Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Орган опіки та піклування Ставненської сільської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначається, що на адресу органу опіки та піклування Ставненської сільської ради надійшов лист КНП «Великоберезнянська лікарня» Великоберезнянської селищної ради від 2 серпня 2021 року за №639/01-15, в якому повідомлено, що [PERSON] , жителька [ADDRESS] , залишила після народження свою малолітню дитину, [INFO] , в закладі охорони здоров`я, дитину не провідувала, її станом здоров`я не цікавилась, від народження і до 27 липня 2021 року дитина перебувала на лікуванні в обласній дитячій лікарні м.Мукачево, потім дитину направили у КНП «Великоберезнянська лікарня». З матір`ю дитини та родичами медики неодноразово проводили бесіду в телефонному режимі. Вказується, що 2 серпня 2021 року представниками органу опіки і піклування проведено бесіду з відповідачкою [PERSON] , за наслідками якої остання категорично відмовилась забрати дитину з лікарні, повідомила, що написала відмову від дитини. Цього ж дня на малолітню дитину [PERSON] складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я. Посилається, що службою у справах дітей Ставненської сільської ради винесено на розгляд виконавчого комітету сільської ради питання про надання малолітній [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштування її до КНП «Обласний будинок дитини» м.Свалява. 9 серпня 2021 року виконавчим комітетом Ставненської сільської ради прийнято рішення №85 "Про встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування" та рішення №86 "Про влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , до КНП "Обласний будинок дитини м.Свалява", де дитина перебуває на повному державному утриманні, про що свідчить акт про факт передачі дитини від 10 серпня 2021 року. Стверджується, що мати - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , яка фактично проживає з батьком [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно характеристики, виданої Загорбським старостинським округом Ставненської сільської ради від 27 серпня 2021 року за №43, [PERSON] ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, належних умов для проживання малолітньої дитини не створено. Відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Зазначається, що з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини службою у справах дітей Ставненської сільської ради порушено питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої доньки [PERSON] і комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення вважати доцільним позбавити громадянку [PERSON] , \~ \~ \~ \~ [INFO] , жительку [ADDRESS] , батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~З посиланням на п.1 ч.1 ст.164, 165, 167 СК України позивач\~просить\~позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та передати малолітню [PERSON] , [INFO] , органу опіки і піклування Ставненської сільської ради з метою подальшого влаштування її до сімейних форм виховання. Відповідачка відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надала. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2021 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. У матеріалах справи наявні письмові заяви представника позивача начальника служби у справах дітей Ставненської сільської ради Костик Г.В. від 5 листопада 2021 року та від 12 січня 2022 року про розгляд цивільної справи №298/991/21 без її участі. Зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Судом зауважується, що відповідачка жодного разу не з"явилась в судові засідання, натомість через канцелярію суду подала письмові заяви від 10 грудня 2021 року та від 25 березня 2022 року, в яких просить цивільну справу №298/991/21 розглянути без її участі, зазначивши, що копію позовної заяви та долучених до неї матеріалів, а також ухвалу суду від 4 жовтня 2021 року отримала, зі змістом таких ознайомлена. У зазначених письмових заявах [PERSON] також вказує про визнання нею позову та підтверджує обставини, що наведені в ньому, проти позбавлення її батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] , не заперечує. Зазначає, що з`являтися в судове засідання не має змоги. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачкою [PERSON] пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом та за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Судом установлено, що [PERSON] є матір"ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина стверджується даними свідоцтва про народження, виданого 10 липня 2021 року виконкомом Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00031997615, сформованого 6 серпня 2021 року. Водночас вказаним витягом підтверджується те, що відомості про батька дитини [PERSON] внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері (арк.спр.12-13, 16). Згідно даних характеристики Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 27 серпня 2021 року №43, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , за місцем проживання характеризується негативно, зокрема з раннього віку помічена у зловживанні алкоголем, веде неналежний спосіб життя, ніде не працює, народила двох доньок, від молодшої доньки [PERSON] , [INFO] , відмовилась, а вихованням старшої доньки [PERSON] , [INFO] , займається безвідповідально, дитина здебільшого проживає у батька з бабусею, які займаються її вихованням (арк. спр. 9). За інформацією, вказаною у довідці Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 5 серпня 2021 року №559, [PERSON] , жителька [ADDRESS] , має склад сім"ї: донька [PERSON] , 2016 року народження, донька [PERSON] , 2021 року народження (арк. спр. 11). Також судом установлено, що 2 серпня 2021 року директором КНП "Великоберезнянська лікарня" Великоберезнянської селищної ради Голош С.І. в присутності інспектора СЮП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області Гайданка Д.В. та начальника служби у справах дітей Великоберезнянської селищної ради Шіпош І.І. складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, про те, що [INFO] в КНП «Великоберезнянська лікарня» виявлено покинуту дитину жіночої статі - [PERSON] , [INFO] , відомості про матір - [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Дитина поступила до закладу охорони здоров"я 28 липня 2021 року об 11.50 год., доставлена каретою швидкої медичної допомоги з ОКЛ м.Мукачево (арк.спр.6). Згідно відомостей листа за підписом директора КНП "Великоберезнянська лікарня" С.Голош від 2 серпня 2021 року за №639/01-15, адресованого голові Ставненської ОТГ [PERSON] , порушується питання про прийняття негайних мір щодо [PERSON] за невиконання нею батьківських обов"язків. Зазначається, що [PERSON] , жителька [ADDRESS] , [INFO] в пологовому відділенні закладу народила дитину, яка була переведена в той же день в обласну клінічну лікарню, де знаходилась з 25 квітня по 27 липня 2021 року, за весь час перебування дитини в закладі охорони здоров`я мати жодного разу її не провідала, станом здоров"я не цікавилась, останній адміністрація закладу неодноразово телефонувала. З 27 липня 2021 року дитина перебуває в КНП "Великоберезнянська лікарня", родичі з медзакладу її не забрали, хоча дитина не потребує перебування в стаціонарі, є практично здоровою і повинна знаходитись вдома згідно рекомендацій обласного закладу (арк.спр.5). Згідно рішення виконавчого комітету Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 9 серпня 2021 року №85 "Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування" малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (арк.спр.7), а відповідно до рішення виконавчого комітету Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 9 серпня 2021 року №86 "Про влаштування малолітньої дитини до КНП "Обласний Будинок дитини" дитину [PERSON] , [INFO] , влаштовано в КНП "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради в м. Свалява (арк.спр.8). За актом про факт передачі дитини від 10 серпня 2021 року дитина [PERSON] , [INFO] , цього ж дня о 13.00 год. передана КНП "Обласний Будинок дитини" в особі директора Бейреш В.М. (арк.спр.10). Із висновку комісії з питань захисту прав дитини Ставненської сільської ради від 6 вересня 2021\~\~року за №02-19/590 судом установлено, що відповідачка залишила в закладі охорони здоров`я після народження дитину, не провідувала її, станом здоров`я не цікавилась, від народження дитина перебувала в закладах охорони здоров"я. З матір`ю дитини та родичами медики неодноразово проводили бесіду в телефонному режимі, [PERSON] категорично відмовилась забрати дитину з лікарні. [PERSON] ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Належних умов для проживання малолітньої дитини не створено. 9 серпня 2021 року виконавчим комітетом Ставненської сільської ради прийнято рішення №85 "Про встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування" та рішення №86 "Про влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , до КНП "Обласний будинок дитини м.Свалява", де дитина перебуває на повному державному утриманні, про що свідчить акт про факт передачі дитини від 10 серпня 2021 року. За таких обставин, уповноважений орган вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] , батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим, діючи в інтересах дитини, орган опіки та піклування Ставненської сільської ради звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права малолітньої особи (арк. спр. 14-15). Таким чином, спірні правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в\~главі 13 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України). У відповідності до ч. 2\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про стан здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що визначено положеннями п. п.1, 2 ч. 1\~ст. 164 СК України. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених обставин відповідачка не забрала дитину з пологового будинку та з закладу охорони здоров`я без поважної причини, остання неналежно виконує батьківські обов`язки по вихованню і утриманню дитини, оскільки не цікавиться дитиною, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, матеріально не підтримує та не приділяє уваги здоров`ю дитини, суд визнає поведінку [PERSON] свідомим ухиленням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно п.п.1, 2 ч.1\~ст.164 СК України\~є підставою для позбавлення батьківських прав. На переконання суду, право малолітньої дитини [PERSON] на належне виховання і утримання, турботу про здоров"я, фізичний та духовний розвиток з боку її матері [PERSON] порушене та підлягає судовому захисту. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідачка не забрала дитину з пологового будинку та з закладу охорони здоров`я, не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої, тим самим діє всупереч інтересам дитини, позбавляючи її права на належне батьківське виховання та утримання, суд доходить до висновку, що це є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Суд приймає аргументи позивача, що наведені останнім як на підстави для позбавлення батьківських прав відповідачки, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми. Судом під час розгляду не встановлено, що відповідачці чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або що відповідачка не виконувала батьківські обов`язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що відповідачка ухилялася від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. При вирішенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.\~164,\~165 СК України\~та на які вірно посилається позивач у поданому позові. Частиною 3\~статті 60 ЦК України\~встановлено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно\~статті 65 ЦК України\~до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. У зв`язку з тим, що мати малолітньої [PERSON] позбавлена батьківських прав, а особу батька встановити не можливо, враховуючи, що жоден із близьких родичів не виявив бажання бути опікуном дитини, суд вважає за необхідне передати малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , на опікування органу опіки та піклування Ставненської сільської ради. Згідно ч.2\~ст.166 СК України\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3\~ст. 166 СК України). Відповідно до ст. 51, 52 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народженні вони у шлюбі чи поза ним. Обов`язок батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття також закріплений у статті 180 Сімейного кодексу України. Отже, діючим законодавством України передбачений саме обов`язок, а не право батьків утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення повноліття і цей обов`язок стосується обох батьків. Позивач при зверненні до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав не заявив позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК України та з урахуванням положень частини четвертої статті 10 ЦПК України (яка на даний час кореспондується з ч.1 ст.13 ЦПК України), вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Наприклад, суд має право вийти за межі заявлених вимог і з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину одночасно з позбавленням батьківських прав (частина друга статті 166 Сімейного кодексу України). Враховуючи вищевикладене, суд, незважаючи на відсутність у позовний заяві вимоги позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, виходячи із необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, вважає за необхідне у даному випадку вийти за межі позовних вимог і з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини в порядку вимог ч.2 та ч. 3 ст. 166 СК України, оскільки підстав для звільнення відповідачки від обов`язку утримувати дитину у розумінні ст.188 СК України судом не встановлено. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про стягнення аліментів на дитину, суд враховує положення закону щодо обов`язку відповідачки утримувати доньку та вважає, що порушене право малолітної дитини підлягає захисту шляхом стягнення з відповідачки аліментів на доньку на її особистий рахунок в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При визначенні розміру аліментів, суд, зважаючи на приписи\~ст.182 СК України, враховує, стан здоров"я та матеріальний стан дитини, те, що відповідачка є особою працездатного віку, в матеріалах справи відсутні відомості щодо незадовільного стану її здоров`я, остання є не працюючою, має ще одну малолітню дитину, дані щодо матеріального становища платника аліментів та відомості щодо її майна, грошових коштів, розміру заробітної плати (доходу) в матеріалах справи відсутні. Вирішуючи спір в частині виконання відповідачкою обов`язку утримувати дитину, суд застосовує норми права, що містяться в ст.ст.\~166,\~180-182,\~184,\~191 СК України. Суд вважає, що визначення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності, визначеним ч.9 ст.7 СК України. Суд вважає за необхідне вирішити питання щодо перерахування аліментів на особистий рахунок дитини [PERSON] у відділені Державного ощадного банку України та зобов`язати позивача відкрити особистий рахунок дитини у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивач звернувся із позовом до суду - з 9 вересня 2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні спору по суті суд враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд констатує, що відповідачка жодного разу в судове засідання не з"явилася, не надала відзиву на позов, не надала суду жодних доказів, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а навпаки, двічі звернулась до суду з письмовими заявами про визнання позовних вимог в повному обсязі, в яких в тому числі вказала на те, що не заперечує щодо позбавленні її батьківських прав та визнає наведені в позові обставини. Суд на підставі вищенаведених та оцінених доказів у їх сукупності, дійшов переконання про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п.14 ч.2\~ст.3 Закону України «Про судовий збір»\~судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч.6\~ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 908 гривень.

Outcome: approved