Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача згідно якого прохав суд ухвалити рішення яким визнати за позивачем право власності на самочинно зведені споруди за адресою: [ADDRESS] , а саме: частину житлового будинку «аі, А1-2»: поверх 1: «1» тамбур площею 4,8 кв.м, «1» коридор площею 8,2 кв.м, «2» туалет площею 1,4кв.м, «З» кухня-їдальня площею 11,2 кв.м, «4» сходова клітина площею 9,7 кв.м, «5» кімната площею 18,9 кв.м, поверх 2: «6» сходова клітина-коридор площею 13,2 кв.м, «7» кімната площею 11,3 кв.м, «8» кімната площею 10,8 кв.м, «9» санвузол площею 5,5 кв.м, «10» кімната площею 6,8 кв.м, всього приміщень 101,8 кв.м; та визнати за позивачем право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані при будівництві фундаменту «Т» за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтуванні позовних вимог вказав, що він є власником 9/20 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування від 13.11.2002 р., посвідченого нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори, реєстраційний № 2-169. Іншими співвласниками вказаного домоволодіння є: [PERSON] - 11/50 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, BMC № 865457 від 26.05.2009 р., виданого нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори, реєстраційний № 2-862; [PERSON] - 33/100 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, BMC № 865456 від 26.05.2009 р., видане нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори, реєстраційний № 2-860. Земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, на теперішній час не приватизована і знаходиться у користуванні співвласників. Порядок користування земельною ділянкою між співвласниками фактично встановлений. Ним сплачується земельний податок за користування земельною ділянкою, що підтверджується листом про надання відповіді ДПС у Полтавській області та квитанцією банку. Вказане домоволодіння складається з: житлового будинку, прибудови, ганку /літ. А 1-2, А1, а, аі, аг/ зі складом приміщень: приміщення група № 1 поверх 1: «І» тамбур площею 4,8 кв.м, «1» коридор площею 8,2 кв.м, «2» туалет площею 1,4кв.м, «3» кухня-їдальня площею 11,2 кв.м, «4» сходова клітина площею 9,7 кв.м, «5» кімната площею 18,9 кв.м, поверх 2: «6» сходова клітина-коридор площею 13,2 кв.м, «7» кімната площею 11,3 кв.м, «8» кімната площею 10,8 кв.м, «9» санвузол площею 5,5 кв.м, «10» кімната площею 6,8 кв.м, всього приміщень 1 групи 101,8 кв.м, приміщення група № 2 поверх 1: «І» тамбур площею 6,5 кв.м, «1» кухня площею 13,1 кв.м, «2» кімната площею 10,6 кв.м, всього по приміщенням 2 групи 30,2 кв.м.; житлового будинку, прибудови, погребу, входу у погріб /З,З1,з1,з1г, з2,3З,з/; сараю-літної кухні «П»; погребу «Д»; гаражу «Р»; вбиральні «С»; фундаменту «Т»; колонки «кі»; вигрібної ями «І»; воріт, хвіртка «№№ 1-3»; огорожі «№№ 4-7». Хоча вказане домоволодіння перебуває у спільній частковій власності, фактично між позивачем та відповідачами по справі склався наступний порядок користування. У його користуванні фактично знаходиться: частина житлового будинку «аі, А1-2»; фундамент «Т»; ворота «№1»; огорожа «№7». Інші житлові та нежитлові приміщення знаходиться у користуванні інших співвласників. На місці прийнятого за Договором дарування будинку ним проведено будівельно-ремонтні роботи і на теперішній час частина житлового будинку, яка знаходиться у його користуванні, складається з: поверх 1: «І» тамбур площею 4,8 кв.м, «1» коридор площею 8,2 кв.м, «2» туалет площею 1,4кв.м, «3» кухня-їдальня площею 11,2 кв.м, «4» сходова клітина площею 9,7 кв.м, «5» кімната площею 18,9 кв.м, поверх 2: «6» сходова клітина-коридор площею 13,2 кв.м, «7» кімната площею 11,3 кв.м, «8» кімната площею 10,8 кв.м, «9» санвузол площею 5,5 кв.м, «10» кімната площею 6,8 кв.м, всього приміщень 101,8 кв.м. Вказані приміщення не введені в експлуатацію і є самочинним будівництвом, оскільки об`єкт було збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. За вирішенням питання про введення в експлуатацію новоствореного самочинно побудованого нерухомого майна було звернення до Держпродспоживслужби з проханням надати висновок про відповідність цього майна санітарним нормам. Вказана заява була отримана адресатом 07.09.2021р., що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, але на теперішній час відповіді на заяву не надходило. Також було звернення до Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Згідно відповіді від 07.09.2021р. за № 14-1128/20 відділ запобігання надзвичайним ситуаціям Кременчуцького МРУ Головного управління ДСПС у Полтавській області не має підстав заперечувати проти можливості експлуатації самочинно збудованих житлової прибудови та фундаменту. Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № П-193 від 15 вересня 2021 р. конструктивне та об`ємно-планувальне рішення, санітарно-гігієнічні умови, пожежна безпека приміщень будинку відповідають будівельно-технічним нормам, які діють на території України та висуваються до одноквартирних (садибних) житлових будинків. Існує технічна можливість використовувати будинок в якості житлового будинку. З питання введення самочинно побудованого будинку в експлуатацію позивач звернувся до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, однак у задоволенні заяви було відмовлено. Також на частині земельної ділянки, яка знаходиться у його користуванні, ним побудовано фундамент «Т», який також на теперішній час є самочинним будівництвом. Таким чином вважає, що на теперішній час є всі, передбачені законодавством України, підстави прохати суд визнати за ним право власності на самочинне зведені житлові приміщення та право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані при зведенні фундаменту. Ухвалою суду від 30.11.2021 року дану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 13.12.2021 року позивачем подано до суду заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, згідно якої прохав визнати за ним право власності з правом подальшої державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна на самочинно зведені споруди за адресо [ADDRESS] , а саме: - частиною житлового будинку «аі, А1-2»: поверх 1: «І» тамбур площею 4,8 кв.м «1» коридор площею 8,2 кв.м «2» туалет площею 1,4кв.м «З» кухня-їдальня площею 11,2 кв.м «4» сходова клітина площею 9,7 кв.м «5» кімната площею 18,9 кв.м; поверх 2: «6» сходова клітина-коридор площею 13,2 кв.м «7» кімната площею 11,3 кв.м «8» кімната площею 10,8 кв.м «9» санвузол площею 5,5 кв.м «10» кімната площею 6,8 кв.м всього приміщень 101,8 кв.м. Також визнати за ним право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані при будівництві фундаменту «Т» за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтуванні заяви вказав, що [PERSON] власник 11/50 частин вказаного домоволодіння помер. Після смерті [PERSON] залишилися спадкоємці першої черги спадкування - його мати [PERSON] (співвласник 33/100 частини), яка, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадкове майно, оскільки постійно проживає у вказаному домоволодінні та користується спадковим майном. У користуванні позивача фактично знаходиться: частина житлового будинку «аі, А1-2»; фундамент «Т»; ворота «№1»; огорожа «№7». У користуванні відповідачів по справі знаходяться: частина житлового будинку /літ А-1, а-1/; житлового будинку, прибудови, погребу, входу у погріб /3,31,31,31г, з2,3п,з/; сараю-літної кухні «П»; погребу «Д»; гаражу «Р»; вбиральні «С»; фундаменту «Т»; колонки «кі»; вигрібної ями «І»; воріт, хвіртка «№№ 2,3»; огорожі «№№ 4-6». Земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, на теперішній час не приватизована і знаходиться у користуванні співвласників. Порядок користування земельною ділянкою між співвласниками фактично встановлений. Позивач користується частиною земельної ділянки, яка відокремлена забором, межує із земельною ділянкою [ADDRESS] та земельною ділянкою [ADDRESS] і має розміри 9.95x16.02x7.49x8.77 згідно абрису знімання меж земельної ділянки. Також на теперішній час виготовлено технічну документацію № 65 із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 20.12.2021 року судом прийнято означену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням до підготовчого судового засідання. 17.01.2022 року судом у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача про залучення третьої особи та залучено до участі у розгляді даної справи, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кременчуцьку міську раду Кременчуцького району Полтавської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та прохала задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак завчасно подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач - Управління містобудування та архітектори виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до суду свого представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, правом на подання відзиву не скористався. В судове засідання третя особа - Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, свого представника не направила, однак завчасно направила пояснення згідно яких прохала розгляд справи провести за відсутності її представника, рішення прохала ухвалити згідно норм діючого законодавства. Суд повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що за відомостями інформаційної довідки №267931333 від 28.07.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , належить : 9/20 частин - [PERSON] на підставі Договору дарування від 13.11.2002 р., посвідченого нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори, реєстраційний № 2-169; 11/50 - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, BMC № 865457 від 26.05.2009 р., виданого нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори, реєстраційний № 2-862; 33/100 - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, BMC № 865456 від 26.05.2009 р., видане нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори, реєстраційний № 2-860. Згідно Договору дарування від 13.11.2002 р., посвідченого нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори, реєстраційний № 2-169, [PERSON] набув у власність 9/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями що вцілому складається з житлового будинку «Ааа1», загальною житловою площею 29,5 кв.м, літнього душу «Н», вбиральні «О», льоху «Д», льоху «Е», колодязя «К», огорожі №1,2,3 розташованих на земельній ділянці державного резервного фонду розміром 933 кв.м. Згідно довідки наданої Крюківською районною адміністрацією Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 13.10.2021 року за вих. № 11715/01-27, згідно даних Реєстру територіальної громади, [PERSON] , [INFO] знятий з реєстрації місця проживання з 24.02.2020 року у зв`язку зі смертю. Згідно матеріалів наданої приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою В.М. копії спадкової справи заведеної після померлого [PERSON] , останній помер [INFO] , з заявою про прийняття спадщини у встановлений строк звернулася позивач [PERSON] , однак до цього часу свідоцтво про право на спадщину не отримала. Інших спадкоємців не встановлено. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] від 18.06.2021 року домоволодіння складається з: -житлового будинку, прибудови, ганку /літ. А, А1, а, а1, аг / зі складом приміщень: приміщення група № 1 поверх 1: «І» тамбур площею 4,8 кв.м, «1» коридор площею 8,2 кв.м, «2» туалет площею 1,4 кв.м, «3» кухня-їдальня площею 11,2 кв.м, «4» сходова клітина площею 9,7 кв.м, «5» кімната площею 18,9 кв.м, поверх 2: «6» сходова клітина-коридор площею 13,2 кв.м, «7» кімната площею 11,3 кв.м, «8» кімната площею 10,8 кв.м, «9» санвузол площею 5,5 кв.м, «10» кімната площею 6,8 кв.м, всього приміщень 1 групи 101,8 кв.м, приміщення група № 2 поверх 1: «І» тамбур площею 6,5 кв.м, «1» кухня площею 13,1 кв.м, «2» кімната площею 10,6 кв.м, всього по приміщенням 2 групи 30,2 кв.м.; -житлового будинку, прибудови, погребу, входу у погріб /З, З1, з1, з1г, з2, Зп, з/; поверх 1: «І» тамбур площею 2,4 кв.м, «1» кухня-їдальня площею 10,8 кв.м, «2» коридор площею 5,4 кв.м, «3» ванна кімната площею 8,3 кв.м, «4» туалет площею 9,1 кв.м, «5» кімната площею 9,1 кв.м, «6» кімната площею 10,7 кв.м, «7» кімната площею 8,2 кв.м., всього по приміщенням 56,0 кв.м. -сараю-літної кухні «П»; -погребу «Д»; -гаражу «Р»; -вбиральні «С»; -фундаменту «Т»; -колонки «к1»; -вигрібної ями «І»; -ворота, хвіртка «№№ 1-3»; -огорожі «№№ 4-7». Згідно витягу з Держаного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5315271242020 від 15.01.2020 року земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5310436500:12:002:0499, має цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, - інформація про зареєстроване право в Держаному земельному кадастрі відсутня. Судом встановлено, що вказана земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, на теперішній час не приватизована і знаходиться у користуванні співвласників. Позивач сплачує земельний податок за користування земельною ділянкою, що підтверджується листом про надання відповіді ДПС у Полтавській області від 18.08.2021 року № 28832/6/16-31-12-03-30 та квитанцією банку. Порядок користування земельною ділянкою між співвласниками фактично встановлений. Так, позивач користується частиною земельної ділянки, яка відокремлена забором, межує із земельною ділянкою № [NUMBER] та земельною ділянкою [ADDRESS] і має розміри 9.95x16.02x7.49x8.77 згідно абрису знімання меж земельної ділянки. На теперішній час виготовлено технічну документацію № 65 із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Також між співвласниками склався порядок користування домоволодінням за адресою: [ADDRESS] наступним чином: позивач фактично користується частиною житлового будинку «а1, А1-2»; фундамент «Т»; ворота «№1»; огорожа «№7». Крім того на місці прийнятого за Договором дарування будинку позивачем проведено будівельно-ремонтні роботи і на теперішній час частина житлового будинку, яка знаходиться у його користуванні, складається з: поверх 1: «І» тамбур площею 4,8 кв.м, «1» коридор площею 8,2 кв.м, «2» туалет площею 1,4кв.м, «3» кухня-їдальня площею 11,2 кв.м, «4» сходова клітина площею 9,7 кв.м, «5» кімната площею 18,9 кв.м, поверх 2: «6» сходова клітина-коридор площею 13,2 кв.м, «7» кімната площею 11,3 кв.м, «8» кімната площею 10,8 кв.м, «9» санвузол площею 5,5 кв.м, «10» кімната площею 6,8 кв.м, всього приміщень 101,8 кв.м. Вказані приміщення не введені в експлуатацію і є самочинним будівництвом, оскільки об`єкт було збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. У користуванні іншого співвласника знаходиться: частина житлового будинку /літ А-1, а-1/; житлового будинку, прибудови, погребу, входу у погріб /З,З1,з1,з1г, з2, Зп,з/; сараю-літної кухні «П»; погребу «Д»; гаражу «Р»; вбиральні «С»; фундаменту «Т»; колонки «кі»; вигрібної ями «І»; воріт, хвіртка «№№ 2,3»; огорожі «№№ 4-6». Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена до цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і привал. У п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спав від 30 березня 2012 р. №6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту прийняття в експлуатацію. Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати наявність спору про право. З метою вирішення питання про введення в експлуатацію новоствореного самочинно побудованого нерухомого майна було звернення до Держпродспоживслужби з проханням надати висновок про відповідність цього майна санітарним нормам. Вказана заява була отримана адресатом 07.09.2021р., що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, але на теперішній час відповіді на заяву не надходило. Також було звернення до Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Згідно відповіді від 07.09.2021р. за № 14-1128/20 відділ запобігання надзвичайним ситуаціям Кременчуцького МРУ Головного управління ДСПС у Полтавській області не має підстав заперечувати проти можливості експлуатації самочинно збудованих житлової прибудови та фундаменту. Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № П-193 від 15 вересня 2021 р. конструктивне та об`ємно-планувальне рішення, санітарно-гігієнічні умови, пожежна безпека приміщень будинку відповідають будівельно-технічним нормам, які діють на території України та висуваються до одноквартирних (садибних) житлових будинків. Існує технічна можливість використовувати будинок в якості житлового будинку. З питання введення самочинно побудованого будинку в експлуатацію позивач звернувся до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, однак у задоволенні заяви було відмовлено. Ч. 3 ст. 331 ЦК України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Об`єкт незавершеного будівництва за визначеним вказаної норми права за своєю правовою природою є сукупністю будівельних матеріалів, які є майном, що належить забудовнику (особі, яка на законних підставах здійснює відповідне будівництво). Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Положенням ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, передбаченому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а у п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України серед засобів захисту цивільних прав та інтересів передбачено, зокрема, визнання права. Ч.1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тож, враховуючи встановлені судом обставини та норми законодавства, суд приходить до висновку що позов обґрунтований та підставний, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved