Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Позивач єдина прийняла спадщину, більше з заявами про прийняття чи про відмову від спадщини ніхто не звертався. Спадкове майно складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав чоловікові спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ. 29.07.2021 нотаріус Першої криворізької державної нотаріальної контори надала позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме: відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що в документах, що підтверджують право власності на спадкове майно існують розбіжності, зокрема відсутня інформація щодо зміни нумерації будинку. Для усунення протиріч, які виникли в оформленні спадщини їй було рекомендовано звернутись до суду і вирішити питання про визнання права власності на спадкове майно. За таких обставин, позивач просила суд: визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарчими побудовами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , який складається з: житлового будинку «А», загальною площею 72,2 кв.м, житловою площею 34,5 кв.м, літньої кухні «Б», гаражу «В», вбиральні «Г», огорожі №1, замощення І, як за спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила після свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради надав до суду клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника виконкому. Суд, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Так, судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав чоловікові спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 12.06.2020 №2745, відповідно до якої на день смерті [PERSON] разом з померлим за вищевказаною адресою була зареєстрована [PERSON] [PERSON] належав вказаний будинок на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого 09.03.1959 Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстром №7366, що зареєстрований в комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за №229-101-52913. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №267-2009, постановою нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 29.07.2021 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що в документах, що підтверджують право власності на спадкове майно існують розбіжності, зокрема відсутня інформація щодо зміни нумерації будинку. Для усунення протиріч, які виникли в оформленні спадщини їй було рекомендовано звернутись до суду і вирішити питання про визнання права власності на спадкове майно. Зокрема, в документах, що підтверджують право власності на спадкове майно існують розбіжності, а саме: в договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, зазначено адресу будинку: « [ADDRESS] », згідно з реєстраційним посвідченням, виданим 19.03.1982 Бюро технічної інвентаризації адреса значиться як: « [ADDRESS] ». Згідно з довідкою виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Ради №8/38-1588 від 04.06.2020 вбачається, що відповідно до рішення виконкому Криворізької міської Ради трудящих від 28.10.1975 №350 «Про впорядкування назв площ, [ADDRESS] було перейменовано у [ADDRESS] . Інша інформація щодо зміни нумерації будинків у виконкомі відсутня. З листа Архівного відділу виконавчого комітету Криворізької міської ради №12/25-01/1091 від 18.06.2021 вбачається, що в документах архівного фонду за 1976-2014 роки відомості щодо зміни номеру будинку з « [ADDRESS] ) відсутні. Зі змісту довідки КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №178608 від 03.06.2020 встановлено, що відповідно до даних архівної справи право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ) зареєстроване за [PERSON] . За ст. 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайнім засобом захисту права власності особи за відсутності інших можливих заходів захисту речових прав на нерухоме майно. Пунктом 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008р.\~№ 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.\~\~Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 334 ЦК України\~ якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону. \~Відповідно до ст.\~14\~Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Таким чином, мати позивача [PERSON] , проживаючи разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, прийняла спадщину у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що єдиним спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] є [PERSON] , беручи до уваги те, що позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право не може, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарчими побудовами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , який складається з: житлового будинку «А», загальною площею 72,2 кв.м, житловою площею 34,5 кв.м, літньої кухні «Б», гаражу «В», вбиральні «Г», огорожі №1, замощення І, в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] . Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved