Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.\~ В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 16.12.2020, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вказані об`єкти нерухомості позивач придбав у [PERSON] . За вказаною адресою зареєстрований відповідач, який до укладення договору купівлі-продажу був власником житлового будинку. Відповідач з моменту вчинення правочину за вказаною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує, особисті речі в квартирі його відсутні.\~Факт реєстрації відповідача порушує право на вільне розпорядження і користування об`єктом права власності. Позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.03.2022 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. \~ \~ \~ \~Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, передбаченому\~\~ст. 128 ЦПК України, відзив на позовну заяву не подав, інших заяв та клопотань не надходило. Згідно вимог\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2\~ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.\~211,\~280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 16 грудня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростишівського нотаріального округу Житомирської області, житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 0,1000 га, з кадастровим номером 1822510100:01:011:0155, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Вказана обставина підтверджується також і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 237352195, 237353093. \~ \~ \~ \~Відповідно до будинкової книги для реєстрації громадян в будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] з 16.12.2003 р. Вказана обставина також підтверджується і відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області ( а.с. 12-13,18). З акта депутата Коростишівської міської ради № 1624 від 15.11.2021 року про обстеження факту не проживання особи на території Коростишівської об`єднаної територіальної громади вбачається, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2020 по даний час (а.с.11). Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 391 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності [PERSON] у будинку, що належить на праві власності [PERSON] а також не містять матеріали справи і доказів наявності перешкод у проживанні відповідача за вказаною адресою, угоди про порядок користування цим житлом сторонами суду не надано. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов до переконання, що оскільки відповідач не проживає у будинку позивача, не користується ним, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved