Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся в суд з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис реєстровий №75032, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу - Грисюк Оленою Василівною 12.06.2021 року щодо стягнення з громадянина України [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 500909554 від 14.06.2013, укладеним з Акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором від 21.06.2016 є ТОВ "Кредитні ініціативи", а пізніше на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/Веста від 26.12.2018 є ТзОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", а далі на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", заборгованості за період з 16 січня 2019 по 28 травня 2021 в сумі 83733,58 гривні, в тому числі: прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 21457,04 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн, строкова заборгованість за комісією 0,00 грн, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 37276,54 гривні, строкова заборгованість за штрафами і пенею 25000 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто з [PERSON] 650 гривень. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 84383,58 гривні. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження ВП №66659242 щодо вчинення виконавчого напису від 12.06.2021 Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення сум на користь Стягувача. Виконавчий напис був вчинений на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками Відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Відповідача до Позивача. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених вимог до нього і визнання їх. На підставі документів, наданих Відповідачем третій особі із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог Відповідача до Позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Стягувач як правонаступник приховав від нотаріуса про наявність рішення Постійно діючого Третейського суду при ГО "Всеукраїнський Фінансовий союз" м. Чернігів від 17.12.2014, яким задоволено позовні вимоги ПАТ "Альфа-Банк" та стягнуто з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №500909554 від 14.06.13 суми за кредитом 34037,02 гривні, по відсотках 2009,64 гривні, по комісії 4344,32 гривні, штрафі 225,12 гривні. Рішення виконано на підставі виконавчого листа №751/3567/15 Рахівським ДВС і стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "Альфа-Банк" суму 42616 грн та 643,60 гривні. Отже, вважає виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, і Стягувачем пропущено строк, на протязі якого він міг звернутися із заявою про вчинення виконавчого напису. Враховуючи наведене, Позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис, реєстровий №75032, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною 12.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" суми 84383,58 гривні, вчиненим з порушенням вимог законодаства та таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, реєстровий номер 75032, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною 12.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" суми 84383,58 гривні. Ухвалою Рахівського районного суду від 10 листопада 2021 було відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, а відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали на подання відзиву на позов і доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення. Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", копію ухвали про відкриття провадження по справі, копію позову та долучених до нього документів отримав 18.11.2021, що підтверджено повідомленням Укрпошти. Відповідач - Генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" Іжаковський О.В. в межах строку встановленого судом, подав відзив на позов, в якому зазначив, що для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Оскільки в обов`язок нотаріуса не входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознак безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. Отже, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Законодавством України не визначений перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З огляду на викладене просить відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог. В судове засідання Позивач не з`явився, представник позивача [PERSON] 02.06.2022 надав суду заяву, в якій просив розгляд даної справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримує, з підстав, викладених у позовній заяві, позов просить задовольнити в повному обсязі. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" в судове засідання не з`явився, а повістка про виклик до суду на 02.06.2022, що була направлена за місцем знаходження ТзОВ "Вердикт Капітал", повернута до суду без вручення, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою, про зміну адреси відповідач, всупереч вимогам ст. 131 ЦПК України, суд не повідомляв. Отже, враховуючи те, що про всі попередні судові засідання відповідач був повідомлений належним чином, але жодного разу ні у підготовче засідання, ні в засідання по розгляду даної справи, відповідач не з`являвся, отже його неявку суд визнає повторною без поважних причин. Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна в судове засідання не з`явилася, поштові відправлення, що направлялися за місцем знаходження нотаріуса, були повернуті до суду без вручення, оскільки адресат відсутній за цією адресою. Приватний виконавець Роман Роман Михайлович в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Сторонами не заперечувався факт укладення 14.06.2013 між Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" (далі Банк) та [PERSON] (далі Позичальник) Кредитного договору № 500909554, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 46600,00 гривень, а відповідач, як Позичальник, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. [PERSON] звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчого напису реєстровий номер 75032 від 12.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, щодо стягнення на користь ТОВ "Вердикт Капітал" суми 84383,58 гривні, позовні вимоги мотивував тим, що нотаріус допустив порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, зокрема не перевірив безспірність заборгованості, Відповідач пропустив строк, протягом якого Відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а також те, вчинив виконавчий напис на підставі договору, який не був нотаріально посвідчений. Сам факт існування виконавчого напису, який оскаржується Позивачем, не заперечується учасниками провадження, та не викликає сумніву у суду, оскільки відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №66659242 від 31.08.2021 у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області перебуває на виконанні виконавчий напис №75032, виданий 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", яке є правонаступником стягувача про стягнення заборгованості за кредитним договором 500909554 від 14.06.2013 за період з 16 січня 2019 року по 28 травня 2021 року в сумі 83733,58 гривні, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 21457,04 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн, строкова заборгованість за комісією 0,00 грн, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 37276,54 гривні, строкова заборгованість за штрафами і пенею 25000 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто з [PERSON] 650 гривень. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 84383,58 гривні. Позивач не погоджується із зазначеним виконавчим написом, зазначаючи, що його зобов`язання за кредитним договором №500909554 від 14.06.2013 були виконані повністю, оскільки відповідно до рішення постійно діючого третейського суду при ВГО "Всеукраїнський фінансовий союз" від 17.12.2014 (справа №4390-6/204/14) з нього було вже стягнуто заборгованість за цим кредитом і він цю заборгованість повністю погасив, про що надав суду постанову головного державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Токарюка В.В. від 13.06.2016 року, якою було закінчено виконання у зв`язку з погашенням боргу згідно з платіжним дорученням №1087 від 08.06.2016 року. Боржником також сплачено виконавчий збір та суму витрат на проведення виконавчих дій в повному розмірі. Щодо постанови головного державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Токарюка В.В. від 13.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження №ВП №486268145, то суд дійшов висновку, що дана постанова ніяким чином не стосується виконання рішення постійно діючого третейського суду при ВГО "Всеукраїнський фінансовий союз" від 17.12.2014 (справа №4390-6/204/14), а отже й не є доказом виконання [PERSON] зазначеного рішення суду, адже у даному виконавчому провадженні виконувалось рішення Новозаводського районного суму м. Чернігова і чи стосувалося воно кредитного договору №500909554 від 14.06.2013, суду не відомо. Проте, як вбачається з наданого Позивачем рішення постійно діючого третейського суду при ВГО "Всеукраїнський фінансовий союз" від 17.12.2014 (справа №4390-6/204/14) з [PERSON] на користь ПАТ "Альфа-Банк" дійсно було стягнуто заборгованість за кредитним договором №500909554 від 14.06.2013: за кредитом 34037,02 грн, по відсотках - 2009,64 грн, по комісії - 4344,32 грн, штраф - 225,12 грн. З мотивувальної частини цього рішення вбачається, що в порядку досудового врегулювання спору, з метою уникнення примусового стягнення боргу, Позивач запропонував Відповідачу протягом тридцяти днів добровільно сплатити борг у досудовій вимозі, які було направлено [PERSON] рекомендованим відправленням, проте Відповідач достроково не повернув кредит, не сплатив нараховані відсотки за користування кредитом, комісії, штрафні нарахування. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. У правовій позиції, викладеній Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 провадження N 14-10 цс 18, зазначається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім того, відступаючи від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, відповідно до якого наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, Велика Палата Верховного Суду визначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Також підлягає врахуванню правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), за яким пеня за договором не підлягає стягненню за період після закінчення строку кредитування, де вказано, що статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Згідно з умовами Кредитного договору №500909554 від 14.06.2013 року кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним був встановлений 17 червня 2016 року. Як уже зазначалося кредитор пред`явивши вимогу до [PERSON] про дострокове повернення кредиту, на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, у зв`язку з чим погодився й постійно діючий третейський суд при ВГО "Всеукраїнський фінансовий союз", який рішенням від 17.12.2014 (справа №4390-6/204/14) задовольнив позовні вимоги ПАТ "Альфа-Банк" й достроково стягнув з [PERSON] заборгованість за Кредитного договору №500909554 від 14.06.2013. Таким чином кредитор змінив кінцевий строк виконання зобов`язання за вказаним договором. За таких обставин, враховуючи, що зазначеним рішенням стягнуто достроково заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, а тому подальше нарахування банком процентів, штрафів та пені за умовами кредитного договору після настання строку погашення кредиту не відповідає вимогам чинного законодавства та умовам укладеного між сторонами договору. Позивач у такому випадку мав би право лише на нарахування відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України, отже заборгованість [PERSON] не була безспірною. Також, навіть за відсутності зазначеного рішення третейського суду чи не повідомлення нотаріуса про існування цього рішення, кінцевий строк визання умов договору №500909554 від 14.06.2013 був визначений сторонами 17.06.2016, отже на час вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги, отже видача такого суперечить закону. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. В оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса не зазначено відомості про нотаріальне посвідчення кредитного договору за яким проведено стягнення, тобто порушено умови вчинення виконавчого напису в частині подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що є підставою для визнання судом виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Дане узгоджується також із позицією висвітленою у Постанові Великої палати Верховного Суду України №910/10374/17 від 21 вересня 2021 року, де встановлено, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, оскільки оскаржуваний виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною 12 червня 2021 року не відповідає вимогам ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та постанові КМУ №1172 від 29.06.1999, так як вчинений не на передбаченому Переліком борговому документі, в кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, відсутні докази безспірності заборгованості, він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, відтак позовні вимоги задоволенню. Питання про стягнення судових витрат Позивач не ставив.

Outcome: approved