Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

В травні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Заводської селищної ради, за участі третьої особа приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О.В. про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В позовній\~заяві позивачка\~вказала,\~що [INFO] померла [PERSON] . За життя\~ [PERSON] \~склала заповіт\~на все\~своє майно\~в користь\~ [PERSON] .\~ Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] . Відповідно до даних приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О.В. заведено спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] за заявою позивачки. Згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видане 08.10.1993 Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON] . Позивачка звернулася до приватного нотаріуса з питанням про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання визнання права власності на квартиру, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та неможливістю визначити частки в спільному сумісному майні подружжя. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. Від Заводської селищної ради в підготовче судове засідання поступила письмова заява про розгляд справи без участі представника, не заперечують проти задоволення позову. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] в смт. Заводське Чортківського району Тернопільської області. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на нерухоме майно, зокрема на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до\~ст. 182 ЦК України\~право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно\~ст. 328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до абзацу 3 ч. 2\~ст. 331 ЦК України\~право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст.\~25,\~30 ЦК України\~мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Із змісту ст. ст.\~391,\~392 ЦК України\~вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Статтею 1218 ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та є спір між спадкоємцями, а тому виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові в порядку цивільного судочинства. Так як після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем майна і спадщина належить їй з часу відкриття, інших спадкоємців у спадкодавця немає, а тому за нею слід визнати право власності на спадкове майно. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви в розмірі 2426 гривень згідно квитанції Чортківське відділення АТ «РВС Банк» № 13-1524626/1/С від 13.05.2022 року, що становить 1213 (одна тисяча двісті тринадцять) грн.

Outcome: approved