Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Садівничого об`єднання «Трудовик», треті особи: голова ради Садівничого об`єднання «Трудовик» Киричук Ніна Миколаївна, Приватне акціонерне товариство «А.Е.С. Київобленерго» (правонаступник - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі», код ЄДРПОУ 23243188) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, діючи на її думку протиправно, двічі відключав її садовий будинок від електромережі, незаконно примушує її до сплати членських внесків та за електроенергію за збільшеним тарифом чим завдав їй матеріальну та моральну шкоду. Позивач зазначає, що не є членом СО «Трудовик», не має з ним договірних відносин, сплачує за електроенергію за встановленим державним тарифом. З таких підстав змушена звернутись до суду, та просить визнати дії відповідача по відключенню домоволодіння позивача від електроенергії протиправними, стягнути з відповідача на її користь: моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.; кошти, витрачені на підключення будинку до електромережі в розмірі 1500 грн.; вартість зниклих проколів-з`єднувачів в розмірі 240 грн.; вартість проїзду за маршрутом: ТРУДОВИК - БРОВАРИ -ТРУДОВИК в розмірі 50грн.; претензії відповідача до позивача по оплаті за спожиту електроенергію визнати неправомірними та зобов`язати СО «Трудовик» зарахувати отримані кошти за спожиту електроенергію в розмірі 7201.12 грн. по тарифам, прийнятими НКРЕ; претензії відповідача по сплаті членських внесків визнати неправомірними та зобов`язати СО «Трудовик», кошти в розмірі 1180 грн., які було сплачено нею за членські внески безпідставно, зарахувати як оплату за спожиту електроенергію; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Ліщук О.В. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити позов та відмовити у задоволенні витрат про надання правової допомоги . В судовому засіданні представник відповідача СО «Трудовик» адвокат Іванченко О.В. заперечував щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 38850,00грн. обгрунтовуючи це тим, що правовідносини сторін не регулюють Закон України «Про захист прав споживачів» та на норми Правил роздрібного ринку електричної енергії (надалі - Правила), що регулюють відносини постачальника електричної енергії та споживача. Зазначав, що відповідач не є постачальником електричної енергії, а є колективним побутовим споживачем, діяльність якого регламентується спеціальними нормами, а саме розділом 10.2 Правил, посилався на роз`яснення НКРЕКП з цього питання. Вказав на те, що позивач є членом Садівничого товариства «Гідротехнік», яке входить в свою чергу до Садівничого об`єднання «Трудовик», а відтак повинен дотримуватись Статуту СО «Трудовик», виконувати рішення керівних органів відповідача, своєчасно здійснювати регулярні платежі, у тому числі й за спожиту електроенергію тощо. Але в порушення цих вимог позивач тривалий час не сплачував за спожиту електроенергію, був неодноразово відключений від електропостачання, неодноразово самовільно підключався до електромережі відповідача. Представником СО «Трудовик» адвокатом Тарасун О.І. було подано відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи це тим, що відповідно до Статуту та рішення НКРЕ СО «Трудовик» має право визначати тарифи на оплату електроенергії для масиву «Об`єднання», рішеннями Конференцій СО «Трудовик» встановлено єдиний тариф для всіх садоводів - 2,22 грн. за 1 кВт, позивач є членом садового товариства «Гідротехнік». В свою чергу, садове товариство «Гідротехнік» є членом Садового об`єднання «Трудовик», що підтверджується переліком товариств, які входять до складу СО «Трудовик», та користується електричною енергією, яка постачається ТП № 664, що перебуває на балансі СО «Трудовик». Позивач має значний борг по сплаті за використану електроенергію, неодноразово попереджалася про наявність боргу, розмір тарифів та можливість відключення від електроенергії в разі непогашення боргу, була відключена від електроенергії за борги, однак здійснила самовільне підключення до електромереж відповідача після чого була повторно відключена від електропостачання. В судове засідання представник третьої особи ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» яка є правонаступником ПАТ «Київобленерго» адвокат Іванов В.Г. не з?явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Направив до суду клопотання про виключення з числа третіх осіб, де зазначається, що «Київобленерго» не має жодного відношення до спірних питань між садоводами та СО «Трудовик», у позивача з «Київобленерго» відсутні договірні відносини, «Київобленерго» не може втручатися у роботу електромереж відповідача, з яким має договірні відносини як між постачальником та споживачем. В судовому засіданні третя особа голова ради СО «Трудовик» Киричук Н.М. заперечувала проти задоволення позову, підтримувала правову позицію представників відповідача. Судом встановлено, що СО «Трудовик» створено на підставі рішення конференції від 20 травня 1995 року, основним завданням об`єднання садівничих товариств є вирішення загальних питань по благоустрою території об`єднання, організації водопостачання, електрифікації, будівництва під`їзних доріг та інших питань роботи всіх садівничих товариств, що розташовані на території масиву. На момент виникнення спірних правовідносин діяв Статут СО «Трудовик» в редакції від 26.05.2018, відповідно до п. 1.5. членами «Об`єднання» є садові товариства, які є юридичними особами. До складу кожного СТ, що є членами «Об`єднання», входять фізичні особи-садівники, які мають статус члена СТ та мають право користуватися послугами, що їх надає «Об`єднання» садівникам. Відповідно до п. 1.7. Статуту СО «Трудовик», «Об`єднання» є юридичною особою, яка діє на основі колективної власності, створеної за рахунок надходження коштів від садівників, які мають статус членів СТ, інших джерел фінансування, не заборонених чинним законодавством (далі - власність), самоуправління і самофінансування, має самостійний баланс, поточний рахунок в банку, печатку і штамп зі своєю назвою. Згідно п. 8.1. Статуту СО «Трудовик» до передачі на баланс енергопостачальній компанії електромереж і устаткування «Об`єднання» та відповідно до рішення НКРЕ України (лист від 10.04.2003 № 05-39-11/1195) має право визначати тарифи на оплату електроенергії для масиву «Об`єднання». В основу розрахунку тарифу за використану електроенергію на масиві закладаються кошти за використану електроенергію згідно з показниками приладу загального обліку на ТП в с. Літки та тарифом на електроенергію визначеною Державою для садівничих товариств. Тарифи, визначені Державою для садівничих товариств, збільшуються за рахунок: втрат у мережах масиву та трансформаторах, використання електроенергії для нічного освітлення, споживання електроенергії, не облікованої лічильниками окремих садоводів. Пунктом 62 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що колективний побутовий споживач - це юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність. Згідно частини 1 статті 8 Закону України «Про ринок електричної енергії», господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерська діяльність, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадиться на ринку електричної енергії за умови отримання відповідної ліцензії. Відповідно до п.3.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (Постанова НКРЕКП 14.03.2018 №312), постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію. Згідно роз`яснень НКРЕКП №10824/20.2/7-20 від 13.10.2020, садівниче товариство/об`єднання є колективним побутовим споживачем (КПС). Садівниче об`єднання «Трудовик» не є ліцензіатом НКРЕКП, а тому, контроль за його господарською діяльністю не відноситься до компетенції НКРЕКП. Закупівля електричної енергії та розподіл здійснюються за рахунок коштів споживачів колективного побутового споживача. Умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів колективного побутового споживача, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж колективного побутового споживача регулюються установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами колективного побутового споживача та колективним побутовим споживачем щодо розподілу та постачання електричної енергії в межах колективного побутового споживача (пункт 10.2.5 ПРРЕЕ). Враховуючи вищенаведене, розрахунки за електричну енергію, у тому числі її вартість, умови та порядок припинення електропостачання для споживачів КПС, зокрема, за наявну заборгованість, визначається згідно з установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами КПС та КПС. Відповідно до п. 10.2.3. Правил, для забезпечення розподілу електричної енергії до межі балансової належності електроустановок колективного побутового споживача між колективним побутовим споживачем та оператором системи у передбаченому цими Правилами порядку укладається договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який розробляється оператором системи на підставі додатка 3 до цих Правил. Постачання електричної енергії на території СО «Трудовик» здійснюється на підставі Договору про постачання електричної енергії № 139 від 23 грудня 2009 року, укладеного між закритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго» і відповідачем. За умовами зазначеного Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення роботи його електроустановок з приєднаною потужністю 1600,0 кВт, а споживач оплачує постачальникові вартість використаної (придбаної) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору. Згідно п.1.2 Договору № 139 точка продажу електричної енергії встановлюється сторонами відповідно до Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною даного договору. У п.2.1 зазначеного договору встановлено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та правилами користування електричною енергією. До трансформаторів СО «Трудовик» підключені всі лінії електромереж, що знаходяться на території СО «Трудовик». Всі трансформаторні підстанції знаходяться на балансі СО «Трудовик». Електроенергія подається до кожного будинку членів садових товариств, що входять до СО «Трудовик». Відповідно до п. 10.2.5. Правил, закупівля електричної енергії та розподіл здійснюються за рахунок коштів споживачів колективного побутового споживача. Умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів колективного побутового споживача, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж колективного побутового споживача регулюються установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами колективного побутового споживача та колективним побутовим споживачем щодо розподілу та постачання електричної енергії в межах колективного побутового споживача. Згідно п. 8.4. Статуту СО «Трудовик» розміри тарифів по обов`язкових платежах є єдиними для всіх садоводів членів «Об`єднання», затверджуються щорічно на Конференції. Рішенням 39-ої звітно-виборної Конференції СО «Трудовик» від 15.07.2017 р. та рішенням 40-ої звітної Конференції СО «Трудовик» від 26.05.2018 р. затверджено тариф для будинків з винесеними електронними лічильниками на опору або фасад будинку - 2,22 грн. за 1кВт, а також такі санкції до садоводів за порушення використання електричної енергії: - При несвоєчасній оплаті садоводами членських внесків та при несвоєчасній оплаті за спожиту електроенергію, не виносі електролічильників на опору згідно рішення конференції, при наявності боргу за 200 квт електроенергії - попередити Голову СТ. Термін виконання 10 днів. При невиконанні оплати у визначений термін будинок відключити від електропостачання без попередження. Підключення до ЛЕП здійснювати після оплати боргу та компенсації за підключення 1000 грн. - При виявленні не облікованого споживання електроенергії садоводами - будинок відключити від електропостачання без попередження. - Підключення до ЛЕП здійснювати після оплати втрат, розрахованих згідно ПУЕ з виплатою в термін 10 днів, компенсації в розмірі 4000 гривень з виплатою в термін 10 днів та установки електролічильника на електроопору. - При несанкціонованому підключенню будинку до ЛЕП - будинок відключити від електропостачання без попередження. - Підключення до ЛЕП здійснювати після оплати компенсації в розмірі 4000 гривень з виплатою в термін 10 днів та установки електролічильника на електроопору. Позивач є членом садового товариства «Гідротехнік». В свою чергу, садове товариство «Гідротехнік» є членом Садівничого об`єднання «Трудовик», що підтверджується переліком товариств, які входять до складу СО «Трудовик», та користується електричною енергією, яка постачається ТП № 664, що перебуває на балансі СО «Трудовик». 26 січня 2019 року позивач направив на адресу відповідача лист від 26.01.2019 року щодо акту звірки спожитої та оплаченої електричної енергії, у відповідь, відповідачем позивачу було надано лист від 03.02.2019 року № 11, який містить в собі інформацію про тариф за електричну енергію, акт звірки взаєморозрахунків, та суму заборгованості за спожиту електроенергію станом на 31.01.2019 року. Окрім цього, в листі міститься попередження про необхідність здійснити оплату існуючого боргу протягом 10 днів, або будинок буде відключений від електропостачання. 17 березня 2019 року уповноваженими співробітниками СО «Трудовик» було проведено обстеження споживання електроенергії садоводом та складено відповідний Акт від 17.03.2019 року, в якому зафіксовано наявність заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 1943 кВт. Позивачу також було повідомлено про від`єднання його від електричної мережі в разі непогашення існуючої заборгованості. Отже, Відповідач як член Садівничого товариства "Гідротехнік", який, в свою чергу, є членом СО «Трудовик», відповідно до положень розділу 8 Статуту СО "Трудовик", здійснював систематичне користування електричною енергією. Втім, в порушення своїх зобов`язань, відповідач свого обов`язку щодо оплати за спожиту електричну енергію не виконував, та станом на 22 березня 2019 року розмір заборгованості позивача перед відповідачем за спожиту електричну енергію 4 508,82 грн. не погасила. Факт заборгованості відповідача за спожиту електричну енергію підтверджується Розрахунком заборгованості спожитої електроенергії з 29.12.2016 по 22.03.2019 року від 23.03.2019 р. № 50 та Актом звірки грошових надходжень станом з 29.12.2016 по 03.12.2018 року від 23.03.2019 р. № 52. У зв`язку з тим, що позивач свого зобов`язання по сплаті боргу за спожиту електричну енергію не виконав, відповідачем на виконання Рішення 40-ої звітної Конференції СО «Трудовик» від 26.05.2018 р. (п.3) 20 березня 2019 року було прийнято рішення про відключення позивача від постачання електричної енергії про що складено Акт на від`єднання від електромережі садових будинків СТ. 21 березня 2019 року під час обстеження споживання електроенергії садоводом було встановлено відсутність пломби. 21 березня 2019 року позивача було відключено від електричної енергії, відповідно до наряду № 2 від 21 березня 2019 р., що також зафіксовано в Акті обстеження споживання електроенергії садоводом. 22 березня 2019 року, після відключення позивача від постачання електричної енергії, під час обстеження споживання електроенергії садоводом (Акт від 22.03.2019 р.) було встановлено факт несанкціонованого підключення до ЛЕП. 24 березня 2019 року на Засіданні Ради СО «Трудовик» було прийнято рішення повторно відключити будинок по [ADDRESS] від електроенергії (що підтверджується Витягом з Протоколу № 1 від 24.03.2019 року засідання Ради СО «Трудовик»). На виконання зазначеного вище рішення було видано Наряд № 4 на виконання робіт електрикам від 03.04.2019 року. 03 квітня 2019 року відповідачем було складено Акт обстеження споживання електроенергії садоводом (позивачем) та встановлено факт самовільного підключення до ЛЕП. Позивач від підпису в Акті обстеження відмовився. Враховуючи факт самовільного підключення позивача до електромережі та наявність непогашеної заборгованості за спожиту електроенергію, відповідачем 03 квітня 2019 року було здійснено відключення позивача від електромережі. Відповідачем 10 квітня 2019 року повторно здійснено обстеження споживання електроенергії садоводом (позивачем) та встановлено факт самовільного підключення до ЛЕП, про що складено Акт обстеження споживання електроенергії садоводом. Позивач від підпису в Акті відмовився. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин між позивачем та відповідачем не було укладено трьохстороннього договору про постачання та/або розподіл електричної енергії, а між позивачем та відповідачем існували лише статутні правовідносини, то посилання позивача на відсутність договору суд не бере до уваги. Таким чином позивач як член СТ «Гідротехнік», яке, в свою чергу, є членом СО «Трудовик», відповідно до положень розділу 8 Статуту СО «Трудовик», здійснював систематичне користування електричною енергією. Втім, в порушення своїх зобов`язань, позивач свого обов`язку щодо оплати за спожиту електричну енергію не виконував, діяв системно та протиправно, після неодноразових попереджень був відключений від електропостачання за порушення Статуту та розпорядчих документів СО "Трудовик", обов`язкових для виконання як всіма садоводами так і керівництвом СО «Трудовик». Таким чином, на момент ухвалення даного рішення підстави для визнання дій відповідача та його посадових осіб протиправними відсутні. Всі негативні наслідки, що очевидно виникли для позивача внаслідок відключення електропостачання до її садового будинку, були наслідком її свідомих дій. Так само відсутні підстави для здійснення відповідачем перерахунків сплачених позивачем членських внесків, оскільки сплата таких внесків є прямим обов`язком садовода. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). З огляду на викладе, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення матеріальної шкоди є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного: Згідно ст. 23ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає, зокрема, 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода, як зазначає позивач, полягає в тому, що вона була змушена покинути власні справи та займатися невластивими їй справами, оцінює моральну шкоду в 1000грн. За загальним принципом покладення на заподіювача обов`язку по відшкодуванню шкоди - є обов`язковим наявність протиправності (вини) в діях заподіювача шкоди. Згідно ст. 1167ЦК України, моральна шкода, завдана особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (якою врегульовано відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; шкоди внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт). За даними приписами закону так само головною підставою для покладення на заподіювача шкоди обов`язку відшкодувати шкоду є протиправність його дій, - чого у випадку з позивачем в межах розгляду даної справи і заявлених позовних вимог та наданих доказів - не встановлено. Крім того, позивач не надала жодного доказу на підтвердження протиправного заподіяння їй моральної шкоди. Таким чином, в межах розглядуваної справи відсутні законні підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди, вказаної позивачем. Дані позовні вимоги необґрунтовані, недоведені і задоволенню не підлягають. Щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики, необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно акту, рахунку та квитанції наданих представником відповідача адвокатом Іванченком О.В., відповідачем було сплачено на користь АО «Протекція права» за надання правової допомоги 9000грн. Згідно пунктів 2.2 та 2.3 договору про надання правової допомоги та юридичних послуг №01-11/2019 від 01.11.2019 р., укладеного між адвокатом Іванченком О.В. та СО «Трудовик», в редакції, затвердженій додатковою угодою №1 від 31.05.2020 р., правова допомога, що надається адвокатом, оплачується замовником у залежності від обсягу часу, що витрачено адвокатом на надання правової допомоги за договором, складності та обсягу виконаних доручень. Сторони погодили, що вартість однієї години надання правової допомоги за цим Договором становить 1000 (одна тисяча) грн. без ПДВ. При виконанні доручень, які потребують виїзду Адвоката за межі міста Київ, проводиться оплата з урахуванням часу проїзду в інший населений пункт і в зворотному напрямку з розрахунку 500 (п`ятсот) грн. без ПДВ за годину. За надання юридичних послуг в дорученнях підвищеної складності за домовленістю сторін може встановлюватися окремий тариф (коефіцієнт). Відповідно до пункту 2.8 договору, оплата гонорару (винагороди) за надання адвокатом правової допомоги за цим договором, а також фактичних витрат, здійснюється у такому рядку: не пізніше 10 числа поточного місяця адвокат надає замовнику рахунок та акт виконаних робіт за минулий місяць з розрахунком суми оплати, виходячи з обсягу часу, який було витрачено на надання правової допомоги за цим договором, складності, галузевої належності та обсягу виконаних доручень, а також фактичних витрат адвоката, зазначених в п.2.4 та 2.5 договору. У разі відсутності у замовника заперечень з приводу суми оплати він зобов`язується підписати акт виконаних робіт та сплатити визначену суму протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Суд у задоволенні позову відмовляє тому відповідач має право на відшкодування позивачем понесених ним судових витрат на правничу допомогу. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. В додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87951334) було сформульовану правову позицію, згідно якої саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Таким чином, Верховний Суд зазначив, що у питанні визначення розподілу судових витрат судді мають виступати виключно як арбітри та надавати оцінку доказам та доводам, що наводяться сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Судові витрати СО «Трудовик» підтверджені квитанціями, актами виконаних робіт з детальним переліком роботи адвоката, платіжними дорученнями, виписками по рахунку адвоката Іванченка О.В. Оскільки представник позивача під час розгляду справи просила відмовити у задоволенні витрат на правову допомогу, враховуючи принципи розумності та співмірності, обсяг наданої правничої допомоги, суд приходить до висновку про часткове стягнення з позивача на користь відповідача понесених судових витрат, а саме у розмірі 25000 грн. Таким чином, стягненню з позивача [PERSON] на користь відповідача СО «Трудовик» підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного та

Outcome: approved