Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

23.02.2022 представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача 39091,73 грн. кредитної заборгованості. В обґрунтування позову послався на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала відповідну заяву б/н від 12.08.2008. Відповідач при підписанні заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 4 000,00 грн. Відповідач користувалася кредитними коштами та частково погашала заборгованість. Однак, вона допустила порушення виконання зобов`язань за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 19.01.2022 становить 42198,22 грн, що включає в себе: 3989,66 грн. заборгованості за тілом кредиту; 34625,38 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 3345,83 грн пеня; 237,35 грн комісія. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором. Позивач зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника стягнення будь-якої суми заборгованості за кредитом. Тому представник позивача просить задовольнити позов та стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 39091,73 грн та судові витрати в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою від 11.03.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 04.04.2022 з викликом сторін. 04.04.2022 розгляд справи було відкладено на 11.05.2022 у зв`язку із неявкою належним чином повідомленого відповідача. 11.05.2022 сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав разом із позовною заявою письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у\~судові засідання\~не з`явилася,\~хоча була\~повідомлена належним\~чином про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~що підтверджується\~ рекомендованими\~повідомленнями про\~вручення поштових\~відправлень(судових повісток), які повернулися до суду із відміткою про отримання таких відповідачем та які містяться в матеріалах справи. Заяв чи клопотань про розгляд справи без участі відповідача не подавала, про причини неявки не повідомляла. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Як передбачено ч.1 ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Суд, ураховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12.08.2008 року КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір з [PERSON] , згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту в сумі 250,00 грн. на картковий рахунок шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, отримавши платіжну картку (а. с. 25). Кредитний ліміт, в подальшому, був збільшений до розміру 4 000,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування (а. с. 23). У заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Окрім цього, відповідач, підписанням вказаної заяви, зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг. Також в заяві вказано, що банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт Також з матеріалів справи вбачається, що 15.08.2008 р. відповідач ознайомилася із Умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», в тому числі з інформацією про базову процентну ставку, розмір щомісячних платежів, строком внесення щомісячних платежів, комісією за кредитне обслуговування, комісією за зняття готівки, розміром пені за несвоєчасне погашення кредиту та іншими умовами (а. с. 26). З матеріалів справи судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачці кредитні кошти. Із виписки по договору б/н, укладеному із [PERSON] за період 30.07.2008 21.01.2022 видно, що остання активно користувалася кредитним лімітом, встановленим на її картці шляхом зняття готівкових коштів та здійсненням різних покупок, станом на 30.10.2019 кредитний ліміт становив: - 42198,22 грн. (а. с. 15-21). Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що всупереч ст. 526 ЦК України відповідач неналежно виконує свої зобов`язання і не погашає заборгованість за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості. Так, згідно з наданим банком розрахунком заборгованості (а.\~с.\~4-14) станом на 19.01.2022 заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 39019,73 грн., яка складається із: 3989,66 грн. заборгованості за тілом кредиту; 34625,38 грн заборгованості за відсотками; 3345,83 грн пеня; 237,35 грн заборгованість по комісії. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення зазначеної заборгованості є підставними, оскільки наявна у матеріалах справи довідка про умови кредитування (а. с. 26), яка містить умови сплати позичальником відсотків (процентів), пені та комісії за користування кредитними коштами, була підписана відповідачкою 15.08.2008, а отже позивачем доведено, що відповідач ознайомилася із умовами кредитування та погодилася із ними. Тому такі вимоги про стягнення заборгованості з урахуванням процентів, пені та комісії підлягають до задоволення. Таким чином, відповідач\~\~ [PERSON] \~\~порушила умови договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору суду не представлено. За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому у зв`язку із задоволенням позову також підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення із відповідача сплаченого при поданні позову судового збору в розмірі 2481,00 грн. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved