Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з вищевказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер рідний брат позивачки [PERSON] , який на випадок своєї смерті залишив заповіт, за яким все своє майно заповів своїй сестрі, а саме позивачці. Протягом строку, який встановлений законодавством для прийняття спадщини, позивачка звернулась др. Із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті її брата до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. Надалі у січні 2022 року звернулась до того ж нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус їй відмовила, посилаючись на те, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Так, згідно Свідоцтва про реєстрацію права власності серії [NUMBER] від 03.06.2003р. квартира площею70,20 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності гр. [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] та [PERSON] . Однак, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №300864212 від 22.02.2022 року, виданої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г., відомості про власників вищевказаної квартири відсутні. Таким чином, за заповітом після смерті брата позивачки, остання мала б отримати 1/3 частки у вказаному спільному майні (квартирі). Однак, у брата позивачки є двоє синів: [PERSON] , який вже більше 10 років проживає за кордоном і місцезнаходження його не відоме та [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого спадщину прийняв [PERSON] , як єдиний спадкоємець за законом першої черги. Таким чином, враховуючи той факт, що спадкодавцеві [PERSON] за його життя належала 1/3 частка квартири, як одному із співвласників та 1/3 частка квартири, яка йому перейшла після смерті сина [PERSON] , та відповідно за заповітом до позивачки перейшло 2/3 ідеальної частки вищевказаної квартири. Відповідачем відзиву подано не було. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути вказану справу за його відсутності та за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130, 131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вв-ажає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про реєстрацію права власності серії [NUMBER] від 03.06.2003р. квартира площею70,20 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності гр. [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] та [PERSON] . (а.с.10). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 26.11.2020 р., актовий запис №71 (а.с.8). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 07.03.2012 р., актовий запис №01 (а.с.9). Відповідно до заповіту від 11.06.2020 року [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своїй рідній сестрі [PERSON] . (а.с.11). Однак, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №300864212 від 22.02.2022 року, виданої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г., відомості про власників вищевказаної квартири відсутні (.а.с. 13). Відповідно до Інформації про заведену спадкову справу та склад спадкоємців, яка міститься у спадковій справі [PERSON] , після його смерті спадщину прийняв [PERSON] . Таким чином на момент смерті [PERSON] йому належали 2/3 частки вищевказаної квартири. Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Приписами ч. 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що належить визначити за позивачкою право власності на 2/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та право спільної сумісної власності припинити, залишивши вказану квартиру у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved