Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

До суду звернувся виконувач обов`язків керівника Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Павлоградської міської ради із заявою про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування своєї заяви зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , якому належала квартира загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв. Заявник вказав на те, що Павлоградська міська рада не здійснює передбаченого законодавством обов`язку звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлої зі спливом одного року, у зв`язку з чим вимушений був звернутись до суду із вказаними вимогами. У судовому засіданні представник прокуратури підтримав заяву та просив її задовольнити з підстав зазначених у письмовій заяві. Заінтересована особа подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу вказаної вкартири від 12.07.2008 року. Відповідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті та листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах м. Павлограду від 03.02.2021 року №379-20.10-31, [PERSON] помер [INFO] . З копії відповіді Першої павлоградської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідно копії інформаційної довідки зі спадкового реєстру, заповітів або спадкових договорів після смерті [PERSON] немає. У квартирі померлого за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований лише померлий [PERSON] , який знятий з реєстрації 15.09.2021 року відповідно копії відповіді КП "МІРАЦ" від 05.10.2021 року. Згідно копії відповіді виконавчого комітету Павлоградської міської ради, остання не зверталась до органів судової влади із заявою про визнання спадщини стосовно громадянина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відумерлою. Так, відповідно до пункту 8 частини 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Згідно з приписами ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України). Положеннями частин 1 ст. 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до приписів частини 2 ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням. Аналогічна норма передбачена частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування». Суд погоджується з аргументами заявника, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, у своїй сукупності, є достатніми, а тому вказані вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved