Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

13.04.2022 [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] у порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . До складу спадщини входить житловий будинок, надвірні будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно він не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 13.04.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області також подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні. Водночас у зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як видно із свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 21.09.2021, його батьком є [PERSON] , а матір`ю є [PERSON] (а.с. 10). [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.03.1997 (а.с. 9). Згідно з довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 08.04.2021 №545, останнім місцем проживання [PERSON] , який помер [INFO] був житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті разом із ним постійно проживав син [PERSON] , [INFO] . Від його імені виконавчий комітет сільської ради заповіт не засвідчував (а.с. 14). Згідно з довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 08.09.2021 №546, батько позивача - [PERSON] , 1937 р.н. був головою домогосподарства та йому належав житловий будинок згідно погосподарського обліку, книги №4 (1996-2000 рр) в [ADDRESS] . Виконавчий комітет Комарницької сільської ради не виносив рішення на виготовлення права власності на житловий будинок (а.с. 15). Будучи спадкоємцем за законом після смерті свого батька позивач звернувся із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав. Проте постановою завідувача Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області Сюма Т. від 17.02.2022 №124/02-31 йому було відмовлено у оформленні спадкових прав після смерті батька, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на право власності на спадковий житловий будинок з приналежними господарськими будівлями та спорудами. Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду. Вирішуючи спір суд виходить з такого. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд встановив, що до складу спадкового майна померлого [PERSON] входить право на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Позивач, в силу положень ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на день смерті проживав разом з батьком. Інших спадкоємців не має, заповідту [PERSON] не складав. Отже, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок, нотаріус відповив позивачу в оформленні спадкових прав. Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний спадковий будинок є збудований в 1965 році, що доводиться технічним паспортом, самочинного будвництва немає. Належність будинку покійному [PERSON] доводиться довідкою виконавчого комітету селищної ради. Право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відтак, суд дійшов висновку, що позивач, як спадкоємець майна покійного підставно просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. За таких обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved