Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням . Ухвалою суду від 25.02.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 14.04.2022 року закрито підготовче судове засідання і призначено справу до судового розгляду. Позивачка, в обґрунтування позову вказує, що згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.06.2012 року, Витягу про державну реєстрацію прав від 15.06.2012 року за номером-34511993, вона являється власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] . 10.09.2020 року, за її згодою, [PERSON] , відповідачка по справі, була зареєстрована у вищевказаному житловому будинку. Після реєстрації в житловому будинку [PERSON] практично відразу ж виїхала за межі м. Кам`янця -Подільського Хмельницької області і з того часу в будинку не проживає. Відповідачка не є членом її сім`ї, не є співвласником житлового будинку [ADDRESS] , більше року не проживає у будинку, тому втратила право користування житлом у її будинку. Вона неодноразово зверталася до відповідачки з проханням знятись з реєстрації місця проживання, оскільки це створює для неї певні труднощі в користуванні майном, зокрема: укладення договорів оренди, дарування, купівлі-продажу, сплати комунальних платежів, оформлення субсидій, проте остання ігнорує її прохання, тому просить суд усунути перешкоди в користуванні її власністю шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у домоволодінні [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Договору купівлі -продажу житлового будинку від 05.06.2012 року, Витягу про державну реєстрацію прав за №34511993 від 15.06.2012 року, Технічному паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду від 15.05.2012 року, [PERSON] є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] , у якому зареєстрованою значиться [PERSON] , [INFO] , відповідачка по справі, яка не є членом родини позивачки [PERSON] та не є співвласником вказаного домоволодіння, що підтверджується Копією домової книги, Актом обстеження та перевірки паспортного режиму від 09.02.2022 року. [PERSON] з вересня 2020 року у вищезгаданому домоволодінні не проживає, добровільно знятись із реєстрації не бажає, змінила місце проживання, не підтримує зв`язку із позивачкою, будь-якої участі в утриманні домоволодіння не приймає, комунальні послуги не сплачує, крім того, позивачка не може оформити субсидію, що підтверджується Актом обстеження та перевірки паспортного режиму від 09.02.2022 року, показами свідків у суді [PERSON] , [PERSON] .. В ч.1 ст.383 ЦК України та в ст.150 ЖК УРСР закріплені положення , відповідно до яких громадяни , які мають у приватній власності будинок (частину будинку), кватиру , користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи , зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя , їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи , мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти , батьки) та інші особи , які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство , якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим , згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника , у тому числі, житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Також слід додати, що правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-709 цс-16, встановлено, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї , а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарства, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Оскільки позивачка [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] , вона вправі вимагати усунення перешкод у користуванні належним їй домоволодінням , так як відповідачка [PERSON] , не є членом сім`ї позивачки, не є співвласником домоволодіння, спільного господарства з позивачкою не веде і за вищезазначеною адресою не проживає з вересня 2020 року, тобто більше одного року. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов [PERSON] доведений належними і допустимими доказами та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст. 383,391,405 ЦК України, 64, 150, 156 ЖК УРСР,

Outcome: approved