Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 20.08.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист прав споживачів, в якій просить розірвати договір підряду щодо ремонту покрівлі домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений 01.10.2018 між ним та ФОП [PERSON] , стягнути з відповідача на його користь збитки понесені, у зв`язку з невиконанням відповідачем договору підряду в розмірі 160000 грн., з яких: 60000 грн. - вартість робіт; 100000 грн. - пеня за несвоєчасне виконання договору, та просить стягнути з ФОП [PERSON] на його користь моральну шкоду в сумі 6000 грн. В обґрунтування позовної заяви представник позивача [PERSON] вказує, що 01.10.2018 між [PERSON] та ФОП [PERSON] , який здійснює діяльність у сфері надання послуг побутового ремонту, покрівельних робіт та роздрібної торгівлі будівельними матеріалами і санітарнотехнічними виробами, було укладено договір підряду щодо ремонту покрівлі домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до досягнутої домовленості, в порядку виконання договору підряду, ним та його батьками, в період часу з жовтня по листопад місяць 2018 року включно, було здійснено оплату ремонтних робіт в повному обсязі в сумі 60 000 грн., а не по їх завершенню, у зв`язку з необхідністю закупівлі відповідачем деяких матеріалів необхідних для ремонту. Отримання грошових коштів Відповідачем підтверджується письмовими розписками з підписом відповідача, та іншими платіжними (фіскальними) документами. [PERSON] мав здійснити роботи до 31.12.2018, однак до вказаного строку ніяких ремонтних робіт відповідачем не виконано, кошти, сплачені [PERSON] та його батьками, відповідач повертати відмовляється, тому він змушений звернутися з позовом до суду про розірвання договору підряду, укладеного між ним та відповідачем 01.10.2018, та про стягнення з відповідача 60 000 грн. безпідставно набутих коштів (без врахування індексу інфляції та 3% річних), моральної шкоди в сумі 6 000 грн. та пені в розмірі 100 000,00 грн. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 11-30 год. 18.10.2021, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.10.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 11-00 год. 22.11.2021, за клопотанням представника позивача [PERSON] про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із його знаходженням на лікуванні за межами України. Ухвалою суду від 22.11.2021 відкладено розгляду справи на 11-30 год. 22.12.2021, у зв`язку відповідача, щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. 22.12.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 11-00 год. 15.02.2022, за клопотанням представника позивача [PERSON] про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з його знаходженням на реабілітації після проведення лікування. Ухвалою суду від 15.02.2022 відкладено розгляд справи на 11-30 год. 22.03.2022, за клопотанням представника позивача [PERSON] про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з його знаходженням на реабілітації після проведення лікування. 22.03.2022 справу знято з розгляду до 11-00 год. 19.05.2022, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 22.12.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 10-30 год. 06.06.2022, у зв`язку з неявкою сторін, які про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, для задоволення власних побутових потреб 01.10.2018 між [PERSON] , [PERSON] та ФОП [PERSON] , було укладено усний договір побутового підряду. Відповідно до умов якого, замовники доручають, а виконавець зобов`язується виконати ремонт покрівлі домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] зареєстрований, як ФОП, основний вид діяльності 43.91 покрівельні роботи, що також підтверджується роздруківкою з сайту (а.с. 36-37, 73-75). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.12.2016, на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с. 29-33). Згідно розписки, [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , отримав кошти на закупівлю матеріалів від [PERSON] у розмірі 30 000 грн. 29.10.2018 (а.с. 13). Згідно копії чеків, у Супермаркеті стройматеріалів «33м2» та магазині по [ADDRESS] , на будівельні матеріали було витрачено 2122,49 грн. (а.с. 5, 8). Відповідно до копій товарних чеків, покупцем зазначено відповідача, останнім сплачено за планки та метало черепицю в розмірі 18840,40 грн., за дошки в розмірі 13567,38 грн. (а.с. 7, 9). Згідно товарного чеку №183 від 31.10.2018, на будівельні матеріали було витрачено 2614,90 грн. (а.с. 10) Відповідно до фотознімків житлового будинку [ADDRESS] , розпочато ремонт покрівлі (а.с. 14-25, 27, 49-50, 52). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ЦК України, та Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки його дія поширюється на відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг (ст. 1 ЗУ Про захист прав споживачів ). Договір, за нормами п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами. Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно ст.ст. 843, 844 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. За ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Так, позивач як на предмет та підставу позову посилається на те, що між ним та відповідачем укладено усний договір підряду на проведення ремонтних робіт покрівлі житлового будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] . На підтвердження укладення договору підряду від 01.10.2018, позивачем надано суду товарні чеки про придбання певних будівельних матеріалів При цьому, з поданих суду доказів не можливо встановити, чи погоджувалося між сторонами укладення саме договору підряду, обсяг робіт, строк виконання, та їх вартість. За ст. 849 ЦК України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Відповідно до ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. Статтею 526 КЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Нормою статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У ст. 653, 654 ЦК України передбачено, що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Також, доказів оплати праці відповідача, суду не надано, та не зрозуміло щодо домовленості про вартість роботи [PERSON] та суми коштів, які були йому надані для придбання товарів. Слід зазначити, що згідно розписки, [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , отримав кошти на закупівлю матеріалів від [PERSON] у розмірі 30 000 грн. 29.10.2018 (а.с. 13). Відповідно до наданих суду роздруківок переписки між позивачем та відповідачем, між сторонами виник спір саме щодо вартості товарів, які потрібні для ремонту, а не з приводу виконання робіт по договору підряду. Крім того, позивач не доведено підстави стягнення всіх грошових коштів в сумі 60000 грн. з відповідача за його невиконання, оскільки на загальну суму 38044,26 грн. були придбані матеріали для роботи, хоча згідно розписки [PERSON] отримав 30000 грн. саме на закупівлю матеріалів від [PERSON] , та відповідно до фотознімків покрівлі, роботи проводилися з ремонту. При цьому, не зважаючи на те, що позивачем лише надано суду докази придбання будівельних матеріалів, позивач посилався на підтвердження укладення договору підряду в усній формі, то такий договір не відповідає вимогам ч.4 ст. 203 та п.3 ч. 1 ст. 208 (письмова форма правочину) ЦК України, оскільки згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., а відтак, 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнюють сумі в 340 грн., що суттєво менше за суми грошових коштів, зазначених у вказаній розписці, тому договір підряду, на який посилається позивач, має вчинятися у письмовій формі. Також, слід звернути увагу на те, що позивачем по справі є [PERSON] , хоча домоволодіння належить [PERSON] , розписка складена між [PERSON] та [PERSON] на підтвердження будь-яких домовленостей з приводу укладання договору підряду саме між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] суду не надано взагалі жодного доказу, тому правові підстави для задоволення позову відсутні. Також, в задоволенні про стягнення з відповідача 100 000 грн. пені за несвоєчасне виконання договору також слід відмовити. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктами 4, 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди позивач посилається на те, що внаслідок незавершеного ремонту покрівлі, із-за відсутності побутового ремонту у святкові дні, що йому спричинило незручності, не вирішення питання щодо понесених витрат з відповідачем щодо ремонту, завдано йому моральну шкоду. Однак, позивачами в позовній заяві не зазначено та не доведено, в чому саме полягала моральна шкода, які моральні страждання він пережив. Жодного доказу в підтвердження спричинення відповідачем моральної шкоди суду не надано, тому враховуючи викладені норми права та обставини по справі, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного, Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 22, 205, 837, 839, 1166, 1187 ЦК України,

Outcome: dismissed