Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Позивач КП «ЖЕО № 2» ПМР звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, посилаючись на те, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] та користується послугами підприємства по утриманню, технічному обслуговуванню і поточному ремонту будинку, споруд та прибудинкових територій згідно з переліком послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту, затвердженого уповноваженим органом, а тому зобов`язаний\~ оплачувати отримані послуги. У зв`язку з невиконанням покладених зобов`язань за період з 01.02.2014 року по 31.10.2021 року утворилась заборгованість у сумі 4816,34 грн. Також позивачем нараховано за період з 01.02.2014 року по 30.10.2021 року 3% річних у сумі 393,43 грн. та інфляційних витрат 1346,05 грн., а всього 6555,82 грн., та 2270 грн. сплаченого при подачі позову судового збору, які позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду відзив в якому просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі та застосувати строк позовної давності. Крім того, посилався на ту обставину, що між [PERSON] та КП «ЖЕО №2» не укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд на прибудинковій території. Ухвалою суду від 13.12.2021 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №68 від 04.04.2018 року визначено КП «ЖЕО № 2» виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та затверджено вичерпний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та встановлено середні тарифи для них. В зв`язку з тим, що відповідач не оплачує житлово-комунальні послуг, утворилась заборгованість за період з 01.02.2014 року по 31.10.2021 року у розмірі 4816,34 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 162\~ЖК України передбачено обов`язок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. З довідки ЖЕО №2 вбачається, що [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] як власник квартири. З ухвали судді Київського районного суду м. Полтави Самсонової О.А. від 10.08.2021 року вбачається те, що судовий наказ від 21.07.2021 року виданий за заявою КП «ЖЕО№2» про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 5894,40 гривень скасовано. Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Відповідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності. Так, судом встановлено, що позивачем заборгованість нарахована за період з з 01.02.2014 року по 31.10.2021 року в сумі 4816,34 гривень. В наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач частково проводив оплати за отримані послуги в лютому 2017 року в сумі 150 гривень, вересні 2017 року в сумі 100 гривень, в жовтні 2017року в сумі 200 гривень, в січні 2018 року в сумі 600 гривень, в січні 2019 року в сумі 200 гривень. При цьому місячне нарахування складало 38,07 в 2017-2018 роках,96,43 гривні з січня 2019 року. Крім того, в липні 2021 року КП «ЖЕО№2» зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу. Отже, враховуючи, що строк позовної давності перервано, про що свідчать часткові оплати заборгованості відповідача та звернення позивача із заявою про видачу судового наказу, суд приходить до висновку про те, що заява про застосування строку позовної давності не підлягає до задоволення. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України)\~ вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції в сумі 1346,05 гривень та 3% річних в сумі 393,43 гривень. Посилання відповідача на відсутність договору з КП «ЖЕО№2» не прийняті судом до уваги, оскільки відсутність письмового договору не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані послуги, тим більше відповідач частково сплачував за надані послуги. Крім заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved