Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою про встановлення способу участі батька у вихованні дитини. У позові посилалася на те, що з 01.10.2016 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04.09.2018 року зазначений шлюб був розірваний. У шлюбі у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . Сторони вже довгий час не проживають разом. Дитина фактично проживає з матір`ю. Відповідач чинить перешкоди у побаченні з дитиною, забороняє бачитись та спілкуватись з нею. Відповідач повністю ігнорує позивача і не дозволяє повноцінно виконувати батьківські обов`язки перед дитиною. Для позивача, як для батька дитини, це створює душевні страждання, оскільки позивач хоче давати своїй дитині батьківську любов та опіку. Описуючи наведене та посилаючись на норми законодавства, просить визначити спосіб участі батька у вихованні дитини та часу зустрічі з нею. Представники Відділу у справах дітей Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області до суду не з`явились; попередньо подали до суду заяву, в якій просили розгляд справи провести без їх участі; при ухваленні рішення повністю поклались на розсуд суду (а.с. 72). Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що колишня дружина не дає бачитись з донькою; останній раз бачив дитину в червні 2021 року, а по телефону розмовляв 24.05.2022 року. Зазначив, що наразі йому відомо, що вони з початку бойових дій перебувають у Голландії. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити; щодо заочного розгляду справи не заперечував. Представник Відділу захисту прав дітей Житомирської міської ради вважає, що батько зобов`язаний брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною; позовні вимоги підтримав; при прийнятті рішення просив врахувати інтереси дитини. Відповідач в судове засідання не з`явилась; про розгляд справи сповіщалась належним чином, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими адресату у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 42-43, 52-53, 56-57, 65-66, 80-81, 85-86, 88-89). Окрім того, відповідач сповіщалась про розгляд справив порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 71, 91). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є бабусею дитини та матір`ю позивача, показала, що спілкувались з дитиною останній раз 23 та 24 травня 2022 року, а бачились останній раз у червні 2021 року; тоді ж і позивач останній раз бачив доньку. Позивач постійно намагається бачитись з дитиною, але відповідач приховує їх адресу проживання. Відомо, що до початку настання бойових дій вони жили у місті Київ. Зазначила, що коли [PERSON] було 6 або 7 місяців сторони перестали проживати як подружжя. Вона зі своєї сторони намагалась спілкуватись як з невісткою, так і з її батьками з приводу можливості спілкування з дитиною, але все марно. Рішення сільської ради щодо встановлення графіку спілкування з дитиною ніяк не вплинуло на невістку, яка його фактично не виконувала. Свідок [PERSON] показав, що при ньому неодноразово позивач телефонував відповідачці з приводу спілкування з дитиною. Останній раз, вони всі бачились в кафе, і з того часу позивач більше не бачився з донькою. [PERSON] всіляко намагається спілкуватись з дитиною. Зазначив, що одного разу він підвозив позивача у с. Станишівку, з метою поюбачення з донькою, але [PERSON] відмовила йому у побаченні. Суд заслухавши доводи сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). Рішенням Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 20.05.2021 року (а.с. 23) затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини № 11 від 12.05.2021 року (а.с. 22); встановлено графік побачень [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] . Висновком Комісії з питань захисту прав дитини Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 13.01.2022 року за № 01 «Про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] » (а.с. 74-75), затвердженого рішенням Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 25 від 20.01.2022 року (а.с. 73), залишено графік побачень [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , затверджений рішенням виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 20.05.2021 року № 158, а саме: - систематичні побачення батька з дитиною 4 рази на місяць (один раз на тиждень) у місці, визначеному за згодою сторін; - в день народження дитини, на канікули та святкові дні - за домовленістю батьків. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції). Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до частини другої статті 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У статті 18 СК України визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення; зміна правовідношення. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 158 СК України). Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо орган опіки та піклування не визначив способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо) і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону. З урахуванням вищевикладеного, на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з дочкою, незважаючи на численні намагання укласти мирову угоду, а також беручи до уваги матеріальні та побутові умови сторін, ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, стан їх здоров`я і стан здоров`я дитини, її вік, беручи до уваги що обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у їх вихованні незалежно від того, з ким вона проживає, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. При цьому, суд, враховуючи інтереси і відповідача, і позивача вважає правильним встановити такий графік спілкування батька з дитиною: протягом шести місяців з дня набрання рішенням суду законної сили: кожного вівторка та четверга місяця з 16:00 год до 19:00 год у присутності матері, кожну першу та третю суботу місяця з 10:00 год до 16:00 год у присутності матері, кожну другу та четверту неділю місяця з 10:00 год до 16:00 год у присутності матері; після спливу шести місяців з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою шести років: кожного вівторка та четверга місяця з 16:00 год до 19:00 год без присутності матері, кожну першу та третю суботу місяця з 10:00 год до 16:00 год та кожну другу та четверту неділю місяця з 10:00 год до 16:00 год, у тому числі за місцем проживання батька без присутності матері та за умови дотримання позивачем режиму дня та харчування доньки й з обов`язковим поверненням дитини до місця її проживання; після досягнення дитиною шести років: кожного вівторка та четверга місяця з 16:00 год до 19:00 год без присутності матері, кожну першу та третю суботу місяця з 10:00 до 10:00 год неділі без присутності матері за місцем проживання батька - за умови дотримання позивачем режиму дня та харчування доньки з обов`язковим поверненням дитини до місця її проживання, кожну другу та четверту неділю місяця з 10:00 год до 16:00 год, у тому числі за місцем проживання батька, без присутності матері та за умови дотримання позивачем режиму дня та харчування доньки з обов`язковим поверненням дитини до місця її проживання; після досягнення дитиною шести років, у період шкільних канікул під час навчання у освітньому закладі: а) під час осінніх, зимивих та весняних канікул - не меньше половини терміну кожного з періоду таких канікул за місцем проживання батька без присутності матері та за умови дотримання позивачем режиму дня та харчування доньки з обов`язковим поверненням дитини до місця її проживання; б) під час літніх канікул - не меньше 1,5 місяця терміну всих таких канікул (у сукупності) за місцем проживання батька без присутності матері та за умови дотримання позивачем режиму дня та харчування доньки з обов`язковим поверненням дитини до місця її проживання; після досягнення дитиною шести років кожні свята: Різдво (православне), Воскресіння Христове (православне), починаючи з 10:00 год до 17:00 год без присутності матері, за місцем проживання батька. Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: partial