Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» ДНІПРОФІНАНСГРУП» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк Маргарита Миколаївна, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності. В обґрунтування позову зазначивши, що 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за кредитним договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) №8/2007/840-К/1341-Н від 17.09.2007 укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення. За рахунок кредитних коштів боржником [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] . Відповідно до умов Договору іпотеки №1341-Н/1 від 17.09.2007 дану квартиру було передано в іпотеку ВАТ КБ «Надра». Так з інформаційної довідки стало відомо, що після припинення запису про іпотеку та запису про обтяження на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] на підставі листа ПАТ КБ «Надра» боржником було здійснено відчуження даної квартири. 12.11.2012 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Ярмолюк М.М. та зареєстровано в реєстрі за №3048. Право власності було зареєстровано в Реєстрі права власності на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію від 28.11.2012. При цьому повідомлення банку №200/16 від 17.02.2009 не могло бути видано та надано ВАТ КБ «Надра» приватному нотаріусу, оскільки станом на 06.11.2013 була наявна заборгованість за Кредитним Договором №8/2007/840-К/1341-Н від 17.09.2007, а також заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2014 по цивільній справі №199/14098/13-ц позов ВАТ КБ «Надра» було задоволено, а саме солідарно стягнуто у тому числі з [PERSON] на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 619\~908,78 грн. Отже вищезазначена цивільна справа підтверджує ту обставину, що повідомлення банку №200/16 від 17.02.2009 ВАТ КБ «Надра», на підставі якого було припинено іпотеку обтяження, підроблене, тобто в ході протиправних дій невідомих осіб було перереєстровано право власності на предмет іпотеки без згоди Іпотекодержателя та кредитора. Тим самим було здійснено порушення прав Кредитора та Іпотекодержателя щодо унеможливлення стягнення з боржника грошових коштів шляхом звернення стягнення на майно. Крім того, на даний час Договір іпотеки не припинений та невизнаний недійсним. За таких обставин, наявність у відповідачів Волнянських права власності на нерухоме майно, яке набуте без достатніх законом підстав, зокрема без згоди іпотекодержателя, в будь-якому разі ставить під сумнів право власності законного власника цього майна, а тому позивач ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просить суд визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 12.11.2012 квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Ярмолюк М.М. зареєстровано в реєстрі за №3048 та скасувати в Реєстрі права власності на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , прийнятого та внесеного 28.11.2012, [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , прийнятого та внесене 28.11.2012, [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , прийнятого та внесено 28.11.2012 (а.с.1-4). Ухвалою суду від 01 червня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а також витребувано у приватного нотаріуса ДМНО Ярмолюк М.М. завірену належним чином копію нотаріальної справи від 12.11.2012, зареєстровано в реєстрі за №3048, з посвідчення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.32). 24.06.2021 на виконання ухвали суду від 01 червня 2021 року приватним нотаріусом ДМНО Ярмолюк М.М. надано завірену належним чином копію нотаріальної справи від 12.11.2012, зареєстровано в реєстрі за №3048, з посвідчення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.40-97). Ухвалою суду від 28 липня 2021 року за клопотанням позивача витребувано наступні докази - в Національному Банку України інформацію щодо видачі ПАТ КБ «НАДРА» листа №200/16 від 17.02.2009 щодо відсутності заборгованості та вилучення іпотечного обтяження яке витікає з кредитного договору №8/2007/840-К/1341-Н від 17.09.2007; з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо видачі ПАТ КБ «НАДРА» листа №200/16 від 17.02.2009 щодо відсутності заборгованості та вилучення іпотечного обтяження яке витікає з кредитного договору №8/2007/840-К/1341-Н від 17.09.2007; у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни належним чином засвідчену копію нотаріальної справи з реєстрації припинення запису про іпотеку №10559 від 17.09.2007 та запису про обтяження (реєстраційний номер обтяження 5673599) на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] на підставі листа ПАТ КБ «Надра» №200/16 від 17.02.2009, яка належала [PERSON] ; з Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради належним чином засвідчену копію реєстраційної справи щодо проведення державної реєстрації, а саме внесення запису про припинення обтяження внесений 18.02.2009 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстратором - приватними нотаріусом ДМНО Бондар І.М. (реєстраційний номер обтяження 5673599), внесеного на підставі повідомлення банку № 200/16 від 17.02.2009, виданого ВАТ КБ «Надра» щодо квартири [ADDRESS] (РНМ 19265483), а також надати інформацію та в разі наявності, належним чином засвідчену копію реєстраційної справи щодо припинення іпотеки на квартиру [ADDRESS] (РНМ 19265483), запис про яку внесено було на підставі Договору іпотеки Реєстровий № 10559, виданий 17.09.2007 приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М. (а.с.133). На виконання ухвали суду Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, Національним Банком України, Відділом реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М. надано інформацію про виконання ухвали суду (а.с.140-141, 144, 146, 149). Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті, а також за клопотанням представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни належним чином засвідчену копію нотаріальної справи з реєстрації припинення запису про іпотеку №10559 від 17.09.2007 та запису про обтяження (реєстраційний номер обтяження 5673599) на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] на підставі листа ПАТ КБ «Надра» №200/16 від 17.02.2009, яка належала [PERSON] (а.с.168). На виконання ухвали суду приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М. 22.01.2022 надано інформацію про виконання ухвали суду (а.с.180-185). 08 червня 2022 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судовому засіданні 22.12.2021 представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі (а.с.172). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 22.12.2021 заперечувала проти заявлених позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні (а.с.172). Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні 22.12.2021 заперечувала проти заявлених позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні, підтримавши наданий до суду відзив на позов. Зокрема зазначила, що заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.03.2014 по справі № 199/14098/13-ц, яким задоволено позовні вимоги Банку про солідарне стягнення, в тому числі з [PERSON] , заборгованості за кредитним договором№8/2007/840-К/1341-Н від 17.09.2007 жодним чином не підтверджують обставину, що повідомлення ВАТ КБ «Надра» №200/117.02.2009 є підробленим. Доказів підроблення вказаного повідомлення, позивачем суду не надано. Крім того, сам факт звернення ВАТ КБ «Надра» до суду із позовом, зокрема, до [PERSON] , про стягнення кредитної заборгованості за вищевказаним кредитним договором не може слугувати доказом, що вищевказане повідомлення є підробленим. Так, відповідно до п. 5.4 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначено, що у випадку зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус письмово повідомляє кредитора про вчинення такої нотаріальної дії. Отже, враховуючи вказану норму, приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М., яка й посвідчувала договір іпотеки, було повідомлено ВАТ КБ «Надра» про зняття заборони зі спірного нерухомого майна, а тому Банк був проінформований про вчинення такої нотаріальної дії, через що твердження, що вказаний правочин був вчинений в результаті протиправних дій невідомих осіб та без згоди іпотекодержателя та кредитора не знаходять свого підтвердження. Також, позивач у позові зазначає, що відповідач [PERSON] , знаючи про існування рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2014, за яким з нього стягнули кредитну заборгованість та знаючи про існування іпотечного договору, здійснив незаконне відчуження спірної квартири, яка була предметом іпотеки, через що діяв на шкоду кредитору та з метою уникнення виконання кредитних зобов`язань. Проте, на момент вчинення [PERSON] відчуження спірної квартири на користь відповідачів Волнянських, іпотека була знята на підставі вищевказаного повідомлення Банку, а отже не перебувала під забороною, про що було зазначено у договорі-купівлі продажу квартири від 12.11.2012, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Ярмолюком М.М. і даний правочин було здійснено до моменту звернення Банку до суду у 2014 році. Крім того, звернула увагу суду на те, що наразі існує усталена судова практика щодо добросовісного набуття покупцем права власності на нерухоме майно, яка викладена у Постанові ВС від 23.10.2019 по справі №922/3537/17, де зазначено, що добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому, за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Крім зазначено, звернула увагу суду на пропуск позивачем строку позовної давності, про що надала відповідну заяву (а.с.100-102, 172, 175). 08.06.2022 судове засідання проведено за відсутності учасників судового розгляду та відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. При цьому, представником відповідачів адвокатом Гусаковою О.Б. надано заяву про розгляд справи за відсутності відповідачів Волнянських та її, як представника (а.с.189). Представником позивача Бовкун А. надано клопотання про перенесення судового засідання на невизначений строк до завершення воєнного стану (а.с.192). Так, 24 лютого 2022 року Законом України затверджено\~Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", відповідно до якого в Україні введено воєнний стан\~терміном на 30 діб та в подальшому продовжено термін дії правового режиму воєнного стану до 23 серпня 2022 року. Однак, навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Відповідно до\~ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану"\~правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. 24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Положення про Раду суддів України, затверджених Х позачерговим з`їздом суддів України 16 вересня 2010 року (з подальшими змінами) прийняла рішення №9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку Російської Федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена. 02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи суддів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалися у регіоні. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції"). З огляду на поточну ситуацію, яка склалася у м. Дніпрі, де знаходиться Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська, враховуючи, що суд здійснює свою діяльність у штатному режимі, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та недопущення порушення конституційних прав всіх учасників справи на судовий захист, оскільки неодноразове відкладення розгляду справи буде суперечити принципу ефективності судового процесу. Суд також враховує, що у судовому засіданні 22.12.2021 сторони надали свої пояснення, судом досліджено письмові докази по справі. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі "Цихановський проти України" національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Ураховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача [PERSON] про перенесення судового засідання на не визначений термін у зв`язку із веденням воєнного стану. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, до суду не з`явився, своїм правом надання відзиву на позов не скористався. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк Маргарита Миколаївна надала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутності. Вислухавши учасників судового розгляду у судовому засіданні 22.12.2021, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 вересня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» (ПАТ «КБ «Надра») та [PERSON] \~було \~укладено кредитний Договір \~№8/2007/840-К/1341-Н, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошті в розмірі 71\~ 000, 00 доларів США в порядку та на умовах, визначених цим Договором, строком до 16 вересня 2027 року. 17 вересня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №1341-Н/1, відповідно до якого банку в іпотеку передано об`єкт нерухомості, розташований за адресою: [ADDRESS] . 12.11.2012 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , укладено Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Ярмолюк М.М. та зареєстрований в реєстрі за №3048. 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за кредитним договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) №8/2007/840-К/1341-Н від 17.09.2007 укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення. Згідно\~ст. 657 ЦК України\~встановлено, що договір купівлі-продажу, зокрема, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6\~ст. 203 ЦК України. Згідно вимог\~ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - це різновид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про іпотеку", предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна, між іншим, за умови, якщо нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий об`єкт права власності, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. ст.\~316,317,328 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст.\~215\~та\~216 ЦК України\~вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимоги про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлено як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. За вимогами ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до\~ст. 23 Закону України "Про іпотеку"\~у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Згідно\~ст. 9 Закону України "Про іпотеку"\~іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя відчужувати предмет іпотеки. Відповідно до ст.\~12. Закону України "Про іпотеку"\~правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна без згоди іпотекодержателя є недійсним. Водночас, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. до суду надано лист ВАТ «КБ «Надра» від 17.02.2009 за вих. №200/16, за яким керівник відділення №16 ВАТ «КБ «Надра» ДРУ Полтавською С.В. повідомлено, що зобов`язання перед ВАТ «КБ «Надра» за кредитним договором №8/2007/840-К/1341-Н від 17.09.2007 виконано в повному обсязі, а тому прохали зняти заборону на відчуження нерухомого майна квартири [ADDRESS] , на підставі чого приватним нотаріусом було вилучено запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та проведено реєстрацію у Державному реєстрі іпотек щодо вилучення запису (а.с.180-184). Посилання сторони позивача на те, що вказаний лист №200/16 від 17.02.2009 є підробленим, суд не може взяти до уваги, оскільки належних та допустимих доказів цим обставинам, суду не надано. Крім того, у судовому засіданні 22.12.2021 представник позивача [PERSON] підтвердив, що кримінальне провадження з цього приводу не порушувалося (а.с.172 зв.). Також не встановлено таких обставин і у заочному рішенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2014. Суд також не може погодитися з твердженнями сторони позивача проте, що [PERSON] , знаючи про існування заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2014, яким з нього стягнули заборгованість за кредитним договором, здійснив незаконне відчуження спірної квартири, яка була предметом іпотеки, оскільки відчуження спірної квартири відбулося у 2012 році, тоді як з позовом ВАТ «КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] звернувся лише у 2013 році, а рішення по справі ухвалено 03.03.2014. Крім того, розглядаючи справу, суд звертає увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 922/3537/17, відповідно до якої - відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (п.п.37,38 постанови). \~ \~ \~ \~Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися "згідно із законом", воно повинне мати "легітимну мету" та бути "необхідним у демократичному суспільстві". Якраз "необхідність у демократичному суспільстві" і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які, у свою чергу мають бути "відповідними і достатніми"; для такого втручання має бути "нагальна суспільна потреба", а втручання - пропорційним законній меті. У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, як дотримання "справедливого балансу" між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Поняття "майно" в першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. У рішенні від 07 липня 2011 року у справі "Сєрков проти України" (заява №39766/05), яке набуло статусу остаточного 07 жовтня 2011 року, ЄСПЛ зазначив, що пункт 2 статті 1 Першого протоколу до Конвенції визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом уведення в дію "законів". Таким чином, на момент укладення спірного договору купівлі-продажу було знято заборону на відчуження нерухомого майна. Доказів того, що зняття такої забори відбулося протиправно, суду не надано, як і не надано доказів того, що до 05.08.2020 (укладення договору про відступлення прав вимоги) ПАТ «КБ «Надра» здійснював якісь активні дії щодо кредитного договору та договору іпотеки, укладених між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] , в тому числі і щодо виконання заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2014. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, як безпідставного. З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed