Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

14.04.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач зазначає, що 04 квітня 2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб виконкомом Долинянської сільської ради Хотинського району Чернівецької області актовий запис № 02. Від шлюбних відносин у подружжя народився син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] , які проживаю разом з позивачем. Позивач вказує, що на даний час їх сім`я з відповідачем розпалася. В них немає взаєморозуміння щодо багатьох принципових життєвих позицій, вони мають різні характери та погляди на життя. В результаті чого між ними втрачено кохання та взаємоповага. Спроби примирення, які між ними вживалися призвели ще до більшого відділення один від одного. Шлюбні стосунки між ними припиненні вже досить давно. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, немає. Таким чином шлюб набув лише формального змісту. На примирення не згідна оскільки подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам позивача. Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити її позовну заяву в повному обсязі та розірвати шлюб. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки позивач в своїй позовні заяві не зазначив, щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд вирішив розглядати справу у порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності позовні вимоги визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 04 квітня 2009 року Долинянською сільською радою Хотинського району Чернівецької області актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбних відносин у подружжя народилося двоє дітей, а саме: син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серія [NUMBER] . Крім того, відповідно до довідки виданої виконкомом Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області від 05.04.2022 року № 179 в якій вказується, що [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] та її сини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають разом з нею. Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позов підлягає задоволенню. В своїй позовній заяві та в заявах які містяться в матеріалах справи позивач відомостей щодо бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу не зазначає. Щодо вирішення питання судових витрат відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Для цілей розподілу судових витрат суд бере до уваги: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Підтвердженням понесених витрат на правничу допомогу позивача є: - Витяг з договору № 33/22 про надання правової допомоги від 04 квітня 2022 року укладений між АО «Вектор права» та [PERSON] яким сторони погодили, що гонорар адвоката становить 40 % від розміру місячної мінімальної заробітної плати. - Попередній орієнтований розрахунок суми судовий витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи від 07 квітня 2022 року в якому вказується, що [PERSON] було надано правової допомоги на суму 1950 грн. та вона їх сплатила, а саме: консультація та підготовка позовної заяви (затрачено часу разом 00:45 хв. всього до оплати 1950 грн., годинна роботи адвоката 2 600 грн.) Крім того вказується приблизна кількість один, яка може бути витрачена адвокатом на участь в судовому засіданні (затрачено часу 00:25 хв. до сплати 1050 грн.) Всього до сплати клієнтом за надання правової допомоги 3 000 грн. - Меморіальний ордер № @2PL522410 з якого вбачається, що [PERSON] оплатила АО «Вектор права» суму у розмірі 3 000 грн. за надання юридичних послуг. - Ордер на надання правничої допомоги № 1041359. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, суд вважає, що вказані докази є належними, достовірними та достатніми для підтвердження витрат позивача на правничу допомогу в сумі 1950 грн. оскільки представник позивача не брав участь в судовому засіданні, а тому заявлені витрати на правничу допомогу про участь в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Крім того, відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 992,40 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 1950 грн. У відповідності до ч.6 ст. 137 ЦПК України відповідач не надав до суду клопотань, заяв про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved