Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

у 31 січні 2022 року [PERSON] звернулася у суд з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за період відсторонення. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 29 жовтня 1999 року вона працює у Київському національному університету імені Тараса Шевченка. 07 листопада 2021 року [PERSON] було надано повідомлення щодо щеплення проти COVID-19, проте позивач зазначила про небажання здійснювати вакцинацію, яка є добровільною. 08 листопада 2021 року вона була фактично відсторонена від роботи, з наказом про що була ознайомлена лише 14 січня 2022 р. Позивач вважає незаконними дії відповідача, тому просить визнати незаконним та скасувати наказ про відсторонення її від роботи, поновити її на посаді сторожа відділу охорони та безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка та стягнути з Київського національного університету імені Тараса Шевченка на її користь середню заробітну плату за період незаконного відсторонення від роботи у сумі 17 180,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 37) 16 травня 2022 року відповідач Київський національний університет імені Тараса Шевченка подав до суду відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що відсторонення від роботи [PERSON] , сторожа відділу охорони та безпеки університету, у зв"язку з відмовою або ухиленням від обов"язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 до усунення причин, що зумовили таке відсторонення і отримання допуску до роботи за результатами контролю, без збереення заробітної плати, відбулося в межах та в порядку, визначеному законодавством, тому відсутні підстави для скасування наказу ректора № 08-4326-04 від 08.11.2021 р. "Про відсторонення від роботи". Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Частиною першою та другою статті 24 Основного Закону України встановлюють норми конституційного права, згідно з якими громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Наказом Міністерства охорони здоров`я України (МОЗ) від 04.10.2021 № 2153, відповідно до статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», п. 8 Положення про МОЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (КМУ) від 25 березня 2015 року № 267 (в редакції постанови КМУ від 24 січня 2020 року № 90), та з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики, затверджено «Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Згідно цього Переліку до нього увійшли працівники: центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів, закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності Судом встановлено, позивач [PERSON] працює на посаді сторожа відділу охорони та безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка. 07 листопада 2021 року [PERSON] повідомленням було попереджено про обов`язкове профілактичне щеплення проти Ковід-19 із 08.11.2021 року на період дії карантину. Наказом ректора № 08-4326-04 від 08.11.2021 р. "Про відсторонення від роботи" відсторонено від роботи [PERSON] , сторожа відділу охорони та безпеки університету, з 08.11.2021 р. у зв"язку з відмовою або ухиленням від обов"язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 до усунення причин, що зумовили таке відстронення і отримання допуску до роботи за результатами контролю, без збереження заробітної плати. Із зазначеного наказу вбачається, що з огляду на повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від Ковід-19, та наявність нормативно-правових актів, були наявні підстави для відсторонення позивача від виконання нею роботи. Оскаржуваний наказ було винесено ректором вищого навчального закладу,

Outcome: partial