Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Представник позивача - адвокат Новікова Інна Станіславівна, яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до комунального некомерційного підприємства «Свалявська міська лікарня» Свалявської міської ради Закарпатської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення компенсації за час вимушеного прогулу посилаючись на те, що позивач [PERSON] працювала в КНП «Свалявська міська лікарня» Свалявської міської ради Закарпатської області на посаді лікаря-дерматовенеролога. 01 вересня 2021 року вдома впала та відчула біль в нозі. 02 вересня 2021 року звернулася до хірурга на консультацію та було встановлено діагноз "Варикозна хвороба 11 ступеня" та призначено оперативне лікування. В зв"язку з зверненням до лікаря позивач була відсутня на своєму робочому місці, проте перебувала за місцем роботи. Однак , відповідно до наказу №22/09-21 від 07 вересня 2021 року була звільнена з роботи за п.4 ст.40 КзпП України за прогул (в тому числі за відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин з 07 вересня 2021 року. Вважає наказ про звільнення незаконним, оскільки визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України є з"ясування поважності причини відсутності на роботі. Зазначає, що вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі у трудовому законодавстві не визначено, тому в кожному конкретному випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається виходячи з конкретних обставин. 06 вересня 2021 року в.о. Директора КНП "Свалявська міська лікарня"Сваолявської міської ради Кошеля В.В. зажадав від [PERSON] письмового пояснення відсутності на робочому місці 02 вересня 2021 року, на що позивач повідомила, що зверталася до лікаря-хірурга за медичною допомогою в зв"язку з станом здоров"я. Не дивлячись на це, 07 вересня 2021 року [PERSON] було звільнено із займаної посади за прогул. Враховуючи поважність причини відсутності [PERSON] на робочому місці 02 вересня 2021 року її звільнення відбулося без законної підстави, а тому позивач повинна бути поновлена на роботі. Крім того, позивачу не виплачувалася заробітна плата, а тому вважає, що має бути виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу. В зв"язку з вищевикладеним просить скасувати наказ № 22/09-21 від 07 вересня 2021 року про звільнення [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] з посади лікаря-дерматовенеролога в КНП "Свалявська міська лікарня" Свалявської міської ради Закарпатської області, поновлення [PERSON] на посаді лікаря-дерматовенеролога в КНП "Свалявська міська лікарня" Свалявської міської ради Закарпатської області з 07 вересня 2021 року та стягнення з КНП "Свалявська міська лікарня" Свалявської міської ради Закарпатської області на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 07 вересня 2021 року по день ухвалення судового рішення з розрахунку 196,39 гривень за один робочий день. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 жовтня 2021 року цивільну справу № 306/1803/21 (провадження № 2/306/781/21) передано на розгляд судді Ганчак Л.Ф. (а.с.14). 19 жовтня 2021 року ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області Ганчак Л.Ф. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.15). 26 жовтня 2021 року ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області Ганчак Л.Ф. відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.22). 09 листопада 2021 року до канцелярії суду представником відповідача подано відзив на позов в якому зазначає, що відповідач позов не визнає, позовні вимоги є необгрунтованими з врахуванням наявного прогулу працівником без поважних причин більше трьох годин протягом робочого часу (а.с.27). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 листопада 2021 року цивільну справу № 306/1803/21 (провадження № 2/306/781/21) передано на розгляд судді Вінер Е.А. (а.с. 48, 49). В судовому засіданні адвокат позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти їх задоволення, просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює в КНП "Свалявська міська лікарня" начальником по роботі з персоналом та 02 вересня 2021 року при черговій перевірці працівників на робочих місцях було виявлено відсутність на роботі лікаря [PERSON] про що складено відповідний акт. До 06 вересня 2021 року [PERSON] на робочому місці не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює завідуючим Свалявської КНП та лікар [PERSON] працює під його підпорядкуванням. Якщо комусь потрібно відлучитись з роботи то зазвичай його повідомляють. Лікар [PERSON] його не повідомляла. Про відсутність [PERSON] на роботі його повідомив [PERSON] зазначивши , що при обході кабінетів о 08.00 год. лікарки на роботі не було, в 11.00 годині він особисто пішов подивитися чи [PERSON] на роботі, проте її не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює завідуючим хірургічного відділення Свалявської лікарні та 02 вересня 2022 року біля 11.00 год. до нього на консультацію прийшла паціентка, направлення на консультацію не мала, аналізів також. Повідомив, що їй необхідно провести операцію, жодних довідок чи відкриття лікарняного листа не видавалось. Свідок [PERSON] пояснив, що працює медичним директором КНП Свалявської міської лікарні та отримав повідомлення від [PERSON] про відсутність лікаря [PERSON] зранку на роботі. Близько 11.45 год. прийшли до кабінету лікаря, проте на роботі її не було, про що ними було складено відповідний акт. Судом встановлено, що згідно наказу № 22/09-21 від 07 вересня 2021 року [PERSON] лікаря-дерматовенеролога КНП "Свалявська міська лікарня" відповідно до п.4 статті 40 КзпП України за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причини з 07 вересня 2021 року звільнено (а.с.7). Згідно акту про відсутність на робочому місці від 02 вересня 2022 року складеного працівниками КНП "Свалявська міська лікарня" 02 вересня 2021 року лікар поліклінічного відділення Сокач Катерина Миколаївна була відсутня на роботі згідно графіка робочого часу без попередження про відсутність з 08.00 год по 11.54 год. (а.с.32). Від підпису в акті про відсутність на робочому місці [PERSON] відмовилась, про що свідчить акт про відмову від підписання акту про відсутність на робочому місці від 03.09.2021 року (а.с.33). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. У відповідності до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до роз`яснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 6 листопада 1992 року при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпПУ, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Отже, за змістом даної норми обов`язковою умовою звільнення працівника за прогул є його відсутність на роботі без поважних причин більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня. Судом встановлено, що позивач була відсутня на роботі, що стверджується наказом про звільнення (а.с.37), актом про відсутність на роботі (а.с.32), табелем обліку робочого часу (а.с.30-36). Суд не приймає до уваги як необгрунтовані доводи позивача про те, що вона не вчинила прогул, а була відсутня 02 вересня 2021 року на роботі з поважних причин, бо була на консультації у лікаря. Оскільки судом досліджувався оригінал записки ( а.с.36), яка містила дописи, також досліджувався оригінал медичної карти амбулаторного хворого (а.с.5-6), однак у квитанції є виправлення дати, крім того у журналі досліджень на протромбіновий індекс прізвище [PERSON] відсутнє. А тому суд вважає дані докази недостовірними та не може взяти їх до уваги. З огляду на те, що відсутність позивача на робочому місці є прогулом, поважні причини її неявки на роботу 02 вересня 2021 року відсутні, суд вважає вірним звільнення позивача з роботи за п.4 ст.40 КЗпПУ через прогули без поважних причин. Судові витрати, у виді судового збору, суд розподіляє відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову покладає їх на позивача, який ним сплачено до подання позову.

Outcome: dismissed