Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 15 лютого 2022 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23 червня 2016 зареєструвала шлюб з відповідачем, який розірваний рішенням суду від 24 грудня 2020. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні. Вказує, що єдиним джерелом доходу є соціальна допомога по вагітності в розмірі 860 грн. на місяць та соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям в середньому розмірі 4 737,85 грн. Інших доходів не має. При цьому, зауважує, що відповідач, будучи особою працездатного віку, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання спільних дітей. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2\~500,00 грн. до досягнення дітьми трирічного віку. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 18 лютого 2022 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с.13-14). Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 19 ). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи сповіщеним про день, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації (а. с. 18). Відповідно до\~положень ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України\~відповідач по\~справі вважається\~належним чином\~повідомлений про\~час,\~день та\~місце проведення\~судового засідання. В установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк до суду не надано відзиву на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст.178 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. З матеріалів справи вбачається, що з 23 червня 2016 по 24 грудня 2020 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 3-4). Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про їх народження (а. с. 5-6). За даними виконавчого комітету Білопільської міської ради Сумської області вбачається, що [PERSON] разом із малолітніми дітьми: [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , 2021 р.н., проживає в [ADDRESS] (а. с. 9). Крім того, [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Сумської області і отримує соціальну допомогу по вагітності та пологах у розмірі 860\~грн. на\~місяць та\~соціальну допомогу\~малозабезпеченим сім`ям\~в середньому\~розмірі 4737,85\~грн.\~(а. с. 7-8). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 5 протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Так, відповідно до ст. 75, ст. 76 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Згідно з ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, частина 4 статті 84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Статтями 77, 79\~СК України передбачено, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з ч. 1 ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Висновки суду. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів на своє утримання в обраний спосіб, а саме у твердій грошовій сумі, відповідає вимогам закону, при цьому підстав звільнити батька від виконання цього обов`язку суд не встановив. З урахуванням встановленого, виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, принципу справедливості і розумності, а також з урахуванням потреб дружини та дітей, відсутність можливостей відповідача не надавати таку допомогу, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн., до досягнення молодшою дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved