Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

10.03.2022 [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис за №68210 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості, яка складає 32173,83 грн. За вищевказаним виконавчим написом нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. 01.10.2021 було відкрито виконавче провадження № 67000538. 23.10.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач вважає, що вчинений виконавчий напис, є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що лише в безспірному порядку нотаріус міг би видати виконавчий напис і направити його до виконання. Перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Захист прав боржника в процесі вчинення виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. В даному випадку для вирішення питання в позасудовому порядку позивачем не було отримано письмове повідомлення від стягувача про існування заборгованості, від нотаріуса про визнання такої заборгованості безспірною та про факт вчинення виконавчого напису. Просить суд визнати виконавчий напис №68210 від 28.05.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 17.12.2021 вжиті заходи забезпечення позову (а.с. 25). 11.03.2022 ухвалою суду вищезазначену позовну заяву залишено без руху через сплату судового збору не в повному розмірі (а.с.61). Ухвалою суду від 06.04.2022 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 67). Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича направити на адресу суду належним чином завірені матеріали нотаріальної справи, яка містить документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 68210 від 28.05.2021 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АВАНСАР" та належним чином завірену копію виконавчого напису. Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріній Тетяні Вікторівні направити на адресу суду належним чином завірені матеріали виконавчого провадження № 67000538 по примусовому виконанні виконавчого напису № 68210 від 28.05.2021. На день розгляду справи ухвала суду в цій частині третіми особами не виконана. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.55-56). Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань на адресу суду не направляв. Відзив на адресу суду не направив (а.с. 72). Треті особи будучи належним чином повідомлені про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися (а.с.71,73). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 27.05.2022 про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис за реєстровим №68210 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості в розмірі 32173,83 грн (а.с.34). На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Тетяною Вікторівною 01.10.2021 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 67000538 з примусового виконання виконавчого напису №68210 від 28.05.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича (а.с.31). 23.10.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 28). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Звертаючись до суду з вищевказаним позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню позивач зазначає, що такий порушує його законне право на захист своїх законних прав та інтересів, оскільки вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18). Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З наданих позивачем суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та за який період нараховані відсотки, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Згідно з ст.ст. 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису 28.05.2021, реєстраційний номер 68210, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Тетяни Вікторівни, виконавче провадження ВП № 67000538, втрачають свою дію після набрання рішенням законної сили. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача 992,40 грн судового збору сплаченого позивачем та 454 грн про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, загальна суму становить 1446,40 грн.

Outcome: approved