Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, просить визнати за нею -, [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] РНОКПП [NUMBER] ) право власності на розміщені за адресою: [ADDRESS] : житловий будинок садибного типу дерев`яний під літ.«А» 1952р. побудови загальною площею 55,1м2, житловою площею 19,7м2, який складається з: веранди цегляної під літ.«а» площею 12,5м2, коридору площею 3,7м2, кухні площею 14,9м2, житлової площею 19,7м2, кладової площею 4,3м2, погріб цегляний під літ.«п/г»; сарай цегляний під літ.«Б»; сарай дошки під літ.«В»; літню кухню дерев`яну під літ.«Г», огорожу дощату під №1-2, земельну ділянку площею 0,0791га з кадастровим номером 591059001:01:001:0535 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місцезнаходження: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,428га з кадастровим номером 591059001:01:001:0536 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, місцезнаходження: [ADDRESS] , які були придбані у [PERSON] , в особі його повноважного представника [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 11 листопада 2021р., посвідченої приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. та зареєстрованої в реєстрі за №2821, на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними від 20 листопада 2021р. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву в якій наполягає на задоволенні позовних вимог, просить провести розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача також не з`явився, в наданій суду заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі, просив провести розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд прийшов до такого висновку: [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 2014р., посвідченого державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за №2921 (а.с. 10,11) отримав у власність після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] житловий будинок та надвірні споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] . 24 лютого 2015р. на ім`я [PERSON] були видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно, у відповідності з якими йому були передані у приватну власність: - земельна ділянка площею 0,0791га з кадастровим номером 591059001:01:001:0535 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місцезнаходження: [ADDRESS] (а.с. 12,13). - земельна ділянка площею 0,428га з кадастровим номером 591059001:01:001:0536 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, місцезнаходження: [ADDRESS] (а.с. 14,15). [PERSON] проживав в м.Запоріжжя. Тому, він видав 11 листопада 2021р. на ім`я його довіреної особи - [PERSON] довіреність, яка була посвідчена приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. та зареєстрованої в реєстрі за №2821 (а.с. 16) на право здійснення останнім продажу, в т.ч. підписання договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки під ними, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . 20 листопада 2021р. був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними в простій письмовій формі (а.с. 17). Цього ж дня були передані повноважному представнику відповідача - [PERSON] грошові кошти в сумі 15 000,00 грн. за продаж вищевказаного домогосподарства (житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та земельними ділянками під ними, як повну оплата його вартості, про що зазначено і в п.4.1. Договору. Згідно п.4.2. Договору право власності на придбане Майно переходить від Продавця до Покупця з моменту передачі майна за Актом приймання-передачі. 20 листопада 2021р. згідно Акту приймання-передачі повноважний представник відповідача передав домогосподарство - житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та земельними ділянками під ними, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.2.1 Договору Відповідач взяв на себе зобов`язання у строк до 31 грудня 2021р. укласти Договір купівлі-продажу вищевказаного домогосподарства - житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянки під ними через Лебединську нотаріальну контору. В той же час Відповідач свого обов`язку щодо оформлення в нотаріальній формі Договору купівлі-продажу вищевказаного домогосподарства - житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок під ними через Лебединську нотаріальну контору не виконав і до цього часу такий договір укладено не було. Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради від 10 грудня 2021р. вих.856 (а.с. 19) та технічного паспорту по [ADDRESS] (а.с.21-23) розташовані: житловий будинок садибного типу дерев`яний під літ.«А» 1952р. побудови загальною площею 55,1м2, житловою площею 19,7м2, який складається з: веранди цегляної під літ.«а» площею 12,5м2, коридору площею 3,7м2, кухні площею 14,9м2, житлової площею 19,7м2, кладової площею 4,3м2, погріб цегляний під літ.«п/г»; сарай цегляний під літ.«Б»; сарай дошки під літ.«В»; літня кухня дерев`яна під літ.«Г», огорожа дощата під №1-2, а їх вартість становить 132 652,00 грн. Згідно довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10 січня 2022р., сформованих в Кабінеті користувача єдиної бази даних звітів про оцінку на офіційному сайті «Фонду державного майна України» оціночна вартість земельних ділянок: площею 0,0791га з кадастровим номером 591059001:01:001:0535 - 74794,97 грн. (а.с. 25,26); площею 0,428 га з кадастровим номером 591059001:01:001:0536 - 8826,76 грн. (а.с. 27,28). На звернення позивача до Відділу державної реєстрації управління "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Лебединської міської ради, якому надані повноваження щодо реєстрації прав власності та видачі документів на право власності на об`єкти нерухомого майна, які розміщені в межах м.Лебедина та Лебединського району згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» він отримав відповідь 17.01.2022 № 66/12-37 (а.с. 24), що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться зокрема на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. При цьому згідно ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. А з урахуванням того, що договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок під ними складено у простій письмовій формі, Відділ державної реєстрації управління "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Лебединської міської ради не може провести реєстрацію права власності за мною на придбане нерухоме майно та запропонував звернутися для вирішення даного спору до суду в порядку, визначеному чинним законодавством Згідно ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Ст.90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право в т.ч. продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Згідно ст.131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. У відповідності зі ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Ч.1 ст.120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У відповідності зі ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Ч.1. ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Ч.3 ст.334 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 Цивільного кодексу України). Згідно ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України простроченням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності зі ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст.176 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна. Ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності зі ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вивчивши матеріали суд враховує, що позов визнаний відповідачем, укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та право власності продавця на це майно підтверджується письмовими доказами і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved