Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

У вересні 2021 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту родиних відносин, у якій просить встановити, що [PERSON] є онукою [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] є онукою [PERSON] , однак документи, що підтверджують ступінь рідства не збереглися по причині втрати свідоцтва про народження її батька - [PERSON] (сина [PERSON] ). На даний час виникла необхідність встановити факт родинних відносин із [PERSON] та відновити свідоцтво про смерть [PERSON] , який помер [INFO] у м. Київ, для пред?явлення на Байковому кладовищі для узаконення поховання матері заявника - [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Київ, прах якої підхоронено до могили [PERSON] . Окільки в Подільському районному у місті Києві Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відмовлено заявнику у видачі дубліката свідоцтва про смерть [PERSON] , у зв?язку із відсутність свідоцтва про нароження її батька - [PERSON] , остання змушена була звернутись до суду. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 17.09.2021 року заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 318 ЦПК України, та надано заявнику строк для усунення недоліків заяви. 27.01.2022 року від заявника через канцелярію суду надійшла заява про усунення недоліків, яку передано судді 02.02.2022 року. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02.02.2022 року відкрито провадження у даній справі та, з урахуванням ст. 19 ЦПК України, суд вирішив розглянути її за правилами окремого провадження. Заявник у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась. Тому суд розглянув справу у відсутність учасників процесу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, наприклад, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 34). Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] 23.06.1989 року уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 35). Згідно архівної довідки від 26.04.2021 року №24/6-898 за матеріалами архівної особової справи, яка знаходиться в Галузевому архіві Служби безпеки України, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 04.08.1949 року проходив військову службу в органах МДБ-КДБ-СРСР. Близькими родичами зазначено: батько - [PERSON] , 1895 року народження, мати - [PERSON] , 1896 року народження, сестра - [PERSON] , 1925 року народження, сестра - [PERSON] , 1937 року народження, дружина - [PERSON] , 1933 року народження, дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 37-38). Згідно вимог діючого законодавства, родинні відносини можуть підтверджуватися будь - якими документами, які містять необхідні відомості. До заяви про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначається мета, для якої заявник просить встановити цей факт, повинні додаватися докази, які підтверджують наявність даного юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів РАЦСу про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; покази свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого з заявником (сусіди, куми, друзі, інші родичі і т.д.). Досліджені судом докази беззаперечно свідчать про родинні відносини між родичами прямої лінії споріднення, а саме те, що [PERSON] , яка народилася [INFO] , є онукою [PERSON] , 1895 року народження, що помер [INFO] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанови від 31 березня 1995р. № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення , суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, встановлення факту родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка народилася [INFO] , є онукою [PERSON] , 1895 року народження, що помер [INFO] , має для заявника юридичне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved