Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

У листопаді 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до ТОВ «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 14.11.2012 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Кредитний договір № 2001475890 - відповідно до якого позивач отримав кредитні кошти. У зв`язку з відступленням права вимоги, правонаступником став ТОВ «Росвен Інвест Україна». [PERSON] в повній мірі не виконав умови договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Позивачу надійшла постанова Приватного виконавця Виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К., про відкриття виконавчого провадження № 66960506. Із цієї постанови приватного виконавця стало відомо, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 33904 виданого 07.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. на стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 14 075,12 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис № 33904 від 07.10.2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. не отримував від ТОВ «Росвен Інвест Україна» первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками ТОВ «Росвен Інвест Україна», який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача не може бути доказом безспірності грошових вимог. У зв`язку з чим просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 33904 виданий 07.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. на стягнення з позивача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 14\~075,12 грн. А також стягнути на свою користь понесені судові витрати. 17 лютого 2022 року ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, жодних заяв, клопотань, а так само відзову на позовну заяву до суду не направив. Представник позивача - адвокат Фельський С.Л. надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без участі її та позивача Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак судові повістки не отримував. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, однак судові повістки не отримував. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи. Судом встановлено, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. №33904 від 07.10.2021, було стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за Кредитним договором № 2001475890 від 14.11.2012, який укладений з ПАТ «ОТП Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору Факторингу № 12/11/2013 від 07.11.2013 до ТОВ «Росвен Інвест Україна» у розмірі 13725,12 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 7840 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам - 5885,12 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.09.2018 по 20.09.2021. Розмір плати, сплачений стягувачем за вчинення виконавчого напису підлягає стягненню з боржника в розмірі 350 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. від 04.11.2021, відкрито виконавче провадження ВП №67382632 з виконання виконавчого напису №33904, виданого 07.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості на загальну суму 14075,12 грн. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такі ж норми містять п.п.282, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно п.3.1. глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п.13 роз`яснено, що відповідно до ст.ст.34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. В правовій позиції Верховного суду України викладеної в Постанові від 5 липня 2017 року у справі за М 6-887цс17 зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі, установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так, відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. У своїй постанові від 06 травня 2020 року по справі №320/7932/16-ц Верховний Суд зазначив, що вчинення виконавчого напису полягає у посвідченні права стягувача на стягнення коштів або витребування майна. Таке право, як і безспірна заборгованість повинні існувати на момент звернення до нотаріуса. Сам по собі факт подання стягувачем необхідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору щодо боргу. Боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на положення ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.89 ЦПК України жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.ч.1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Крім того, при вирішенні справи суд враховує висновки постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, згідно до якої визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, оскільки договір за яким відбулось безспірне стягнення заборгованості з [PERSON] не був нотаріально посвідченим, а також враховує факт наявності спору щодо розміру заборгованості та сплив строків стягнення відповідної заборгованості за вказаним кредитним договором, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі 1362,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved