Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Позивачем подано дану позовну заяву, в якій вона просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 15 лютого 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №96; стягнути з відповідача на її користь на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 15 лютого 2014 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Між ними постійно виникали сварки, свідками яких стають діти. Крім того, з метою нав`язати їй своє бачення проблемних питань відповідач припускається аморальних вчинків, допускає образи, інше. На даний час спільного господарства вони не ведуть, сумісне проживання остаточно припинено. Проживають вони окремо. На ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя між ними розвинулась неприязнь один до одного, вони втратили почуття любові та поваги. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Крім того, відповідач відмовився в добровільному порядку від надання матеріальної допомоги їхнім дітям. Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дітей позивач просить суд стягнути на свою користь аліменти на їх утримання. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у розумінні положень п.п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Будь-які клопотання чи заяви від нього не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 15\~лютого 2014\~року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Центральним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Кременчуцького\~міського управління\~юстиції у\~Полтавській області,\~актовий запис\~№96 (а.с.8). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , батьком яких у свідоцтвах про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] зазначений відповідач (а.с.9;10) Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Доказів про доходи сторін суду не надано. За змістом ст.24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Враховуючи викладене вище, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, що відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з`явився, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб зареєстрований між сторонами шлюб підлягає задоволенню. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право надалі іменуватися цим прізвищем. Крім того, відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповдіно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач в\~судове засідання\~не з`явився, відсутні дані щодо незадовільного стану відповідача його здоров`я чи знаходження на утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання дітей, які знаходяться на утриманні позивача,\~погоджуючись зі\~способом визначення\~аліментів у\~частці,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~аліменти на\~утримання неповнолітніх\~дітей у\~розмірі 1/3\~частки з\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача,\~але не\~менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на кожну дитину, щомісяця. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі\~ст.141\~ЦПК України,\~сплачений позивачем\~судовий збір\~за подання\~позовної вимоги про розірвання шлюбу в сумі 908 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на її користь. Так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, судовий збір в цій частині позову в сумі 908 грн. 00 коп. стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved