Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

У січні 2021 р. [PERSON] звернулася до суду із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Товариства з обмеженою відповідальністю «СОС Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу», Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Кредит», треті особи: Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна», Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів. Ухвалою суду від 12.01.2021 р. вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», треті особи: Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна», Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про захист прав споживачів виділено в окреме провадження; у позові [PERSON] просить визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» вчиненими із застосуванням нечесної підприємницької практики та такими, що порушують її права як споживача. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що була споживачем послуг декількох фінансових організацій, у тому числі, Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», 03.11.2019 р. невідомі особи заволоділи її sim-картою мобільного оператора «Vodafone», отримали доступ до електронної пошти, акаунта в системі «Приват24», скористалися її особистими та персональними даними і оформили кредити на її ім`я, зокрема, № 795585942 від 03.11.2019 р. на суму 7 000,00 грн. Ухвалою суду від 14.01.2021 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відзив на позовну заяву не подано. Третіми особами: Приватним акціонерним товариством «ВФ Україна», Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» пояснення щодо позову або відзиву не подано. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог про визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» вчиненими при укладенні договору № 795585942 від 03.11.2019 р. на суму 7 000,00 грн із застосуванням нечесної підприємницької практики та такими, що порушують її права як споживача, позивачем [PERSON] у якості письмових доказів надано копії: звернення [PERSON] до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» від 27.02.2020 р., витягу є Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 12019220190000030 від 01.01.2019 р., сформованого станом на 19.02.2020 р.; виписки Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від 04.11.2019 р. по картці [PERSON] за угодою № SAMDNWFC00029693061 за період з 03.11.2019 р. по 03.11.2019 р. Частиною 8 статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Отже позовні вимоги [PERSON] , що ґрунтуються на підставі договору № 795585942 від 03.11.2019 р., не підтверджені матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed