Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності документу. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, з 25.12.1977 вона працювала в радгоспі імені Щорса та їй була виписана трудова книжка та зроблено запис про прийняття на посаду повара центральної їдальні. В подальшому [PERSON] звільнися з роботи, а потім була прийнята на роботу в цей же радгосп. Вказана трудова книжка була виписана російською мовою на ім`я « [PERSON] ». Після одруження 19.10.1985, заявник змінила своє прізвище на « [PERSON] » та змінила паспорт, але відповідний запис про зміну прізвища в трудову книжку не було зроблено. Після звернення до Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області для призначення пенсії за віком було виявлено невідповідність з паспортними даними трудової книжки, а саме: прізвище не відповідає паспортним даним, дата народження містить виправлення, а також перша сторінка не засвідчена відбитком печатки підприємства, яким вперше заповнено трудову книжку. Враховуючи, що в іншому порядку встановити факт належності документу можливості немає, заявник звернулася до суду. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.04.2022 відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подали до суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначено, що якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться його правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі її відсутності облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Заявником не надано доказів щодо звернення з питаннями внесення виправлення в трудову книжку в порядку, встановленому законом. З огляду на вищевикладені обставини, просять суд відмовити у задоволенні вимог заявника. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні заяви наполягала. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у судове засідання не з`явився, але направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , « [PERSON] » народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.02.1980, [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.11.2008, [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] . У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.10.1985, [PERSON] та [PERSON] 19.10.1985 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Згідно трудової книжки серії [NUMBER] від 01.02.1979 заявник 25.12.1977 вперше розпочала свою трудову діяльність на посаді повара центральної їдальні. В трудовій книжці прізвище заявника вказано на російській мові «Филиппив». Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці №162 від 20.06.1974, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 та п. 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Судом встановлено, що із наданої заявником трудової книжки вбачається, що на першій сторінці неправильно записано прізвище заявника, що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Згідно ч. 3 ст.\~48\~Кодексу законів\~про працю\~України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до пункту 2.3 Інструкції всі записи у трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала заявник у той чи інший період роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст.\~62\~Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. При таких обставинах, судом встановлено про те, що заявником було доведено та не викликає сумніву факт належності трудової книжки серії [NUMBER] від 01.02.1979, виданої на ім`я російською мовою « [PERSON] » належить [PERSON] . Даний факт позбавляє [PERSON] права на оформлення передбаченого законом державного пенсійного забезпечення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у пункті 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 постанови пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що метою встановлення факту належності заявнику трудової книжки є необхідність в оформленні передбаченого законом державного пенсійного забезпечення. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності трудової книжки, суд приходить до висновку, що надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.

Outcome: approved