Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

04.05.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] (далі - заявник) з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якій заявник просить суд: - встановити факт смерті її батька - громадянина України, [PERSON] , [INFO] , місце народження: місто Авдіївка, Донецької області, який помер [INFO] у місті Авдіївка у віці 69 років. І. Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що її батько - [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Під час артилерійського обстрілу з боку російських окупаційних військ в м. Авдіївка 08 квітня 2022 року було пошкоджено його помешкання та батько загинув. Про цей факт було повідомлено до чергової частини відділення поліції № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області. Виїздом слідчо-оперативної групи на прилеглій території поблизу будинку за адресою: [ADDRESS] , було виявлено загиблим [PERSON] , [INFO] . Постановою слідчого було надано дозвіл на поховання трупа її батька. Для проведення державної реєстрації смерті батька заявник звернулась до Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Проте відділ їй відмовив в такій реєстрації, посилаючись на неможливість зробити це, у зв`язку з тим, що відсутній документ, що підтверджує смерть її батька. Тому заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті батька на території, де ведуться активні бойові дії. Заінтересована особа у встановлений строк не надала суду своїх письмових пояснень по суті заяви. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 10 травня 2022 року було відкрито провадження в цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні. У судове засідання, призначене на 23 травня 2022 року, учасники справи не з`явились, хоча були повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви належним чином. 11 травня 2022 року та 23 травня 2022 року учасники справи подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно. З урахуванням положень ст.ст.211, 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст.294, 317 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заявник - [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] . Це підтверджується копіями: свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 23.12.1977 року; паспортів громадян України [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 17 лютого 2011 року, та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 25 грудня 2001 року (а.с.4, 7, 8-9). За відомостями з паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 25 грудня 2001 року, місце народження [PERSON] - місто Авдіївка Донецької області; станом на 18 червня 2020 року він був зареєстрований за адресою місця проживання: [ADDRESS] (а.с.9). За відомостями з постанови слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 11 квітня 2022 року, 08 квітня 2022 року до чергової частини відділення поліції № 1 Покровського РУП надійшло повідомлення про те, що під час артилерійського обстрілу з боку російських окупаційних військ в м. Авдіївка були пошкоджені помешкання громадян, в тому числі по [ADDRESS] . Через введення воєнного стану Авдіївське відділення Донецького обласного бюро СМЕ станом на 08 квітня 2022 року не працює, у зв`язку з чим призначити та провести судову медичну експертизу по трупу [PERSON] з метою отримання в подальшому лікарського свідоцтва про смерть неможливо. Водночас для запобігання перевищення термінів знаходження трупа у морзі та з метою забезпечення можливості його поховання, виникла необхідність визнати, що смерть [PERSON] , [INFO] , наступила внаслідок бойових дій, та надати дозвіл на поховання із подальшим проведенням, у разі необхідності ексгумації та судово-медичної експертизи. Вказаною постановою слідчим було визнано, що смерть [PERSON] , [INFO] , наступила внаслідок бойових дій (вибуху боєприпасів під час артилерійського обстрілу з боку російських окупаційних військ); надано дозвіл на поховання [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12). На підтвердження факту смерті батька заявник також надала фотокартки (а.с.13-14). На підтвердження факту звернення до Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заявник надала суду копію листа від 22.04.2022 року № 712/20.20-26, яким їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті батька - [PERSON] , у зв`язку з відсутністю необхідних документів для державної реєстрації смерті (а.с.10). ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п. 1, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до частин 1, 3 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про, зокрема, встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства ( аналогія права). Відповідно до положень ч. 7 ст. 293 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1, 2, 6, 8 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до пп. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, від сплати судового збору звільняються заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Відповідно до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 18.05.2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 20.05.2022 року № 98), територія Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області відноситься до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). V. Висновки суду за результатами розгляду заяви. Суд, аналізуючи надані заявником письмові докази та враховуючи відомості, що містяться в матеріалах справи, те, що смерть батька заявника настала на території, де ведуться активні бойові дії та така територія перебуває під тимчасовою окупацією, де отримати лікарське свідоцтво про смерть неможливо, враховує постанову слідчого про визнання того факту, що смерть [PERSON] наступила внаслідок бойових дій як належний, допустимий доказ на підтвердження факту смерті батька заявника. Також суд бере до уваги надані заявником фотокартки, а також те, що встановлення факту смерті заявнику необхідно з метою реєстрації смерті батька. Тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Також суд вважає за доцільне на підставі ст.ст.10, 430 ЦПК України допустити рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved