Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обгрунтовує тим, що 13.07.2003 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано у Виконавчому комітеті Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 16. Сторони є батьками неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Сімейне життя в сторін не склалось через різні характери, відсутність взаєморозуміння, в результаті чого між ними виникали безпричинні сварки та конфлікти, що призвело до розпаду сім`ї. На даний час сторони подружніх стосунків не підтримують і їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження неможливе. Позивач, [PERSON] надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. Жодних клопотань чи заяв від неї до суду не надходило. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.07.2003 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано у Виконавчому комітеті Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий повторно 22.12.2021 року. Сторони є батьками неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин близько 4 років тому. Спір відносно спільно нажитого майна та утримання дітей на день звернення до суду відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача відсутнє бажання проживати однією сім`єю, він наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень щодо його розірвання суду не надала, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу поділу спільного майна подружжя та утримання дітей.

Outcome: approved