Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 04.02.2020 у розмірі 13951,18грн станом на 14.12.2021. Просить стягнути судові витрати у розмірі 2481,00грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК»\~з метою отримання банківських послуг, в зв`язку\~з чим підписав заяву №б/н від 04.02.2020. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним з банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором містить в собі зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору ( ст. 1054 ЦК України). Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 11000.00 грн. Таким чином, банк свої зобов`язання з Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по розрахунку. Таким чином відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 14.12.2021 має заборгованість 13951,18грн, яка складається з наступного: 11261,85грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2689,33грн заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 21.02.2022 провадження по даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача разом із позовною заявою надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, у якій просив розглянути справу без його участі. Позов визнав повністю та просив його задовольнити. Просив відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову, вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову до суду. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Заходи забезпечення позову та доказів не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.02.2020 на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ на ім`я [PERSON] відкрито рахунок у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк\~«ПРИВАТБАНК», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.14-28). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. [PERSON] ознайомлено з інформацією про умови кредитування. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитні картки, відповідно до довідки про отримання карток (а.с. 13). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 12), відповідачу встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі 2000грн, який в подальшому було збільшено до 11000грн. Відповідно до розрахунків заборгованості (а.с.7-9) та виписки по рахункам (а.с.10-11) за договором від 04.02.2020 вбачається, що відповідач за кредитним договором свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість перед банком не погашає, а тому станом на 14.12.2021 має заборгованість 13951,18грн, яка складається з наступного: 11261,85грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2689,33грн заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а\~в ч.1\~ст. 625 ЦК України\~зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику\~частинам (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Стаття 1054 ЦК України\~вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові\~у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~ У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 612 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»\~підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма передбачена ч. 3ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Судом встановлено, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а тому суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову у розмірі 1240,50грн.

Outcome: approved