Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Представник позивачки просить суд встановити факт проживання позивачки [PERSON] , [INFO] , разом із померлим [PERSON] , однією сім`єю на момент його смерті [INFO] в будинковолодінні [ADDRESS] та просить визнати за позивачкою, спадкоємицею першої черги за законом, право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] , дійсною вартістю 266372 гривні, куди входить: житловий будинок літери «А»; підвал літери «ПдА»: гараж літери «Б»; сарай літери «В»; сарай літери «Г»; сарай літери «Д»; курник літери «Е»; огорожа-1; ворота з хвірткою-2; відмостка-3, яке належало померлому [INFO] [PERSON] та на земельну ділянку з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», площею 0,0640 га, вартістю 125664 гривні, розташовану в [ADDRESS] , яка належала померлому [INFO] [PERSON] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №491958, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за реєстраційним номером 010564703310 від 27.07.2005 року, виданого на підставі рішення сесії Заліщицької міської ради від 21.10.2003 року №708, кадастровий номер - 6122010100:02:003:0048. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на ту обставину, що [INFO] в м.Заліщики Тернопільської області помер батько позивачки [PERSON] . Після смерті батька позивачка прийняла спадщину, оскільки проживала з померлим на момент його смерті в одному будинку, що підтверджується довідкою міської ради № 4993 від 07.10.2021 року та актом міської ради від 07.10.2021 року. Позивачка має право на спадкування майна, що належало померлому батькові, як спадкоємиця першої черги за законом. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та оформлення права власності на будинковолодіння та земельну ділянку після смерті [PERSON] позивачка звернулася із заявою до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу. Приватний нотаріус своєю постановою відмовив позивачці у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки нею не підтверджено проживання з батьком [PERSON] на момент смерті та рекомендовано дане питання вирішувати по суті в судовому порядку. Встановлення даного юридичного факту позивачці необхідно для реалізації своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , оскільки вона проживала з померлим на момент його смерті і є спадкоємицею першої черги за законом. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять суд їх задоволити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій просить цивільну справу розглядати без її участі, з позовними вимогами згідна, просить їх задоволити у підготовчому судовому засіддані. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається, що [INFO] в м.Заліщики Заліщицького району Тернопільської області помер батько позивачки [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.07.2020 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.07.1973 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Заліщицького райвиконкому 23.08.1995 року, позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] її батька [PERSON] . Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з будинковолодіння по [ADDRESS] , дійсною вартістю 266372 гривні, куди входить: житловий будинок літери «А»; підвал літери «ПдА»: гараж літери «Б»; сарай літери «В»; сарай літери «Г»; сарай літери «Д»; курник літери «Е»; огорожа-1; ворота з хвірткою-2; відмостка-3, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане [PERSON] виконкомом Заліщицької міської ради 27.01.2012 року за реєстровим номером 2386 та записано в реєстрову книгу №26, реєстраційний номер 3956 та земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», площею 0,0640 га, вартістю 125664 гривні, розташованої в [ADDRESS] , яка належала померлому [INFO] [PERSON] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №491958, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за реєстраційним номером 010564703310 від 27.07.2005 року, виданого на підставі рішення сесії Заліщицької міської ради від 21.10.2003 року №708, кадастровий номер - 6122010100:02:003:0048. Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавиці на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок її смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з будинковолодіння по [ADDRESS] , дійсною вартістю 266372 гривні, куди входить: житловий будинок літери «А»; підвал літери «ПдА»: гараж літери «Б»; сарай літери «В»; сарай літери «Г»; сарай літери «Д»; курник літери «Е»; огорожа-1; ворота з хвірткою-2; відмостка-3 та земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», площею 0,0640 га, вартістю 125664 гривні, розташованої в [ADDRESS] , право на спадкування якої за законом належить позивачці у справі. Згідно довідки Заліщицької міської ради №4993 від 07.10.2021 року позивачка [PERSON] проживала з померлим [INFO] [PERSON] на момент його смерті в одному будинку. Відповідно до акту про фактичне місце проживання без реєстрації (не проживання за місцем реєстрації), складеного депутатом Заліщицької міської ради Амбрик Т.І. 07.10.2021 року, позивачка [PERSON] проживала з [PERSON] на момент його смерті [INFO] в одному будинковолодінні [ADDRESS] . Згідно інформації, викладеної у листі №29-19-0.395-143/309-21 від 19.10.2021 року Головного управління Держгеокадастру у Тернопільскій області, [PERSON] , жителю [ADDRESS] , дійсно видано державний акт на право власності на земельну ділянку, за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». Державний акт серії ЯА №491958 зареєстровано в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за реєстраційним номером №010564703310 від 27.07.2005 року та видано на підставі рішення сесії Заліщицької міської ради від 21.10.2003 року №708 на земельну ділянку площею 0,0640 га., кадастровий номер - 6122010100:02:003:0048. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», загальною площею 0,0640 га, що за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 6122010100:02:003:0048, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 125664 гривні. Згідно із правовою позицією Верховного Суду, яку висловлено у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, зазначено, що звернення до суду з позовом про встановлення факту проживання та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом допускається, якщо це в майбутньому порушує право власності на спадкове майна та позивачка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, звернення до суду з вимогою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування цілком відповідає законодавству. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] проживала разом із померлим [PERSON] однією сім`єю на момент його смерті [INFO] в будинковолодінні [ADDRESS] . У встановлений ст.1270 ЦК України строк, позивачка заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подала, тобто є такою, що прийняла спадщину, а тому має право на спадкування майна, що належало померлому [PERSON] , як спадкоємиця першої черги за законом. Однак, листом приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. позивачці [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька - [PERSON] у зв`язку з неможливістю встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та пропуском строку для прийняття спадщини. Позивачці рекомендовано звернутися до суду. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачкою - [PERSON] , суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка [PERSON] проживала разом із померлим [PERSON] однією сім`єю на момент його смерті [INFO] в будинковолодінні [ADDRESS] , у встановлений ст.1270 ЦК України строк заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подала, тобто є такою, що прийняла спадщину, а тому має право на спадкування майна: будинковолодіння та земельної ділянки, що належали померлому батькові [PERSON] , як спадкоємиця першої черги за законом. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved