Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

[PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що [INFO] у віці 91 року померла баба заявника [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається в тому числі із Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту та по закону, виданого Другою вінницькою міською державною нотаріальною конторою 21.06.1966 року за реєстром №2828. У свою чергу, [INFO] помер батько заявника [PERSON] . А тому, заявник у передбачений законом строк звернувся до Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте заявнику було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, оскільки державним нотаріусом було виявлено розбіжності в написанні «по батькові» спадкодавця, а саме: в свідоцтві про смерть спадкодавця «по батькові» остання значиться як « [PERSON] », тоді як у правовстановлюючому документі на частку житлового будинку, яка є предметом спадкування спадкодавець «по батькові» зазначена як « [PERSON] ». Оскільки, «по батькові» спадкодавця в правовстановлюючому документі та в свідоцтві про смерть не співпадають і є різними, не можна встановити належність спадкового майна померлій особі. У зв`язку з цим, видати свідоцтво про право на спадщину за законом заявнику після смерті баби [PERSON] на 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] не можливо. Таким чином, заявник просив суд встановити факт, що Свідоцтво про право на спадщину по заповіту та по закону, видане Другою вінницькою міською державною нотаріальною конторою 21.06.1966 року за реєстром №2828 на 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , належало [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Вінниці. Ухвалою суду від 17.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання заявник не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника заявника [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність заявника та його представника, заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особа в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження [NUMBER] заявника [PERSON] , батьками [PERSON] , [INFO] , являються: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до Свідоцтва про народження батька заявника [PERSON] Серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , являються: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). [INFO] померла [PERSON] , про що 08.01.2020 року складено відповідний актовий запис №57, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.5). У свою чергу [INFO] помер батько заявника [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Сері [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , який належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту та по закону, виданого Другою вінницькою міською державною нотаріальною конторою 21.06.1966 року за реєстром № 2828. У даному свідоцтві по батькові спадкоємиці вказано « [PERSON] » (а.с.9). Однак, з Домової книги, для реєстрації громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] , вбачається, що у вказаному будинку постійно проживала [PERSON] « [PERSON] » (а.с.11-13). Із Довідки КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 03.04.2017 року №1564, яка видана [PERSON] » вбачається, що на її договір №2927 від 02.03.2017 року КП «ВМБТІ» повідомляє, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №8866 на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 29.12.2012 року за [PERSON] » зареєстрована Ѕ частка права власності на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону та по заповіту виданого Другою вінницькою державною нотаріальною конторою від 21.06.1966 року №2828 (а.с.14). Заявник звернувся до Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак Листом №1723/02-31 від 09.11.2021 року Друга вінницька державна нотаріальна контора повідомила, що оскільки «по-батькові» в правовстановлюючому документі та в свідоцтві про смерть не співпадають і є різними, неможливо встановити належність спадкового майна померлій особі. У зв`язку з цим, видати свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] після смерті баби [PERSON] на Ѕ частку житлового будинку номер [ADDRESS] , неможливо. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 187, суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту, що має юридичне\~значення необхідно заявнику для можливості володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~Надані докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими\~у правовідносинах щодо встановлення\~факту належності правовстановлюючого документа, відповідають вимогам ст. ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч.3 ЦПК України. Враховуючи вищезазначене, а також те, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки для заявника, оскільки надає право на спадщину, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved