Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просив стягнути з [PERSON] на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням в сумі 54959,98 грн., та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.05.2019 року між [PERSON] та ПрАТ «УПСК» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (АВТОКАСКО) № АЗ-047/000/19 0000 164 предметом страхування за яким виступають майнові інтереси [PERSON] , пов`язані з володінням, експлуатацією і розпорядженням транспортним засобом Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] від страхових ризиків «ДТП», «ПДТО», «ІВП», «Викрадення». 30.03.2020 р. о 20 год. 20 хв. в м. Києві по пр. Науки, 54Б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] (власник [PERSON] ), на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням власника [PERSON] та Volkswagen Polo, державний номер [NUMBER] , на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП власнику автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] [PERSON] був завданий матеріальний збиток розмір якого, згідно рахунку-фактури №СФ-0000045 від 06.03.2020 р., склав 93 896,28 грн. Оскільки автомобіль Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] , був застрахований в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на випадок його пошкодження внаслідок ДТП, на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту (АВТОКАСКО) № АЗ-047/000/19 0000 164, згідно із Правилами добровільного страхування засобів наземного транспорту, та на підставі рахунку-фактури №СФ-0000045 від 06.03.2020р., ПрАТ «УПСК» виплатило власнику транспортного засобу Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля 93 896,28 гри. На момент вищевказаного ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія автомобіля Volkswagen Polo, державний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Брокбізнес» за полісом АМ/8920746 від 13.05.2019 р. На підставі ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, за заявою позивача, страхова компанія відповідача ПрАТ «СК «Брокбізнес» виплатила відшкодування матеріального збитку позивачу лише 38 936,30 грн., замість 93 896,28 грн Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] , згідно рахунку-фактури №СФ-0000045 від 06.03.2020р. склала 93 896,28 грн. Позивач сплатив вартість відновлювального ремонту автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] на поточний банківський рахунок ТОВ «Автодоксіті, що підтверджується платіжним дорученням №10504 твід 18.03.2020р. та актом виконаних робіт ТОВ «Автодоксіті» №РН-0000101 від 24.06.2020р. Таким чином, у зв`язку недостатньою сумою виплаченою страховою компанією відповідача, з [PERSON] , в порядку ст. 1194 ЦК України, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням в сумі 54959,98 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.07.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 05.10.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що вимога до відповідача була пред`явлена у межах відповідальності його страховика, що суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Позивач на підтвердження вартості матеріального збитку не надав жодних доказів, зокрема експертизи, проведеної Страховиком, яка б визначала обсяг робіт, які необхідно провести у зв`язку з вказаним ДТП та встановлювала розмір вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного з урахуванням коєфіцієнту фізичного зносу, як і не заявив судової автотоварознавчої експертизи, згідно результатів якої можливо було б встановити міру відповідальності страховика та відповідача. Також вважає, що [PERSON] не є у цій справі належним відповідачем, натомість ПрАТ "СК "Брокбізнес" таким являється, позаяк саме з ним як із страховиком позивач не зміг прийти до згоди щодо розміру страхового відшкодування. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. 20.10.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що у разі настання страхової події (ДТП) страхова компанія компенсує матеріальний збиток, а різницю між збитком та вартістю відновлювального ремонту компенсує винна особа. У зв`язку із тим, що позивач сплатив відшкодування за вартість відновлювального ремонту автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] , а відшкодування яке отримав позивач від Страхової компанії відповідача ПрАТ «СК «Брокбізнес», в порядку регресу, лише у розмірі 38 936,30 грн., замість понесених фактичних та реальних витрат на ремонт автомобіля 93 896,28 грн., цивільне право позивача залишається порушеним та невідновленим. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 14.05.2019 року між [PERSON] та ПрАТ «УПСК» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (АВТОКАСКО) № АЗ-047/000/19 0000 164 предметом страхування за яким виступають майнові інтереси [PERSON] , пов`язані з володінням, експлуатацією і розпорядженням транспортним засобом Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] від страхових ризиків «ДТП», «ПДТО», «ІВП», «Викрадення». 30.03.2020 р. о 20 год. 20 хв. в м. Києві по пр. Науки, 54Б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] (власник [PERSON] ), на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням власника [PERSON] та Volkswagen Polo, державний номер [NUMBER] , на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням [PERSON] . Вина водія автомобіля Volkswagen Polo, державний номер [NUMBER] [PERSON] визнана постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.04.2020 року. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] Volkswagen Polo, державний номер [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Внаслідок ДТП власнику автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] [PERSON] був завданий матеріальний збиток розмір якого, згідно рахунку-фактури №СФ-0000045 від 06.03.2020р., склав 93 896,28 грн. Оскільки автомобіль Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] , був застрахований в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на випадок його пошкодження внаслідок ДТП, на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту (АВТОКАСКО) № АЗ-047/000/19 0000 164, згідно із Правилами добровільного страхування засобів наземного транспорту, та на підставі рахунку-факту ри №СФ-0000045 від 06.03.2020р., ПрАТ «УПСК» виплатило власнику транспортного засобу Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля 93 896,28 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10504 від 18.03.2020 р. На момент вищевказаного ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] як водія автомобіля Volkswagen Polo, державний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Брокбізнес» за полісом АМ/8920746 від 13.05.2019 р. Згідно ст. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - ЗУ «ОСЦПВВНТЗ») «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, за заявою позивача, страхова компанія відповідача ПрАТ «СК «Брокбізнес» виплатила відшкодування матеріального збитку Позивачу лише 38 936,30 грн., замість 93 896,28 грн. Позивач, на підставі ст. 1194 ЦК України, просив стягнути з відповідача [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодування, в сумі 54959,98 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі № 676/518/17 (постанова від 22.01.2019) «У разі настання страхової події (ДТП) страхова компанія компенсує матеріальний збиток, а різницю між збитком та вартістю відновлювального ремонту компенсує винна особа. Різниця між розміром матеріального збитку та розміром вартості відновлювального ремонту полягає у наступному. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24.11.2003 року №142/5/2092 розмір матеріального збитку це вартість ремонту із застосування зносу автомобіля, а відновлювальний ремонт - без нього. Фізичний знос фактично полягає у зменшенні вартості деталі у зв`язку з її експлуатацією. Тобто, вартість деталі, яка експлуатується 10 років та новою буде різною. У випадку, якщо автомобіль експлуатувався 10 років, то страхова компанія повинна компенсувати вартість ремонту, як за деталь, яка відпрацювала 10 років, а різницю між цим відшкодуванням та вартості нової деталі відшкодовує винна особа. Зазначений коефіцієнт зносу застосовується у випадку експлуатації автомобіля більше 5 років для автомобілів виробництва країн СНД та більше 7 років для інших легкових автомобілів. Якщо ж авто було в ДТП, то знос застосовується по відношенню до автомобілів, які були в експлуатації менший строк. Тому, різниця між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням покладається саме на винуватця ДТП. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 11.12.2019 року №522/15636/16-ц, від 22.01.2019 року справа №676/518/17, від 07.02.2019 року справа №645/3746/16-ц, від 02.10.2019 року справа №235/4338/16-ц та інших. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] , згідно рахунку-фактури №СФ-0000045 від 06.03.2020 р. склала 93 896,28 грн. Позивач сплатив вартість відновлювального ремонту автомобіля Land Rover Range Rover, державний номер [NUMBER] на поточний банківський рахунок ТОВ «Автодоксіті», що підтверджується платіжним дорученням №10504 твід 18.03.2020р. та актом виконаних робіт ТОВ «Автодоксіті» №РН-0000101 від 24.06.2020р. Відповідач заперечуючи проти вимог позивача стосовно суми матеріального збитку зазначила, що позивачем не надано висновок (звіт) вартості матеріальної шкоди. Однак, суд не приймає вказані доводи відповідача, оскільки статтею 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Пунктами 9.3. та 8.2. Правил добровільного страхування транспортних засобів /КАСКО/, затверджених Укрстрахнаглядом 25.03.1997р., визначено, що розмір завданих збитків визначається страховиком за участю страхувальника на підставі документів: у яких визначено перелік знищених, пошкоджених або викрадених складових частин об`єкта страхування (самого об`єкта в цілому); документа, складеного компетентними органами про час, обставини і причини знищення, пошкодження або викрадення складових частин об`єкта страхування (самого об`єкта в цілому); документа про витрати на компенсацію скоєних збитків. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом Таким чином обов`язок доказування невідповідності розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування розміру заподіяних збитків покладається на відповідача, судом в свою чергу не встановлено, а відповідачем не доведено невідповідності суми виплаченого страхового відшкодування позивачем на користь потерпілої особи. Крім того, відповідач клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи не подавала. Як встановлено вище, Страхова компанія відповідача ПрАТ «СК «Брокбізнес» виплатила відшкодування матеріального збитку позивачу лише 38936,30 грн., замість понесених фактичних витрат на ремонт автомобіля 93 896,28 грн. Таким чином, виходячи із вищенаведеного різниця між фактичним розміром завданої шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням (отриманим від Страховика відповідача) покладається саме на винуватця ДТП - на відповідача у розмірі 93 896,28 - 38 936,30= 54 959,98 грн. Згідно п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ «УПСК» в особі Центральної Філії різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням в порядку ст. 1194 ЦК України, в сумі 54959,98 грн. Що стосується посилань відповідача стосовно того, що вона не є належним відповідачем у справі, оскільки її відповідальність застрахована у ПрАТ «СК «Брокбізнес» і саме страхова компанія повинна виплачувати вказану матеріальну шкоду, то суд не приймає їх до уваги оскільки, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності». На підставі викладеного, вимоги позивача є такими, що ґрунтуються на вимогах закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved