Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

28 лютого 2022 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до приватного акціонерного\~товариства «Суха\~Балка» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, посилаючись на те, що він працював на різних посадах у різних структурних підрозділах на ПрАТ «Суха Балка», а саме: з 05.12.1995 р. по 15.02.2008 р.; з 01.04.2010 р. по 01.10.2019 р., де отримав професійне захворювання хронічний обструктивний бронхіт ІІ (другого) ст. Довідкою МСЕК від 21.01.2021 року позивачу первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності, визначено потребу в санаторно-курортному лікуванні, лікування в ЛПЗ та медикаментозне забезпечення. 04.01.2022 року позивачу повторно МСЕК встановлено 40% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності з наступним переоглядом 04.01.2024 році, визначено потребу в санаторно-курортному лікуванні, лікування в ЛПЗ та медикаментозне забезпечення. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, позивач втратив своє здоров`я, чим йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач відчуває постійні фізичні страждання, наслідком якого є порушення звичного способу життя, потреба додаткових зусиль для організації життя, порушенням нормальних життєвих зв`язків, внаслідок неможливості вести активне життя. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 240\~000,00 грн., які просить суд стягнути з відповідача. 01 березня 2022 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі доказами. Відповідач скористався правом надання суду відзиву на позовну заяву та 28 квітня 2022 року надав його до суду. Згідно поданого відзиву, відповідач не погоджується в повній мірі з пред`явленими позовними вимогами та вважає, що позивачем не доведений факт спричинення професійними захворюваннями моральної шкоди саме діями відповідача, та просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі та судові витрати, пов`язані з розглядом позову покласти на позивача. Позивач скористався правом надання суду відповіді на відзив та 06 травня 2020 року надав його до суду. Згідно відповіді на відзив, позивач наполягає на задоволенні вимог у повному обсязі. Суд, відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач працював у підземних шкідливих умова на різних структурних підрозділах ПрАТ «Суха Балка», а саме з 05.12.1995 р. по 08.05.1996 р. за професією підземного кріпильника ШУ РУ «Суха Балка»; з 08.05.1996 р. по 11.06.2004 р. за професією підземного прохідника ШУ РУ «Суха Балка»; з 11.06.2004 р. по 03.06.2005 р. на посаді підземного майстра гірничого ШУ РУ «Суха Балка»; з 03.06.2005 р. по 15.02.2008 р. на посаді підземного начальника дільниці ШУ ПрАТ «Суха Балка».; з 01.04.2010 р. по 21.05.2012 р. на посаді заступника головного інженера з виробництва ТОВ «Криворіжшахтобуд»; з 21.05.2012 р. по 03.08.2017 р. на посаді головного інженера ТОВ «Криворіжшахтобуд», шахтобудівельного управління ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА», шахтобудівельного управління ПрАТ «СУХА БАЛКА».; з 03.08.2017 р. по 01.10.2019 р. - на посаді начальника ШУ ПрАТ «СУХА БАЛКА» (а.с. 10) 18 грудня 2020 року було складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) [PERSON] : хронічний обструктивний бронхіт ІІ другого ст., фаза нестійкої ремісії, дифузний пневмосклероз, емфізема легень, ЛН ІІ другого ст. Причиною професійного\~захворювання в\~акті зазначено\~пил з\~вмістом вільного\~діоксину кремнію,\~який перевищував\~гранично-допустиму\~концентрацію в\~2,7\~рази.\~Обставиною виникнення\~профзахворювання слугував\~профмаршрут з 05.12.1995 р. по 15.02.2008 р.; з 01.04.2010 р. по 01.10.2019 р. (а.с. 6-8) Відповідно до виписки МСЕК серії 12 ААА №093577 від 21.01.2021 року позивачу [PERSON] первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності по хронічному обструктивному бронхіту ІІ ст., з наступним переоглядом 04.01.2022 року, третю групу інвалідності, визначено потребу в санаторно-курортному лікуванні, лікування в ЛПЗ та медикаментозне забезпечення. (а.с. 12) Відповідно до виписки МСЕК серії 12 ААА №107575 від 04.01.2022 року позивачу [PERSON] повторно встановлено 40% втрати професійної працездатності по хронічному обструктивному бронхіту ІІ ст., з наступним переоглядом 04.01.2024 року, третю групу інвалідності, визначено потребу в санаторно-курортному лікуванні, лікування в ЛПЗ та медикаментозне забезпечення. (а.с. 13) Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, пов`язаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. У відповідності до ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок отримання ним професійних захворювань. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійне захворювання виникло у позивача під час його роботи у відповідача, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 18.12.2020 року. За таких обставин суд вбачає, що приватне акціонерне\~товариство «Суха\~Балка» повинно нести відповідальність за заподіяну [PERSON] моральну шкоду спричинену професійним захворюванням хронічним обструктивним бронхітом ІІ ст. Визначаючи розмір\~відшкодування моральної\~шкоди суд\~виходить з\~меж позовних\~вимог та\~доводів позовної\~заяви,\~тяжкості наслідків,\~які настали\~в здоров`ї\~позивача,\~незворотності таких\~наслідків,\~розміру втрати\~працездатності,\~відсутності наявності\~динаміки покращення\~стану позивача,\~постійний характер\~страждань позивача,\~який переносить\~постійний фізичний\~дискомфорт,\~обмежений в\~можливості звичайних\~повсякденних занять\~та активному\~спілкуванні,\~що вносить\~істотні вимушені\~зміни у\~життєвих стосунках,\~виходячи із\~засад розумності\~та справедливості,\~з урахуванням\~ступеню втрати\~професійної працездатності\~ 40%,\~встановлення третьої\~групи інвалідності,\~періоду роботи\~на підприємстві\~відповідача з 05.12.1995 р. по 15.02.2008 р.; з 01.04.2010 р. по 01.10.2019 р. судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода, тому суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію з відповідача в розмірі 110 000,00 грн. без врахування податку з доходу фізичних осіб. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 1100,00 грн.

Outcome: partial