Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , відноситься до суспільної групи господарств колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 року у вказаному будинку проживала та була зареєстрована [PERSON] , яка фактично була єдиним власником вказаного житлового будинку. [PERSON] померла [INFO] . Спадщину після її смерті прийняла позивачка. Проте звернувшись до нотаріуса за видачею свідоцтва про прийняття спадщини за законом на вказаний будинок, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем. Ухвалою від 17 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У підготовче судове засідання сторони не з`явились. Позивачкою [PERSON] подано заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області надав заяву про розгляд справи за його відсутності, задоволення позову не заперечив. За таких обставин, суд приходить до висновку, що доречно застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, і розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши\~ матеріали\~ справи,\~ суд\~ приходить до\~ наступних висновків. Довідкою КП «Ніжинське МБТІ» за № 01/34-914 від 05.11.2021 року (а.с. 10) підтверджується, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] , не зареєстроване. Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР в редакції 1963 року,\~ майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови\~\~Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність». Згідно роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.\~\~\~ З довідки Колісниківського старостинського округу Вертіївської сільської ради Ніжинського району від 22.09.2021 р. № 303 (а.с. 9) вбачається, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , відносилось до типу колгоспний двір і станом на 15.04.1991 року в ньому була зареєстрована одна особа [PERSON] , а отже фактично була єдиним власником вказаного домоволодіння. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. \~ \~ \~Відмова в оформленні права власності на спірний будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в частині визнання права власності на будинок. Копією свідоцтва про смерть підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Згідно наданої Ніжинською районною державною нотаріальною конторою копії спадкової справи, спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] (а.с. 20-26). Постановою державного нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 23.12.2021 року позивачці [PERSON] відмовлено в оформленні спадкових прав на спірний будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с. 11). У пункті 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачка має достатні підстави, передбачені законодавством, для набуття права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування після померлої [PERSON] , а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved