Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Чепурнов В.І., звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, внаслідок виконання трудових обов`язків. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з Акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат". За час роботи на даному підприємстві, отримав травму на виробництві, а саме: травматична ампутація 3-го пальця кисті на рівні нігтевої фаланги, що підтверджується Актами про нещасний випадок за формою Н-1 та Н-5 , копії яких додаються. Довідкою Серії 12ААА №950535 від 10.01.2018 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, [PERSON] первинним оглядом визначено 5% втрати професійної працездатності. Крім того, працюючи на даному підприємстві отримав також і хронічні професійні захворювання, які обумовлені умовами в яких він працював. Тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм, недосконалість технологічних процесів, несприятливий мікроклімат, важка фізична праця, вимушена робоча поза сприяли розвитку професійних захворювань. Відповідно до Довідки Серії 12 ААА №060129 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 03.02.2022 року [PERSON] визначено 65% втрати працездатності - безстроковою Згідно з Довідкою Серії 12 ААВ №13099 до акту огляду медико- соціальної експертної комісії від 03.02.2022 року [PERSON] встановлено третю групу інвалідності, пов`язану з виробництвом. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці [PERSON] втратив своє здоров`я, йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування. Крім того внаслідок виробничої травми відбулась ампутаційна культя 3-го пальця правої кісті. [PERSON] не може повернутись до повноцінного способу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на його душевному та фізичному стані. Просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 240000,00 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 02 травня 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 13 травня 2022 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 15000,00 грн., в повному обсязі. Вимоги позивача вважають необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства України. Так, позивач, стверджуючи про заподіяння йому моральної шкоди, не наводить жодних доказів, якими підтверджується факт заподіяння йому моральних страждань, що унеможливлює задоволення позовних вимог. Зазначив, що відповідно до первинних висновків МСЕК позивач частково втратив професійну працездатність по професії, проте не втратив спосіб вести звичайний спосіб життя. Звертають увагу суду на те, що Акт П-4 від 09.02.2021 року має окрему думку страхового експерта з охорони праці, згідно до якої визначені порушення встановлення факту професійного захворювання позивача, також ставляться під сумнів діагнози встановлені ДУ "Український науково-дослідний інститут промислової медицини". Наявність неправомірних дій чи бездіяльності або вини власника підприємства чи уповноваженого ним органу по відношенню до позивача не вбачається. Таким чином, умови відповідальності власника, або уповноваженого ним органу, як протиправність дії або бездіяльність та вина, відсутні. У зв`язку з чим, на їхню думку, немає підстави виникнення відповідальності, через відсутність самого правопорушення. Стосовно вимог позивача щодо стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходів фізичних осіб, то відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди є доходом позивача, який є об`єктом оподаткування, відповідно до п.п.164.2.14, п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України. Крім того, п.п.16-1 підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України , до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Також зазначають, що відповідач у повній мірі виконує норми ЗУ "Про охорону праці" на які в своєму позові посилається позивач. АТ " Марганецький ГЗК" вважає, що в спірних правовідносинах не було встановлено вчинення з боку відповідача будь-яких неправомірних дій, що могли б призвести до настання професійного захворювання, отже відсутня одна з обов`язкових передумов для відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги не співмірні з ступенем вини підприємства (оскільки відсутня вина) і ушкодженням здоров`я позивача. заявлений позивачем розмір моральної шкоди невмотивований, завищений та не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу шкоди. Як вбачається з позовної заяви та додатків до неї, розрахунок розміру компенсації моральних страждань не підтверджується жодними належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами. Щодо стягнення на користь позивача судових витрат на правничу допомогу зазначають, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу, учасник справи має подати ( окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару ,що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Адвокатом Чепурновим В.І. надано до суду копію договору про надання професійної правничої допомоги, копію ордера, акт виконаних робіт та квитанцію від 25 грудня 2021 року на суму 15000,00 грн. Однак детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних ним, не надав, тому вважають, що немає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу. 19 травня 2022 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Чепурновим В.І. надано відповідь на відзив, в якій останній просив позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків задовольнити повністю та стягнути на користь [PERSON] в відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, внаслідок виконання трудових обов`язків 240000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, також стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ПАТ " Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого на даний час є АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] , заведеної 25 серпня 1989 року на [PERSON] . За час роботи на даному підприємстві, а саме: 31 липня 2017 року о 17 год. 10 хв., позивач отримав травму на виробництві, яка обумовлена умовами в яких він працював, а саме: травматична ампутація 3-го пальця кисті на рівні нігтевої фаланги, що підтверджується Актами форми Н-1, Н-5. За даним нещасним випадком складено Акти за формою Н-1 та Н-5 від 03 серпня 2017 року. Крім зазначеного, позивач працюючи на даному підприємстві також отримав і професійні захворювання, які обумовлені умовами в яких він працював, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] від 09 лютого 2021 року Форма П-4 . Згідно висновку МСЕК Серії 12 ААА№050535 від 10.01.2018 року [PERSON] первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом в розмірі 5%, групу інвалідності не встановлено. Впродовж, при повторних переоглядах, [PERSON] визначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках - 5% по трудовому каліцтву, безстроково, групу інвалідності не встановлено, що підтверджується копією виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серії 12ААА №060843 від 03.03.2021 року . Відповідно до Довідки Серії 12ААА №060129 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 03.02.2022 року [PERSON] встановлена ступінь втрати професійної працездатності у загальному розмірі 65%, з яких: 30%-вібр.; 15%-радик.;10%-ХОЗЛ; 5%-туг.; 5%- труд. кал.-2017 р., безстроково та встановлено третю групу інвалідності. Згідно Довідки Серії 12 ААВ №13099 до акту огляду медико- соціальної експертної комісії від 03.02.2022 року [PERSON] встановлено третю групу інвалідності, безстроково, у зв`язку із професійними захворюваннями. Виходячи з медичних документів, акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 31 липня 2017 року о 17 год. 10 хв. на ПАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" від 03 серпня 2017 року (форма Н-5); акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 03 серпня 2017 року (форма Н-1) ; акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у [PERSON] від 09 лютого 2021 року (форма П-4), суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки та впливом комплексу виробничих шкідливих факторів на шахті, позивач отримав професійні захворювання та травму на виробництві. Статтею 46 Конституції України передбачено, що право громадян на соціальний захист гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, одним із видів якого є відповідно за ч.1 ст.4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування - страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. З наведеного вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки виробнича травма отримана позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим підстави, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно абзацу 9 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до вказаного закону. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпПУ їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.22 Конституції України. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок виробничої травми, спричиненої негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Доводи представника відповідача факту відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки вказане спростовується матеріалами справи: факт заподіяння такої шкоди, у зв`язку із виробничою травмою та професійним захворюванням, встановлений медичними довідками та виписними епікризами, про тривалість лікування та перенесений фізичний біль. Крім того, внаслідок виробничої травми у [PERSON] відбулася ампутація 3-го пальця кисті на рівні нігтевої фаланги. Позивач постійно відчуває больові відчуття, страждання, психологічний дискомфорт, постійну моральну тривогу, слабкість, втому. Крім того, останній постійно відчуває наслідки травми, у зв`язку з вищезазначеним він позбавлений можливості реалізації своїх намірів в професійній сфері, вимушений постійно приймати лікарські препарати, систематично проходити обстеження та проводити медичні і лікувальні процедури, також обмежений в спілкуванні з оточуючими, в вирішенні своїх побутових потреб, все це вимагає додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров`я, що порушує нормальні життєві зв`язки [PERSON] . Таким чином, встановивши, що виробнича травма позивача та наслідки його професійного захворювання, які завдають йому фізичного болю та душевних страждань , виникли з вини АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», яким було допущено порушення трудового процесу, що підтверджено висновками МСЕК щодо втрати позивачем працездатності, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок виробничої травми (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 211/2524/16-ц). Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих зав`язків, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку зі ушкодженням здоров`я, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 150 000 грн., з утриманням податку та обов`язкових платежів. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 141 ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача [PERSON] у даній справі представляє адвокат Чепурнов В.І. на підставі договору про надання правової допомоги від 25 грудня 2021 року. Згідно квитанції № 480023 вартість правничої допомоги склала 15000 гривень, які сплачені позивачем та підлягають стягненню на його користь з відповідача. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 992,40 грн. Вимоги відповідача про витребування у позивача платіжних реквізитів задоволенню не підлягають, оскільки діючий процесуальний закон не передбачає, під час розгляду справи, вчинення даної процесуальної дії. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial