Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

13.05.2022 року [PERSON] через свого представника звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона з 18.04.2008 року перебувала у шлюбних відносинах із [PERSON] , за час яких у них народилося двоє спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно судового рішення від 28.04.2022 року їх шлюб із [PERSON] було розірвано. Поряд з цим, починаючи з 24.04.2022 року її життя стало нестерпним через поведінку заінтересованої особи. Зокрема, [PERSON] почав систематично проявляти стосовно неї безпідставну агресію, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути; виражатися на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого між ними почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство стосовно неї. З даного приводу вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів. Однак, ані наявність заяв про вчинення адміністративних правопорушень, що пов`язані з домашнім насильством, ані її прохання про недопущення насильства, ані ймовірність настання відповідальності за вчинені правопорушення, не впливають належним чином на заінтересовану особу та не сприяють припиненню проявів домашнього насильства різних форм щодо неї та їх спільних дітей. Неправомірні дії з боку [PERSON] завдають їй моральних (що полягає в душевному болі, постійному переживанні за своє здоров 'я та здоров`я дітей, приниженні її честі та гідності) та фізичних страждань, викликають побоювання за свою безпеку та безпеку дітей, від чого вона особисто не може себе захистити. Враховуючи наведене, просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк 3 (три) місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно неї, а саме: заборонити наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця фактичного її проживання; заборонити вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс - повідомлення) із нею, або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. До початку судового засідання заявник та її представник подали заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримують та просять її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином судом повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 1 статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або ЗУ «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Судом встановлено, що з 18.04.2008 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2022 року було розірвано, одак наразі не набрало законної сили. За час фактичних шлюбних відносин у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] є особами, на яких у відповідності до ч. 2 статті 3 положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] склалися стійкі неприязні стосунки внаслідок систематичних протиправних діянь [PERSON] , які мають вираз в різних формах домашнього насильства. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З наданих суду письмових пояснень [PERSON] вбачається, що 24.04.2022 року близько 23:00 год. за адресою: [ADDRESS] , виник конфлікт між Заявницею та Заінтересованою особою, під час якого останній вдарив Заявницю шваброю, по правій руці. В результаті удару утворилася відкрита рана. . Заявниця була вся в крові. Кров також була на гардинах. Разом з тим, [PERSON] наказав сину 13-ти років тримати матір за ноги. Син та батько намагалися зв`язати [PERSON] мотузками. Оскільки вона пручалася, то син накинув на лице матері одіяло. Катування тривали близько 5 годин. Пізніше, [PERSON] викликав поліцію десь о 04 годині ранку 25.04.2022 року. Заявниця переконана, що цей виклик був зумовлений тим, щоб ніхто не запідозрив його у домашньому насильстві. У свою чергу, як зазначає [PERSON] . 06.05.2022 року [PERSON] знову її побив. Як вбачається із довідки чергового травматолога [PERSON] № 3002 від 25.04.2022 року [PERSON] встановлено діагноз: різана рана правого передпліччя з частковим пошкодженням згинача кисті. Із наведеного слідує, що завданню [PERSON] тілесних ушкоджень передували події, які мали місце 24.04.2022 року близько 23:00 год. за адресою: [ADDRESS] , а тому у суду, за відсутності інших доказів, існують підстави взаємопов`язувати вказані обставини. Також, 07.05.2022 року [PERSON] звернулась до Луцького РУП ГУНП у Волинській області із заявою про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за систематичне вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру. Відповідно до положень ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. З аналізу положень ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» судом достовірно встановлено, що [PERSON] вчиняє у відношенні своєї колишньої дружини [PERSON] протиправні дії, які мають ознаки домашнього насильства, а відтак негативно впливають на фізичне та моральне становище заявниці. Суд приймає до уваги протиправність діянь [PERSON] у вигляді домашнього насильства відносно [PERSON] , характер та глибину неприязних стосунків, які склалися між особами, починаючи з моменту припинення шлюбних відносин, уразливість заявника від діянь заінтересованої особи, ступінь негативного впливу протиправних діянь з боку [PERSON] на фізичне та психологічне здоров`я заявника. А тому, за таких обставин, суд визначає пріоритетним право [PERSON] на дієвий, ефективний та невідкладний захист у виниклих випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства та оцінивши існуючі ризики, приходить до висновку про видачу обмежувального припису та застосування у відношенні [PERSON] таких заходів тимчасового обмеження прав, як: - заборонити наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця фактичного проживання [PERSON] ; - заборони вести листування, телефонні переговори (у тому числі надсилати смс-повідомлення) із [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через 3-х осіб. На переконання суду, вищевказані заходи, з огляду на ситуацію, яка склалася між сторонами, не порушуватимуть прав та законних інтересів [PERSON] , оскільки квартира, у якій проживає заявниця, належить самій [PERSON] . Жодних доказів того, що вищевказаний об`єкт нерухомого майна належить на праві спільної сумісної власності подружжя (колишнього) матеріали справи не містять. При цьому, суд, з огляду на конституційні гарантії свободи пересування, не вбачає підстав для заборони [PERSON] наближатися на відстань саме ближче 500 метрів до місця фактичного проживання його колишньої дружини. Приймаючи до уваги протиправні діяння [PERSON] , їх умисний характер, усвідомлення [PERSON] повної незахищеності [PERSON] від його протиправних посягань у вигляді домашнього насильства, суд приходить до висновку про застосування у його відношенні заходів тимчасового обмеження прав на строк 3 місяці. Суд вважає, що такий захід матиме превентинний характер з метою недопущення більш негативних явищ стосовно [PERSON] , які існують у її взаємовідносинах із [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: partial