Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 березня 2022 року звернувся до суду з заявою про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи це тим, що після смерті матері позивача [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина, на яку позивач має право як спадкоємець за законом. Позивач вказує, що його мати померла на тимчасово окупованій території України у м. Донецьку, актовий запис про смерть [PERSON] складений 13 січня 2022 року, а свідоцтво про смерть матері [PERSON] зміг отримати лише 23 березня 2022 року. Через пропуск позивачем з поважних причин строків подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] він не має можливості оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Дацишина М. В.у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Представник відповідача Ізяславської міської ради Хмельницької області Ковальська Ю. О. у судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 28 березня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізяславської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2022 року відкрите провадження за вказаною заявою, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального провадження. 09травня 2022 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області закрите підготовче провадження. Правовідносини, які виникають у зв`язку із спадкуванням регулюються книгою шостою Цивільного кодексу України «Спадкове право», а тому суд приходить до висновку про доцільність застосування у даному випадку норм, які містяться у книзі шостій Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1233 Цивільного Кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1234 Цивільного Кодексу України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235Цивільного Кодексу України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За вимогами ст. ст. 1258, 1261 Цивільного Кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] померла [INFO] у м. Донецьк Донецької області (актовий запис № 4, складений 13 січня 2022 року Докучаєвським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кальміуському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. [PERSON] являється рідним сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого додана до матеріалів справи. Таким чином [PERSON] являється спадкоємцем померлої [PERSON] першої черги за законом. Згідно вимог ст. 1272 Цивільного Кодексу України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Аналіз цієї норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. У відповідності з Межами та переліком районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, затвердженими Указом Президента України від 7 лютого 2019 року № 32/2019, тимчасово окупованими визнані міста обласного значення (у тому числі населені пункти, які адміністративно підпорядковані міським радам цих міст), зокрема, місто Донецьк (у тому числі селище міського типу Ларине, село Павлоградське, місто Моспине, селище міського типу Горбачево-Михайлівка, село Бирюки, село Вербова Балка, село Гришки, село Кисличе, село Михайлівка, село Новодвірське, село Темрюк). Судом встановлено, що спадкодавець померла на тимчасово окупованій території України, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. Сам [PERSON] являється тимчасово переміщеною особою, до [INFO] проживав у с. Червона Слобода Макарівського району Київської області, з 03 березня 2022 року зареєстрований у Двірецькому старостинському окрузі Шепетівського району Хмельницької області, що підтверджується інформацією з особистих документів [PERSON] , копії яких додані до матеріалів справи. Суд приходить до висновку, що у спадкоємця існували перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, а саме - відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану, проте спадкоємцем вживались заходи: звернення до органів державної реєстрації про реєстрацію смерті на підставі свідоцтва. Такі обставини не були спростовані у ході судового розгляду. В зв`язку з тим, що суд знаходить підстави пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними. Аналогічна позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2021 року у справі № 418/3478/19 (№ в ЄДРСР 101519529). Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved