Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.10.2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Донька [PERSON] , [INFO] проживає разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з будинкової книги на зазначений житловий будинок. Неповнолітня [PERSON] згодна на встановлення її місця проживання з позивачем, оскільки вона фактично з 2016 року проживає з ним за зазначеною адресою. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що їх з позивачем неповнолітня донька [PERSON] дійсно з 2016 року проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , позивач [PERSON] забезпечує доньку всім необхідним та турбується про неї. Представник третьої особи - служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судовому засіданні пояснила, що питання щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] розглядалось органом опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області та 17.05.2022 року органом опіки та піклування було надано висновок про доцільність встановлення місця проживання [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 2016 року вона проживає разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні. З матір`ю [PERSON] спілкується. Навчається зокрема в у Болгарському культурно навчальному центрі «Генерал Інзов» на базі українського ліцею з поглибленим вивченням іноземних мов у м. Ізмаїл та в подальшому планує навчатися у вищих учбових закладах Республіки Болгарія. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення місця проживання дитини, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2022 року закрити підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення місця проживання дитини та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились в шлюбі з 12.10.2002 року. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та після розірвання шлюбу за [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.09.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 479. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Як було встановлено в судом, донька [PERSON] , [INFO] з 2016 року проживає разом із батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , яка досягнувши шістнадцяти річного віку висловила бажання проживати з позивачем за однією адресою. Більш того, 23.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладеного мирову угоду згідно якої [PERSON] не буде заперечувати щодо того, що [PERSON] буде проживати разом із батьком [PERSON] та може бути прописана за його адресою. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення ч.1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Крім того, поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином, положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради про визнання місця проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] від 17.05.2022 року за № 01/21-403, виходячи з інтересів неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] разом з батьком. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.\~\~\~\~ При вирішенні питання про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , суд в контексті першочергового урахування інтересів дитини, враховуючи тривалість проживання неповнолітньої дитини з її батьком, добросовісне виконання позивачем [PERSON] батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. При цьому, визначення місця проживання дитини разом із батьком не позбавляє права відповідачки [PERSON] у справі спілкуватися з дитиною та не обмежує її у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання останньої з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно неї та участі у її вихованні.

Outcome: approved