Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із даною заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, вимоги за якою уточнив в процесі розгляду справи. Вимоги обґрунтовані тим, що він народився [INFO] в м. Знам`янка Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про його народження. Він із батьками постійно проживав в [ADDRESS] , яка на даний час має назву [PERSON] . З 1995 року навчався в Знам`янський загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №1 ім.Т.Г. Шевченка до 18.06.2003. З 01.09.2003 навчався у Знам`янському професійному ліцеї до 10.11.2004. З 2008 року і до 2014 року постійно мешкав в будинку [ADDRESS] , з 2014 по 2017 рік постійно мешкав в будинку [ADDRESS] . В період з 02.11.2018 по 19.11.2021 відбував покарання у вигляді позбавлення волі на підставі вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області. У зв`язку з необхідністю отримання паспорта громадянина України неодноразово звертався до Державної міграційної служби України, однак йому було відмовлено через відсутність відомостей його проживання на території України. Відтак,\~заявник просить\~встановити факт,\~його постійного\~проживання на\~території України за станом на 24 серпня 1991 року разом із матір`ю, яка померла в 2011 році. Заявник у судовому засіданні пояснив, що коли йому було дев`ять місяців він проживав разом з матір`ю, батько від них пішов і весь час до повноліття він проживав з мамою, навчався в школі, в Училищі, але потім він скоїв злочин та попав у місця позбавлення волі, внаслідок чого він не отримав паспорт та зараз не може отримати, так як не зрозуміло с ким він проживав станом на 1991 рік .В подальшомі від заявника надійшла заява в якій він вимоги заяви підтримав, просить суд розгляд справи проводити за його відсутності. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 12.04.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] народився [INFO] в місті Знам`янка Кіровоградської області Україна. Батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки №71 від 26.11.2021, виданої директором Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 ім. Т.Г.Шевченка, [PERSON] дійсно навчався в Знам`янській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №1 з 1995 року по 18.06.2003 та отримав свідоцтво про неповну середню освіту. Відповідно до довідки № 163 від 26.11.2021 виданої директором Державного навчального закладу «Знам`янський професійний ліцей», [PERSON] навчався в ліцеї з 01.09.2003 по 10.11.2004 на денній формі навчання. Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради № 1658 від 09.12.2021, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав без обліку та реєстрації з 2008 року по 2014 рік в будинку [ADDRESS] , з 2014 по 2017 рік в будинку [ADDRESS] . Згідно з довідкою голови квартального комітету №22 м. Знам`янка Кіровоградської області, № 31 від 30. [PERSON] проживав в [ADDRESS] до 2003 року. Довідкою Вознесенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області від 14.07.2020 підтверджується, що [PERSON] уродженець м. Знамянка звертався до відділу із заявою про встановлення особи. Проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Цим же відділом тимчасово відмовлено у видачі паспорта громадянина України через відсутність підтвердження належності до громадянства. Згідно з паспортом громадянина України [NUMBER] , батько заявника [PERSON] є громадянином України. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч.2 ст.256\~ЦПК (ст.315\~ЦПК відповідно до змін від 15 грудня 2017 року) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст.256\~ЦПК (ст.315\~ЦПК відповідно до змін від 15 грудня 2017 року) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р оку). Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано законом України «Про громадянство України», Указом Президента\~України від\~27\~березня 2001\~року №215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо. За нормою ст.9\~Закону України\~«Про правонаступництво\~України» всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України. Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України\~«Про громадянство\~України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Згідно з п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27березня 2001року № 215/2001 (далі Порядок), - встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Пунктом 8 Порядку передбачено що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Крім цього,\~статтею 8\~Закону України\~«Про громадянство\~України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України ( п.3 ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про громадянство України»). Визначення термінів, що вживаються у Законі України\~«Про громадянство\~України» дається у статті 1 цього Закону, відповідно до якої: - проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або мають військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, виданий іноземцю чи особі без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні; - безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України. Відповідно до п.10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року №558/2006 зі змінами), для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності\~до громадянства\~України особа,\~яка за\~станом на\~24\~серпня 1991\~року або\~на 13\~листопада 1991\~року не\~досягла повноліття\~та проживала\~в Україні\~разом із\~батьками (одним\~із них)\~або іншим\~її законним\~представником,\~подає: судове\~рішення про\~встановлення юридичного\~факту постійного\~проживання особи\~в неповнолітньому\~віці на\~території України\~за станом\~на 24\~серпня 1991\~року або\~факту її\~проживання в\~неповнолітньому віці\~в Україні\~за станом\~на 13\~листопада 1991\~року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Факт постійного проживання заявника на території України станом на момент проголошення незалежності України, а саме 24 серпня 1991 року підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та має для нього юридичне значення підтвердження належності до громадянства України і отримання паспорта громадянина України, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо. За таких\~обставин суд\~приходить до\~висновку,\~що заява\~ [PERSON] \~підлягає задоволенню.

Outcome: approved