Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. №5708 від 01.04.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Артеміда-Ф» 11 887,30 грн, таким, що не підлягає виконанню; вирішити питання стягнення на користь позивача судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 07 жовтня 2021 року поштою вона отримала супровідний лист приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. від 31.08.2021 №20804 з постановою про арешт коштів позивачки. З вказаної постанови стало відомо, що підставою відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. №5708 від 01.04.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Артеміда-Ф» 11 887,30 грн. Однак, такого виконавчого напису нотаріуса їй не було надіслано, вказаної вище заборгованості позивач не має, жодних договорів з ТзОВ «Артеміда-Ф» позивач не укладала, не отримувала від відповідача жодних позик, тому вчинення виконавчого напису не відповідало вимогам закону. Ухвалою судді від 17 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Крім цього, вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано в приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. копію виконавчого напису №5708, виданого 01.04.2021, та документи і матеріали, на підставі яких вчинявся вказаний напис про звернення стягнення з [PERSON] 11 887,30 грн. Ухвалою суду від 24.12.2021 повторно витребувано вказані документи в приватного нотаріуса Личука Т.В. (за іншою встановленою судом адресою місцезнаходження нотаріуса). У зв`язку з невиконанням приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вимог ухвал суду від 17.11.2021 та 24.12.2021, ухвалою суду від 17.02.2022 задоволено клопотання позивача та витребувано в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження 65762018, відкритого за виконавчим написом приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича №5708, виданого 01.04.2021, про звернення стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф». Вказані витребувані судом документи надійшли на адресу суду 12.04.2022. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» не направив у судові засідання свого представника, про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, що стверджується відповідними зворотними поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, копії позовної заяви з додатками за адресою його місцезнаходження. Причин своєї неявки відповідач не повідомив, правом на подачу до суду відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович у судові засідання не прибув, судову повістку повернуто суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. у судові засідання не прибув, про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, що стверджується відповідними зворотними поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, копії позовної заяви з додатками за адресою його місцезнаходження. Причин своєї неявки не повідомив, правом на подачу до суду пояснення щодо позову не скористався. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» звернулось до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. стосовно вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Артеміда-Ф» заборгованості, що виникла за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №000191015520 від 21 жовтня 2019 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» та [PERSON] Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинив виконавчий напис за №5708 від 01.04.2021 про стягнення з позивача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» 11 887,30 грн. Зокрема, зі змісту копії виконавчого напису випливає, що правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Фінансова компанія «Форза» за вказаним вище кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» на підставі договору факторингу №20210226-Ф/2 від 26.02.2021. Стягнення проводиться за період з 26.02.2021 по 18.03.2021, загальна сума заборгованості - 10887,30 грн та сума сплати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 1 000 грн. 11 червня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 65762018 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. за № 5708 від 01.04.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф»» заборгованість в розмірі 11887,30 грн. 31 серпня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. виніс постанову у ВП №65762018 про арешт коштів боржника [PERSON] з метою забезпечення виконання зазначеного виконавчого напису №5708 від 01.04.2021. Зокрема, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 13979,03 грн. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст.87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України «Про нотаріат»). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 01.04.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати беззаперечна заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й встановити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не бере, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмового повідомлення про вчинення виконавчого напису). Так, у своїй постанові від 15 квітня 2020 року в справі № 554/6777/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на те, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» та позивачем [PERSON] договір про надання позики на умовах фінансового кредиту від 21.10.2019, стягувачем за яким на підставі договору факторингу є відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, всупереч вищезазначеним нормам не був посвідчений нотаріально, що підтверджується копіями матеріалів виконавчого провадження № 65762018, суд вважає, що наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Слід зазначити, що саме до такого висновку дійшов Верховний Суд при вирішенні аналогічного спору у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18, провадження № 61-16749св19. Суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення нотаріусом умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, відтак позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, знайшов своє підтвердження під час розгляду. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі. При зверненні до суду із даним позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 908 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, - з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума оплаченого судового збору.

Outcome: approved