Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

04.01.2022 позивачка звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку вона проживає одна протягом останніх 13 років, однак в будинку ще зареєстровані, але не проживають її племінниця - [PERSON] , [INFO] , та дочки останньої - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Неповнолітня [PERSON] взагалі ніколи в цьому будинку не проживала, а лише значилася зареєстрованою. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у вказаному будинку з осені 2005 року, добровільно вибули з нього, з цього часу не з`являлися у вказаному житлі, будь-яких витрат по утриманню цього житла вони не несуть, в тому числі не оплачують комунальних послуг. Факт не проживання відповідачів в належному їй на праві приватної власності будинку підтверджують письмові докази - акти обстеження житлово-побутових умов від 29.12.2021, 19.10.2021, 27.10.2021, 16.11.2021. Також підтвердити цей факт можуть свідки. Зазначала, що реєстрація відповідачів у належному їй будинку обмежує її права як власника, весь тягар з утримання такого лежить на ній, відтак такими діями відповідачів їй чиняться перешкоди у користуванні будинком. Просила суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право на користування будинком [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Додатково позивачка пояснила, що відповідачка [PERSON] зовсім не допомагає їй в утриманні будинку, який є старим і постійно потребує ремонтів, не з"являється там уже протягом багатьох років, її діти взагалі ніколи там не проживали, а формальна реєстрація їх за вказаною адресою чинить їй перешкоди у вільному користуванні будинком. [PERSON] проживає з чоловіком десь у Хмельницькій області вже більше 15 років, за цей час жодного разу не навідувалася в с. Зашковичі, не доглядає не лише за будинком, а й за могилами родичів. Відповідачі в судове засідання не з`явилися та не повідомили про причини своєї неявки, хоча неодноразово своєчасно та належним чином повідомлялися про час та місце судового розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, в телефонному режимі тощо, однак відзиву на позовну заяву не подали, а також від них не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Представник служби у справах дітей Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області Лисак С.І. в судовому засіданні вирішення спору покладає на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідачку [PERSON] не бачили в с. Зашковичі більше 20 років, її дітей взагалі ніколи не бачили. Відповідачі не навідуються до будинку позивачки, там не має їхніх особистих речей, вони не допомагають в утриманні будинку, позивачка ніколи не чинила їм перешкод у користуванні таким будинком, ні про які конфліктні ситуації між ними вони ніколи не чули. Заслухавши пояснення позивачки, представника служби у справах дітей, свідків, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідачів і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що одноосібним власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23033605 від 16.06.2009 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 288550665 від 06.12.2021 (а.с.6-7). Згідно довідки виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради № 828 від 29.12.2021 в будинку на [ADDRESS] проживає без реєстрації [PERSON] , [INFO] (власник), зареєстровані, але не проживають [PERSON] , [INFO] , племінниця, [PERSON] , [INFO] , дочка племінниці, та [PERSON] , [INFO] , дочка племінниці (а.с.18). Актами-довідками виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради № 85 від 16.11.2021, № 70 від 19.10.2021, № 80 від 27.10.2021 та № 99 від 29.12.2021 підтверджується, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але тривалий час фактично не проживають у будинку [ADDRESS] (а.с.13-16). Статтею 137 Конституції України гарантується право на житло. Згідно ч.3 цієї статті ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено право власника житлового будинку, квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Оскільки відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] більше одного року у спірному будинку, який належить на праві приватної власності позивачці, не проживають, [PERSON] та [PERSON] добровільно покинули вказане приміщення, а неповнолітня [PERSON] взагалі ніколи там не проживала, вони без поважних причин не з`явилися в судове засідання та не довели суду поважності причин відсутності за адресою їхньої реєстрації, суд приходить до висновку, що їх слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України у зв"язку із задоволенням позовних вимог підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved