Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] чоловіка - [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , який позивачу доводився чоловіком. Він на час смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина. На підставі заяви позивачки про прийняття спадщини було заведено спадкову справу. Діти померлого, сини [PERSON] та [PERSON] , подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого [PERSON] . При зверненні до нотаріуса, позивачем не було пред`явлено документи, що засвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №197820 від 24.07.2006, належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,2193 га, кадастровий номер: 5321681601:01:001:0485, на якій і розташований спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Через відсутність правовстановлюючого документу на будинок [ADDRESS] , позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач до суду не з`явилася, але її представником надано письмову заяву у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов, справу просила розглядати за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надано заяву про визнання позову, в якій просять справу розглядати за відсутності уповноваженого представника. Треті особи до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Ними надано письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [INFO] помер [PERSON] (а.с.7), який доводився позивачу чоловіком (а.с.6). [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №197820 від 24.07.2006, належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,2194 га, кадастровий номер: 5321681601:01:001:0485, в с.Климівка Полтавського (Карлівського) району Полтавської області (а.с.19,20-22), на якій розташований спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, згідно довідки ВК Ланнівської сільради (а.с.23). За інформацією ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 31.03.2022 (а.с.9), реєстрація права власності житловий будинок садибного типу в [ADDRESS] , станом на 31.12.2012, не проводилася. Відповідно до довідки ВК Ланнівської сільради від 20.01.2022 (а.с.24), житловий будинок в [ADDRESS] , рахується за померлим [INFO] [PERSON] . Після звернення позивачем з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок в [ADDRESS] , через відсутність документу, що посвідчує право власності на спадковий будинок, про що винесено відповідну постанову (а.с.8-9). У постанові також зазначено про відмову синів померлого [PERSON] , [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька на користь дружини померлого, про що ними подано відповідні заяви. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на будинок підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що мається достатньо підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , тому визнання позову відповідачем слід прийняти.

Outcome: approved