Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] із заявою про усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] . У заяві вказує, що з 2019 року проживає у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , в якої від першого шлюбу є син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із ними. Він з дружиною виховує та утримує дитину матеріально і хоча не являється біологічним батьком [PERSON] , але вважає його своїм сином і готовий надалі виховувати його та створювати для нього стабільні і гармонійні умови для розвитку і життя, щоб дитина росла, розвивалась, виховувалась у повній сім`ї та мав прізвище [PERSON] . Дружина [PERSON] , яка є матір`ю дитини, не заперечує проти усиновлення її сина і зацікавлена в цьому. Батько дитини [PERSON] надав нотаріальну згоду на усиновлення його сина, [PERSON] , так як зрозумів, що це в інтересах дитини. Стан здоров`я, матеріальне становище та житлові умови заявника є добрими та такими, що відповідають вимогам передбачених законом для проведення усиновлення, підтверджені як медичними документами, довідкою про його доходи, так і актами обстеження житлово-побутових умов, які відповідають вимогам для проживання, виховання та забезпечення усім необхідним [PERSON] . Він ознайомлений із правовими наслідками усиновлення, йому відомі правові умови, права та обов`язки, що виникають внаслідок усиновлення. У зв`язку з цим просив суд визнати його усиновлювачем малолітнього [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису про народження дитини, де вказати його батьком дитини, а саме змінити прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON] , по батькові з [PERSON] на [PERSON] , ім`я, дату народження та місце народження дитини залишити без змін. У судове засідання [PERSON] не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, вимоги заяви задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, вимоги заявника задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій він дав згоду на усиновлення [PERSON] його сина [PERSON] , [INFO] , просив справу розглянути без його участі. Представник Служби у справах дітей Гадяцької міської ради Панасенко Оксана у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала щодо задоволення заяви [PERSON] про усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , є громадянином України. 21 червня 2019 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.02.2019, виданого Миргородським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Від першого шлюбу [PERSON] має сина, [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] 21 травня 2021 року надав нотаріальну згоду на усиновлення сина [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] не заперечує проти усиновлення її сина [PERSON] її чоловіком [PERSON] . Згідно ч. ч. 1, 2 та ч. 5 ст. 217 Сімейного Кодексу України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків , яка має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Частиною 3 ст. 218 Сімейного Кодексу України передбачено, що усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком не усвідомлює факту усиновлення. Подружжя [PERSON] та [PERSON] проживають по [ADDRESS] разом з малолітнім [PERSON] , зареєстровані по [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання від 17.11.2021 значиться, що умови, де проживає заявник, разом зі своєю сім`єю є добрі: приватний будинок площею 88 кв. м, у будинку чисто, затишно, тепло, є необхідні меблі, речі, побутова техніка. [PERSON] з повагою ставиться до вітчима, з біологічним батьком не спілкується. Для проживання, виховання та розвитку дитини створено належні умови. Згідно довідки департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України серії ІІА № 1988749, [PERSON] на території України станом на 31.05.2021 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. За результатами медичних обстежень, згідно висновку про стан здоров`я заявника виданого КНП «Гадяцька міська центральна лікарня» Гадяцької міської ради від 17.06.2021, [PERSON] за станом здоров`я може бути усиновлювачем дитини. Згідно висновку Служби у справах дітей Гадяцької міської ради №3 від 18.11.2021 встановлено доцільність усиновлення [PERSON] малолітнього [PERSON] , [INFO] , а також встановлено, що дане усиновлення не суперечить інтересам дитини. Частиною 3 ст. 5 СК України передбачено, що держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Статтею 51 Конституції України проголошено цінність сім`ї, дитинства, материнства і батьківства, що охороняється державою. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Такі правові положення відображено у Європейській конвенції про усиновлення дітей (ETS N 58), вчиненій у Страсбурзі 24.04.1967, яка ратифікована 15.02.2011 та набрала чинності для України 01.09.2011. За загальними принципами Європейської конвенції про усиновлення дітей, усиновлення є дійсним лише за умови, що його здійснено рішенням суду або адміністративного органу. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактичного). Суд, оцінюючи докази у справі, враховує перш за все той факт, що дитина потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист. Суд виходить з фактичних інтересів дитини та умов нормального виховання, а докази надані заявником підтверджують той факт, що дитина буде виховуватися в родині, яка забезпечить їй нормальний рівень життя, моральний та духовний розвиток. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що усиновлення громадянином України [PERSON] малолітнього [PERSON] , повністю відповідає вимогам закону та інтересам дитини, не переслідує корисливих мотивів, а тому його заява про усиновлення підлягає до задоволення. Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення, що відповідає ст. 225 Сімейного Кодексу України. У ст. 233 Сімейного Кодексу України зазначено, що на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Відповідно до ч. 7 ст. 314 ЦПК України, усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Outcome: approved