Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Адвокат Повалій О.В., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , як спадкоємець, що постійно проживала зі спадкодавцем на момент смерті. Мотивуючи свою заяву тим, що мати постійно хворіла та позивачка у 2020 році вирішила забрати її проживати за своєю адресою: [ADDRESS] , щоб лікувати та доглядати за нею, тобто з червня 2020 року по день смерті [PERSON] доглядала за померлою. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги, а тому не звернулася до нотаріуса у встановлений законом строк та вважала, що спадщина успадкована автоматично. Коли виникла необхідність продажу квартири [ADDRESS] то вона звернулася до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частки квартири, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропущено строк прийняття спадщини та документально не підтверджено факт сумісного проживання разом із спадкодавцем. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України та він не заявив про відмову від неї . Заяви про відмову від спадщини позивачка не подавала, тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Ухвалою суду від 07 квітня 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою від 03 травня 2022 року суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивачка до судового засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання. Представниця позивачки до судового засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилися про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання по розгляд справи за їх відсутності, рішення просили прийняти згідно норм чинного законодавства. На адресу суду надійшли письмові пояснення свідка [PERSON] , яка пояснила, що особисто знає [PERSON] вже 15 років, вони з нею підтримують дружні стосунки. Інна проживає за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] проживала разом зі своєю донькою [PERSON] , так як була у похилому віці, постійно хворіла та потребувала сторонньої допомоги та догляду. Проживала [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до дня своєї смерті [INFO] . Інших спадкоємців, крім доньки, як їй відомо не має. Похованням займалася її донька. На електронну адресу суду надійшли письмові пояснення від [PERSON] , яка зазначила, що вона є людиною з обмеженими можливостями та явитися до суду не може, однак просила врахувати при винесенні рішення її письмові пояснення. Зазначила суду, що особисто знає позивачку вже 30 років вони підтримують дружні стосунки. Позивачка проживає за адресою: [ADDRESS] , також вона особисто знала померлу, яка мешкала за адресою: [ADDRESS] . Коли мати позивачки стала почуватися зле то вона переїхала мешкати до доньки та мешкала з нею до смерті. Похованням матері займалася донька. Інших спадкоємців не має. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 12). [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 22 лютого 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7). [PERSON] та [PERSON] 02 грудня 1983 року уклали шлюб. Після укладення шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). Квартира за адресою: [ADDRESS] належала на праві приватної власності по Ѕ частці: [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] виданого 05.10.1993 року УПРАВЛІННЯМ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА ВИКОНКОМУ КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (а.с.11). Право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано в КП ДОР «КРИВОРІЗЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ», номер витягу 21975694 від 24.02.2009 року, реєстраційний номер 26540931, номер запису 102, в книзі 285П-102, власниками квартири є [PERSON] та [PERSON] , форма власності: спільна часткова ( а.с.10). Як вбачається з довідки № 1184 від 25.01.2022 року [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] в період з 20.03.1987 по 20.04.2021 року була зареєстрована одна, знята з місця реєстрації у зв`язку зі смертю ( а.с.13). ДЕРЖАВНИМ НОТАРІУСОМ ДРУГОЇ КРИВОРІЗЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ видано постанову в спадковій справі 43/2022, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій [INFO] матері [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини та документально не підтверджено факт сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Рекомендовано звернутися до суду (а.с.19). Відповідно до копії спадкової справи № 43/2022яка заведена ДЕРЖАВНИМ НОТАРІУСОМ ДРУГОЇ КРИВОРІЗЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ О.В.Тімошиною із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , крім позивачки, інші особи не зверталися із заявами про прийняття спадщини (а. с. 41-51). Метою звернення до суду є встановлення фактів її постійного проживання як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття спадщини на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч.1\~ст.1299 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Положеннями ч.2\~ст.1120 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Таким чином, оскільки позивачка, як спадкоємиця за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем э необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відсутність реєстрації місця\~проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною\~третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) Верховний Суд дійшов аналогічного висновку. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі з обов`язкового страхування; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем (Постанова Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №305/235/17). Згідно акту від 21 лютого 2022 року, посвідченого та скріпленого печаткою голови вуличного комітету [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з червня 2020 року з нею стала проживати її матір [PERSON] , так як остання хворіла та потребувала сторонньої допомоги та догляду. Проживала [PERSON] до дня своєї смерті, а саме до [INFO] (а.с.17). Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили ці обставини у письмових заявах поданих до суду. У суду немає підстав ставити під сумнів заяви свідків та досліджені письмові докази. Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved