Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

16.09.2021 року позивач [PERSON] звернулася в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23.08.2007 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 362. В обґрунтування позову позивач вказала, що шлюбні відносини з відповідачем припинені у зв`язку з наявністю різних поглядів на сімейне життя, відсутністю взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. Спільного господарства не ведуть і разом не проживають. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надала суду заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, був вчасно та належним чином повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надав. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що 23.08.2007 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, та про що був зроблений відповідний актовий запис № 362. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2010 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу. Крім того, згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі того, що відповідач ніяким чином не висловила своє бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за належне залишити їй прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу - " [PERSON] ". З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved