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій та неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 за № 7921 на ім`я Остапенка Євгена Михайловича , анульовано. Таким чином, підсумовуючи все вище викладене судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Інфінанс» було укладено кредитний договір за № 0992006953 від 02 червня 2018 року в подальшому на підставі договору факторингу право вимоги було відступлено до ТОВ «Фінпром маркет». 12.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис № 12729 (а.с.10), яким стягнення здійснюється в період з 25.03.2019 року по 12.03.2021 року із боржника [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Фінпром маркет» суми у розмірі 15 806,44 грн. з яких 3 030 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12 726,44 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією, 50 грн. за вчинення виконавчого напису. 08.06.2021 року Хотинським районним відділом ДВС у Дністровському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було відкрито виконавче провадження № 65722317 на підставі вище вказаного виконавчого напису та постановлено відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 12729 від 12.03.2021 року про стягнення коштів [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» в сумі 15 806,44 грн. (а.с.8). Враховуючий вище викладене та аналізуючи зібрані докази у справі, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, вчинив виконавчий напис на не нотаріально посвідченому договорі, не повідомивши боржника про надходження до нього заяви від стягувача про вчинення виконавчого напису чим унеможливив надати позивачу заперечення, пояснення щодо заборгованості. Зазначене дає підстави вважати, що нотаріус не упевнився безспірності характеру правовідносин сторін, а тому позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що повністю не підлягає примусовому виконанню з моменту його вчинення. А отже, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та повністю доведеними в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вирішення питання судових витрат відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Для цілей розподілу судових витрат суд бере до уваги: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Підтвердженням понесених витрат на правничу допомогу позивача є: - Договір про надання правової допомоги від 20 жовтня 2021 року укладений між адвокатом Роскрутом Орестом Семеновичем та [PERSON], де п. 3.1. сторони погодили вартість послуг адвоката в розмірі 5 000 грн. - Розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу від 24.11.2021 року в якому вказується, що адвокат Роскрут О.С. надав послуги, а саме: усна консультація з приводу виконання виконавчого напису нотаріуса (витрачено часу адвоката 0,5 год. вартість поснули 500 грн.), ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 65722317 в Хотинському РВ ДВС (витрачено часу адвоката 0,5 год. вартість поснули 500 грн.), підготовка позовної заяви про визнання виконавчого напису № 12729 від 12.03.2021 року таким, що не підлягає виконанню (витрачено часу адвоката 3 год. вартість поснули 3000 грн.), підготовка клопотання про витребування доказів (витрачено часу адвоката 1 год. вартість поснули 1000 грн.), всього витрачено часу адвокатом 5 год. вартість наданих послуг 5 000 грн. годинна роботи адвоката становить 1000 грн.). - Акт виконаних робіт від 24.01.2021 року в якому зазначається, що адвокат виконав в повному обсязі всі вище вказані послуги та сторони одна до одної не мають претензій. - Квитанція до прибуткового касового ордеру від 24.11.2021 року з якої вбачається, що Роскрутом О.С. прийнято від [PERSON] грошову суму в розмірі 5 000 грн., на підставі договору від 20.10.2021 року про надання правової допомоги. - Ордер на надання правничої допомоги серія СЕ № 1034073 виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 20.10.2021 року. - Квитанція про сплату судового збору № 797 у розмірі 908 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, суд вважає, що вказані докази є належними, достовірними та достатніми для підтвердження витрат позивача на правничу допомогу в сумі 5000 грн. та відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. У відповідності до ч.6 ст. 137 ЦПК України відповідач не надав до суду клопотань, заяв про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved