Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є її батьком. В обґрунтування заяви посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у зв`язку з чим заявник звернулася до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з причин неможливості встановлення факту родинних відносин з померлим, оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] відсутні відомості про батька, а померлий [PERSON] та мати заявниці [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі. Враховуючи наведене, а також те, що встановлення факту батьківства між нею та батьком породжує юридичні наслідки, зокрема оформлення документів про право на спадщину, просить заяву задовольнити. Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явилася. Судом, з огляду на приписи ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні матеріали, суд приходить до наступного висновку. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. З свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.6) . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] . В графі мати зазначено [PERSON] , у графі батька - ім`я « [PERSON] » (а.с.5). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.9-10). [PERSON] разом проживала з батьком [PERSON] до смерті останнього та вели спільне господарство (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 130 СК України, заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 ст. 128 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" п. 15 роз`яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 3) оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з отриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно із ч. 2 та ч. 3ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Таким чином, в ході судового розгляду, знайшов своє підтвердження факт родинних відносин між померлим [PERSON] , який є батьком заявниці - [PERSON] . Зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести факт батьківства і зазначені обставини перешкоджають подальшому оформленню нею спадкових прав у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved