Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» ( далі КП «ЖЕО №2» ) звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території посилаючись на те, що відповідач за адресою [ADDRESS] користується наданими послугами, проте не здійснює оплату. За період з 01.04.2012 року по 30.11.2021 року утворилась заборгованість в сумі 8555 грн. 41 коп., нарахований індекс інфляції 2929 грн. 30 коп., 3 % річних в сумі 832 грн. 91 коп., яку просив стягнути разом з судовими витратами. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24 січня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, обставини на які посилається відповідач у відзиві не визнала та просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що сторони не перебувають у договірних правовідносинах. У 2012 році з вини позивача відбулось затоплення його квартири, проте останній не відшкодував відповідачу коштів, а тому з цього часу він перестав сплачувати нараховані платежі. У послідуючому знову з вини позивача була залита його квартира. До суду чи іншим способом за захистом своїх порушених прав не звертався. Підтримав відзив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. За правилами ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за\~користування жилим\~приміщенням в\~будинку (квартирі),\~що належить\~громадянинові на\~праві приватної\~власності,\~встановлюється угодою\~сторін. Плата\~за комунальні\~послуги береться\~крім квартирної\~плати за\~затвердженими в\~установленому порядку\~тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Судом установлено, що відповідач є власником кв. [ADDRESS] . Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідача своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 50 від 20 лютого 2008 року « Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» , визначено виконавців послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій підприємства та організацій комунальної власності територіальної громади міста Полтави , до переліку яких входить і позивач. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 68 від 04 квітня 2018 року « Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради визначено перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідний для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків та прибудинкових територій. Також встановлено, що позивач КП «ЖЕО № 2» обслуговує будинок за адресою [ADDRESS] . За адресою [ADDRESS] за період з 01 квітня 2012 року по 30 листопада 2021 року утворилася заборгованість за спожиті послуги , що становить 8\~555 грн. 41 коп. Розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Нормами статті7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено,\~що споживач\~має право одержувати\~своєчасно та\~належної якості\~житлово-комунальні\~послуги згідно\~із законодавством\~і умовами\~укладених договорів.\~Індивідуальний споживач,\~серед іншого,\~ зобов`язаний також:\~ укладати\~договори про\~надання житлово-комунальних\~послуг у\~порядку і\~випадках,\~визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. З аналізу положень статей\~11,\~319,\~322,\~509,\~526,\~610 ЦК України,\~ норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Наведена правова позиція підтверджена сталою судовою практикою (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц; постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року у справі №201/9729/18). Відповідач у відзиві на позовну заяву заявив клопотання щодо застосування строку позовної давності. Вирішуючи зазначене клопотання суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст.\~257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст. 264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. За змістом ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач звертається з позовними вимогами щодо стягнення з відповідача на користь КП «ЖЕО№2» заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 квітня 2012 року по 30 листопада 2021 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості, протягом зазначеного періоду , позивачем у липні 2019 року сплачено кошти в розмірі 882 грн. 05 коп., що перевищує плату за один місяць. Судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача щодо несплати ним коштів у сумі 882 грн. 05 коп., оскільки зазначений факт не доведений ним належними доказами. Таким чином, з відповідача на користь позивача з урахуванням строку позовної давності підлягає стягненню заборгованість за період з 11 липня 2016 року по 01 грудня 2021 року у сумі 6489 грн. 71 коп., а також нараховані за цей період 1\~988 грн. 54 коп. індекс інфляції та 706 грн. 76 коп.3 % річних. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позовні вимоги задоволено на 75 %, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1\~702 грн. 50 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial