Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 17509,42 грн. та витрати по оплаті судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.06.2018 між ПАТ «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №АМ/3355921, яким було забезпечено транспортний засіб «Volkswagen LT-46», д.н. [NUMBER] . 30.03.2019 на вул. Монтажників 101/2 в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen LT-46» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Renault Traffic» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.04.2019, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 130, 124 КУпАП. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/3355921, на підставі страхового акту №190000215720 від 17.04.2019, заяви про страхове відшкодування, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Renault Traffic» д.н. [NUMBER] , визначений в сумі 17509,4 грн. Відповідно до умов договору страхування позивачем відшкодовано витрати на ремонт автомобіля «Renault Traffic» д.н. [NUMBER] , в сумі 17 509, 42 грн. На підставі вищевикладеного позивач просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений судом строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.06.2018 між ПАТ «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №АМ/3355921, яким було забезпечено транспортний засіб «Volkswagen LT-46», д.н. [NUMBER] . 30.03.2019 на вул. Монтажників 101/2 в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen LT-46» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Renault Traffic» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.04.2019, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 130, 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «Volkswagen LT-46», д.н. [NUMBER] та порушив ПДР України, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Володілець пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу «Renault Traffic» д.н. [NUMBER] звернувся до страховика ПАТ «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування. Встановлено, що 23.04.2019 ПАТ «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі страхового акту №190000215720 від 17.04.2019, виплачено володільцю автомобіля «Renault Traffic» д.н. [NUMBER] страхове відшкодування в сумі 17509,42 грн., що підтверджується відповідними доказами, наявними в матеріалах справи. Згідно п.п. в) п.п. 38.1.1 п 38 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). З постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 19.04.2019 вбачається, що відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen LT-46», д.н. [NUMBER] , не був уважним, не дотримався безпечної швидкості та дистанції руху, в зв`язку з чим скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Traffic» д.н. [NUMBER] ; керував автомобілем «Volkswagen LT-46», д.н. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. В розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПАТ «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до положень ст. ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 17509,42 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved