Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

01.02.2022 [PERSON] в інтересах недієздатної [PERSON] , звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів за минулий час та аліментів на утримання повнолітньої дитини, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти за минулий час з 2012року по 2021рік на суму 74688,50гривень; стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання недієздатної доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку від дня пред`явлення позову. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що вона являюся опікуном непрацездатної дочки [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом з дитинства, група інвалідності - перша «Б» безтермінова. Їх з відповідачем донька - [PERSON] потребує постійного стороннього нагляду та допомоги. Вона призначена опікуном над недієздатною [PERSON] . Увесь час вона вимушена була сама утримувати та доглядати за своєю хворою донькою. До сімнадцяти років донька навчалась в спеціалізованій школі, та вона мала змогу бодай якось трошки підробляти, про те після закінчення школи їх донька постійно перебуває вдома та потребує стороннього догляду, оскільки одна в помешканні вона залишатись не може. Окрім того у зв`язку з віком в їх доньки погіршився стан здоров`я та у зв`язку з частим ускладненням стану здоров`я дочки, вона змушена перебувати постійно з нею та не має змоги бодай на десять хвилин залишити доньку з кимось. Окрім того в сімнадцяти річному віці їх донька перенесла тяжке оперативне втручання по видаленню пухлини в черевній порожнині, на яке відповідач не надав ні копійки та навіть не поцікавився етапом здоров`я їх доньки. Вона з [PERSON] розлучена на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова віл 13.04.2010 року. З інформації, яку вона отримала від покійних батьків відповідача їй було відомо, що [PERSON] відразу після розлучення виїхав закордон та не брав участі у вихованні та утриманні їх доньки [PERSON] , перестав спілкуватись з нею та не брав участі від надання будь-якої фінансової допомоги на утримання дочки. Вона вживала певних заходів, щоб розшукати [PERSON] та одержати аліменти, однак місце свого знаходження він нікому не повідомляв. У зв`язку із тим, що вона самотужки не здатна в повній мірі забезпечити належне утримання доньки, тому вона змушена звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання недієздатної доньки. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 22.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні (а.с.19). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Плат Є.І. в судове засідання не з`явились, адвокат подала заяву в якій просив розгляд справи проводити у їх відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши обставини справи, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] являється опікуном непрацездатної дочки [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом з дитинства, група інвалідності - перша «Б» безтермінова. Їх з відповідачем донька - [PERSON] потребує постійного стороннього нагляду та допомоги, що підтверджується довідкою із акту огляду МСЕК серія 10ААБ №121243 від 27.06.2012 (а.с.7). На підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 26.04.2013 у справі №460/1283/13-ц її призначено опікуном над недієздатною [PERSON] (а.с.8). Увесь час [PERSON] вимушена була сама утримувати та доглядати за своєю хворою донькою. До сімнадцяти років донька навчалась в спеціалізованій школі, та вона мала змогу бодай якось трошки підробляти, про те після закінчення школи їх донька постійно перебуває вдома та потребує стороннього догляду, оскільки одна в помешканні вона залишатись не може. Окрім того у зв`язку з віком в їх доньки погіршився стан здоров`я та у зв`язку з частим ускладненням стану здоров`я дочки, вона змушена перебувати постійно з нею та не має змоги бодай на десять хвилин залишити доньку з кимось. Окрім того в сімнадцяти річному віці [PERSON] перенесла тяжке оперативне втручання по видаленню пухлини в черевній порожнині, на яке відповідач не надав ні копійки та навіть не поцікавився етапом здоров`я їх доньки. [PERSON] з [PERSON] розлучена на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова віл 13.04.2010року. (а.с.10). На даний час [PERSON] перебуває на утриманні її матері [PERSON] , що стверджується довідкою ЖЕК дирекції по будівництву ЗАТ «Ірокс» (а.с.9). У зв`язку з віком та за станом здоров`я [PERSON] важко самостійно утримувати дочку. [PERSON] має потреби, як кожна людина: купляти одяг, харчі, лікарство, оплачувати проїзд, оплачувати за житло і комунальні послуги та інше, придбання ліків. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання регулюються главою 16 СК України (статті 198-201цього Кодексу), яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина. Так, відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, закон покладає на батьків обов`язок утримувати свою повнолітню дочку (сина) при наявності одночасно трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Тобто, для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. Судом беззаперечно встановлено, що повнолітня донька сторін [PERSON] є інвалідом першої "Б" групи з дитинства, проживає з матір`ю [PERSON] , оскільки за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою із акту огляду МСЕК серія 10ААБ №121243 від 27.06.2012 (а.с.7). Відтак, у зв`язку з тим, що донька [PERSON] проживає разом з [PERSON] , є особою з інвалідністю першої «Б» групи з дитинства та потребує постійної сторонньої допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати повнолітню доньку інваліда, якщо вона потребує матеріальної допомоги, також відповідно до ст. 182 СК України беручи до уваги стан здоров`я відповідача, його дохід, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки такий розмір аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки сторін щомісяця є обґрунтованим та доцільним з огляду на характер захворювання [PERSON] , що вимагає постійного догляду, який здійснює [PERSON] . Оскільки в діючому СК України не конкретизовано, до якого саме часу батьки зобов`язані утримувати повнолітню доньку, сина з інвалідністю, суд, відповідно до ч. 1 ст. 10 СК України, вважає за доцільне застосувати в цій частині правовідносин норму ст. 79 СК України, відповідно до якої: якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вказана норма закону застосовується до виниклих правовідносин в силу ст. 201 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40грн.

Outcome: approved