Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем народився син [PERSON] [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення суду. Водноча, сторони не узгодили питання щодо визначення місця проживання дитини. З початку дитина проживала з позивачем, потім, коли відповідач відмовився надавати гроші в достатній кількості, влітку минулого року сторони домовилися, що син буде проживати тиждень з позивачем, тиждень з відповідачем, для того, щоб позивач мала змогу заробити гроші для забезпечення дитини. Проживання дитини з батьком негативно впливало на дитину. 15.12.2021 року між сторонами виник конфлікт з приводу місця проживання дитини, оскільки відповідач не може обмежити негативний влив на сина, позивач вважає, що син має проживати з позивачем, за адресою [ADDRESS] . Зазначає, що проживання дитини разом з нею не позбавляє можливості відповідача спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні. Зважаючи на шестирічний вік дитини, вважає, що проживання дитини разом з матір`ю, буде відповідати найкращим інтересам дитини. 31.05.2022 року на адресу суду, від відповідача найшла заява. Проти задоволення позовної заяви стосовно вимоги проживання сина [PERSON] разом з матір`ю не заперечив. Проте, не погоджується із обставинами, що викладені у позовній заяві, з приводу його поведінки. Зазначив, що обставини, на які посилається позивач, нічим не підтверджуються, з дитиною у нього тісний батьківський зв`язок, любить сина і піклується про нього, багато часу проводять разом, відносини між позивачем та відповідачем не повинні шкодити інтересам дитини. Ухвалою суду від 29.03.2022 року прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження по справі. У судове засідання позивач не з`явилася. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторін. Позовну заяву підтримала. Проти винесення рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився. У заяві від 31.05.2022 року просив провести розгляд справи за його відсутності. Позов визнає, проти винесення рішення не заперечив. Представник органу опіки і піклування в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 26.08.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. Рішенням суду від 18.10.2021 року у справі №569/10315/21 шлюб між сторонами розірвано. В ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином позивачка просила визначити місце проживання дитини місцем проживання матері дитини. Відповідач визнав позов в судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 4 статті 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно ст. 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Отже сторони спору самостійно визначили місце проживання їх сина місцем проживання позивача. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України cудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачу було відстрочено сплату судового збору, у зв`язку з чим судовий збір, згідно задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з відповідачів в дохід Держави.

Outcome: approved