Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати рішення житлової комісії військової частини [NUMBER],оформлене протоколом №3 від 08.02.2021, та наказ командира військової частини [NUMBER] №265 від 12.02.2021 в частинізняття його зі складом сім`ї три особи з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, а також зобов`язати військову частину [NUMBER] в особі її житлової комісії поновити його зі складом сім`ї три особи на такому обліку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1970 року він проходив військову службу у військовій частині [NUMBER], під час проходження служби перебував на квартирному обліку цієї військової частини зі складом сім`ї чотири особи на отримання житлового приміщення для постійного проживання відповідно до діючого на той час законодавства. Після зміни законодавства, військовослужбовці, які перебували у черзі на отримання житла ще з радянських часів, після перевірки переносилися до нової черги, яка утворилася відповідно до нового українського законодавства. Даний факт підтверджується копією книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень військової частини [NUMBER], в якій він разом з членами сім`ї за номером 77 рахувалися як такі, що потребують житла. Перед звільненням позивача з військової служби, а саме навесні 2002 року, йому та членам сім`ї, як таким, що перебували у черзі на отримання житла, надано в користування службове жиле приміщення, в якому вони досі проживають, оскільки не мають іншого житла. Наказом начальника озброєння ЗС України №17-пм від 18.07.2002 та наказом командира військової частини [NUMBER] №170 від 12.08.2002 він звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я, на день звільнення мав календарну вислугу у ЗСУ 31 рік 1 місяць. В наказах про звільнення зазначено, що він звільняється з військової служби із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житлового приміщення за рахунок військової частини. Звільнившись з військової служби він почав працювати у військовій частині в якості службовця та продовжував перебувати на квартирному обліку. Після чергових змін у житловому законодавстві квартирна черга була перенесена з військової частини [NUMBER] до Кіровоградського гарнізону, протоколом житлової комісії №3 від 03.04.2003 ще раз підтверджено його право на перебування на квартирному обліку разом з членами сім`ї, а документи направлено до КЕВ м.Кропивницький для подальшого обліку в гарнізонній черзі. Проте, рішенням житлової комісії військової частини [NUMBER], оформленим протоколом №3 від 08.02.2021, його знято з обліку та виключено зі списків військовослужбовців військової частини [NUMBER], які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. На підставі даного рішення командиром військової частини [NUMBER] видано наказ №265 від 12.02.2021, яким позивачазнято з квартирного обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. Підставою для зняття з обліку стало те, що на час постанови позивача на квартирну чергу він був звільнений з військової служби. Позивач вважає такий висновок невірним, оскільки він перебував на квартирному обліку ще задовго до свого звільнення. На звернення до керівництва КЕВ м.Кропивницький та командира військової частиниА1201 з приводу поновлення його на квартирному обліку чи виділення йому житлового приміщення для постійного проживання або отримання грошової компенсації за належне йому житлове приміщення, як особі, що прослужила на військовій службі понад 31 рік, позивач отримав відповіді про відсутність законних підстав для подальшого його перебування на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, а також про відсутність права на отримання постійного житла чи відповідної грошової компенсації. Вважає такі дії відповідачів протиправними, а тому вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Представником відповідача - військової частини [NUMBER] подано відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що витяг з протоколу житлової комісії №3 від 03.04.2003 є першим і єдиним документом, який підтверджує постановлення позивача на квартирний облік. Згідно з наказом начальника озброєння ЗСУ №17-ПМ від 18.07.2002 позивача звільнено з військової служби із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла. Тобто, на момент звільнення позивача з лав ЗСУ документ, що підтверджує факт перебування позивача на квартирному обліку відсутній, з чого слідує, що позивач був поставлений на обліку не перебуваючи у статусі військовослужбовця. Посилання позивача на копію книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання житлових приміщень, як на документ, що підтверджує законність його перебування на такому обліку, є необґрунтованим та надуманим, оскільки тільки протокол житлової комісії є документом, що підтверджує законність перебування військовослужбовця на квартирному обліку. Посилання позивача на те, що в наказах про звільнення позивача зазначено, що він звільняється із залишенням на квартирному обліку, є такими, що не відповідають правовому обґрунтуванню, оскільки обидва накази про звільнення видані до 03.04.2003. Оскільки військовослужбовці при звільненні з військової служби мають право залишатися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, проте позивач був поставлений на такий облік після звільнення з лав ЗСУ і до звільнення на обліку не перебував, тому оскаржувані рішення житлової комісії та наказ командира військової частини [NUMBER] відповідають вимогам чинного законодавства. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Додатково пояснив, що першочергово він перебував на квартирному обліку приблизно з 2000 року, точної дати не пам`ятає. Після того, як у 2003 році відбулися зміни у законодавстві, квартирний облік був перенесений з військової частини [NUMBER] до квартирно-експлуатаційного відділу м.Кропивницький і всі військовослужбовці цієї частини, в тому числі і він, заново писали рапорти про постановку на квартирний облік. Представник відповідача - військової частини [NUMBER] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов. Додатково пояснив, що позивача у 2003 році поставили на квартирний облік як військового пенсіонера, однак законом передбачено, що на такий облік можуть бути поставлені саме працюючі військовослужбовці. Докази того, що позивач до 2003 року в період проходження військової служби, перебував на квартирному обліку, відсутні і військова частина цього встановити не може у зв`язку з відсутністю будь-яких письмових документів. В даному випадку є питання до житлової комісії, яка незаконно поставила позивача на квартирний облік. Представник відповідача - житлової комісії військової частини [NUMBER]в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Представник третьої особи - Куропяткіна А.І. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що з 17.08.2003 військовий квартирний облік по Кіровоградського гарнізонубув переданий з військових частин до квартирно-експлуатаційного відділу м.Кропивницький. При перевірці у 2020 році облікової справи позивача було встановлено, що вінбув звільнений з військової служби у 2002 році, а на квартирному обліку перебуває з 2003 року. Оскільки на період зарахування позивача на квартирний облік він був звільнений з лав ЗСУ, а на облік можуть ставитися тільки працюючі військовослужбовці, тому облікова справа була повернута до військової частини [NUMBER] для перевірки законності рішення житлової комісії від 03.04.2003 та перебування позивача на обліку. Вважає законним оскаржуване рішення житлової комісії про зняття позивача з квартирного обліку, оскільки у 2003 році, будучи військовим пенсіонером, він був незаконно на нього поставлений. В судовому засідання, що відбулося 08.06.2022, представник третьої особи - Полонець О.А . пояснила, що нею з`ясовувалося питання перебування позивача на квартирному обліку ще до 2003 року. Як повідомив їй колишній голова житлової комісії військової частини [NUMBER] [PERSON] , в той час, коли позивач проходив військову службу (до 2003 року) всі військові перебували на черзі при Міністерстві оборони України. В подальшому, коли був змінений статус військового містечка із закритого типу на відкрите, був і змінений порядок обліку військовослужбовців, КЕВ було видане розпорядження, згідно з яким всіх військовослужбовців, у тому числі пенсіонерів, поставили заново на квартирний облік. Заслухавши пояснення сторін, представників третьої особи, дослідивши матеріали цієї справи, матеріали особової та облікової справи [PERSON] , з`ясувавши всі обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч.1, 2 ст.12 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач є ветераном військової служби, що підтверджується посвідченям серії [NUMBER] від 16.08.2002. Крім того, позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, про що свідчить довідка т.в.о.командира військової частини [NUMBER] від 01.11.2018 №318. В книзі обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень військової частини [NUMBER], заведеної у 2001 році, під порядковим номером 77 містяться відомості про позивача та членів його сім`ї. Відповідно до витягу з наказу начальника Озброєння Збройних Сил України від 18.07.2002 №17-ПМ позивача звільнено з військової служби у відставку за п.63, підпункт «в» - за станом здоров`я із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житлового приміщення за рахунок військової частини. На день звільнення позивач мав вислугу років 31 рік 1 місяць. Згідно з витягом з наказу т.в.о.командира військової частини [NUMBER] від 12.08.2002 №170, позивача з 12.08.2002 виключено зі списків особового складу частини і направлено для зарахування на військовий облік у Знам`янський ОМВК Кіровоградської області. Звільняється з військової служби із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житлового приміщення за рахунок військової частини. Відповідно до витягу з протоколу спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету військової частини [NUMBER] №3 від 03.04.2003 позивача (як військового пенсіонера) складом сім`ї чотири особи поставлено на квартирний облік. Командиром військової частини [NUMBER] на адресу позивача надіслано лист-повідомлення від 28.08.2020 за №2673 про те, що [PERSON] має право на отримання грошової компенсації за належне йому отримання житлового приміщення, орієнтовна сума 619 195 грн. 75 коп. За підписом начальника КЕВ м.Кропивницький командиру військової частини [NUMBER] направлено листа від 08.09.2020 за №1774 з проханням на засіданні житлової комісії військової частини переглянути законність перебування позивача на квартирному обліку, оскільки на період його зарахування у 2003 році на квартирний облік він був звільнений з лав Збройних Сил України. Рішенням житлової комісії військової частини [NUMBER] від 08.02.2021,яке оформлене протоколом №3 (п.1), позивача складом сім`ї три особи знято з квартирного обліку відповідно до п.1 розділу 1 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Міністром оборони України від 31.07.2018 №380, оскільки на час постанови на чергу він був звільнений з лав Збройних Сил України. На підставі даного рішення житлової комісії т.в.о.командира військової частини [NUMBER] видано наказ №265 від 12.02.2021 (п.1), яким на підставіп.1 розділу 1 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Міністром оборони України від 31.07.2018 №380, позивача складом сім`ї три особи знято з квартирного обліку у зв`язку з тим, що на період постанови на чергу він був звільнений з лав Збройних Сил України згідно з наказом начальника Озброєння Збройних Сил України від 18.07.2002 №17-ПМ. На адресу позивача КЕВ м.Кропивницький 03.06.2021 за вих.№1091 надіслано лист, в якому зазначено, що за час перебування його на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання при військовій частині [NUMBER] Кіровоградського гарнізону з 17.03.2003 до 08.02.2021, грошова компенсація за належне для отримання житлове приміщення йому не виплачувалася. Позивач разом з дружиною та сином зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Богданівського старостинського округу Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 20.05.2021 №547. За період військової служби та після звільнення з неї позивач постійним житлом не забезпечувався, грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення, не виплачувалася. Як визначено статтею 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Згідно з абз.1, 4 ч.1 ст.12 цього Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті. Відповідно до абз.1 ч.9 ст.12 цього Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, у тому числі звільнених, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців та членів їх сімей визначено Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 (далі - Порядок №1081). Відповідно до п.п.22, 23, 24, 25 Порядку №1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави зарахування на облік, вид черговості, а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. На кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Згідно з п.п.31, 32 Порядку №1081 житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством. Військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень). Як вказує позивач, під час проходження військової служби він з 2000 року (точної дати не пам`ятає) перебував на квартирному обліку в загальній черзі, а після звільнення з лав Збройних Сил України у зв`язку зі змінами в законодавстві 03.04.2003 його повторно поставили на такий облік. Разом з тим, рішення житлової комісії військової частини, яке підтверджує першочергове постановлення позивача на квартирний облік, суду не надано, зокрема, у зв`язку з його фактичною відсутністю. При цьому позивач зазначає, що таке рішення приймалося і його письмовий примірник зберігався в обліковій справі, проте за строком могло бути знищено. Представник відповідача та представник третьої особи в судовому засіданні також вказали на відсутність такого рішення, пояснюючи неприйняттям такого рішення взагалі, а не його наявністю та подальшого знищення за строками зберігання. З дослідженої судом облікової справи позивача, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, судом встановлено, що вона заведена з часу постановлення його на квартирний облік 03.04.2003, відомості щодо перебування позивача на квартирному обліку до вказаної дати в обліковій справі відсутні. Натомість судом враховується, що у витягах з наказів начальника Озброєння Збройних Сил України від 18.07.2002 №17-ПМ та т.в.о.командира військової частини [NUMBER] від 12.08.2002 №170, згідно з якими позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу частини, мається вказівка про залишення його на квартирному обліку для позачергового отримання житлового приміщення за рахунок військової частини, що дає підстави стверджувати про перебування позивача до звільнення з військової служби на квартирному обліку. Також судом враховуються відомості, зазначені в книзі обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень військової частини [NUMBER], оригінал якої оглянуто в судовому засіданні. Досліджена книга обліку заведена у 2001 році і під порядковим номером 77 у ній містяться відомості про позивача та членів його сім`ї. Як встановлено із записів та порядку заповнення цієї книги відповідальними особами, починаючи з порядкового номера 40 у графі 5 «дата і № рішення ж/комісії частини про прийняття на облік» зазначено «протокол №34 від 23.03.2001». В подальшому, для зручності (з метою не повторюватися) проставляються відповідні прочерки, тобто графи не є пустими та свідчать про охоплення запису «протокол №34 від 23.03.2001» на всіх наступних осіб, що внесені до даної книги обліку, у тому числі і на позивача, відомості про якого містяться за номером 77. Зазначене також дає підстави суду стверджувати, що позивач, будучи військовослужбовцем, був поставлений на квартирний облік на підставі рішення ж/комісії частини, оформленого протоколом №34 від 23.03.2001. Вказаний протокол представником відповідача суду надано не було, ставлячи під сумнів його наявність взагалі. На час зарахування 03.04.2003 позивача на квартирний облік діяло Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 №20 (далі - Положення). Згідно з п.10 розділу 2 вказаного Положення (у редакції, чинній на момент постановлення позивача на квартирний облік) облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних частинах районів. Військовослужбовці, зараховані на квартирний облік, заносяться до книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень. Книга повинна бути пронумерована, прошнурована, скріплена печаткою військової частини та підписана секретарем житлової комісії. Книга зберігається як документ особливої ваги. За пунктами 11-13 Положення (у редакції, чинній на момент постановлення позивача на квартирний облік) військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік. В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік - підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства. Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення. На кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи (пункт 12 Положення). Облікові справи є документами особливої уваги. Вони зберігаються в місцях квартирного обліку військовослужбовців, а після отримання ними жилих приміщень - у виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів, чи в квартирно-експлуатаційних частинах районів, які видали ордер на заселення жилих приміщень. Відповідно до п.13 Положення (у редакції, чинній на момент постановлення позивача на квартирний облік) військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік. При знятті позивача з квартирного обліку житлова комісія та т.в.о.командира військової частини [NUMBER] керувалися п.1 розділу 1 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 (далі - Інструкція №380). Відповідно до п.1 розділу I Інструкції №380 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), ця Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Згідно з п.7 розділу II Інструкції №380 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва. Відповідно до п.21 розділу VI Інструкції №380 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: 1) поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; 2) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; 3) в інших випадках, передбачених законодавством. Статтею 40 ЖК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачені підстави для зняття громадян з квартирного обліку. Так, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 за №1081 (далі - Порядок №1081) (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством. Як зазначено в оспорюваних рішенні житлової комісії та наказі т.в.о.командира військової частини [NUMBER], підставою для зняття позивача з квартирного обліку є пункт 1 розділу 1 Інструкції №380, оскільки на період постанови на чергу 03.04.2003 позивач був звільнений з лав Збройних Сил України згідно з наказом начальника Озброєння Збройних Сил України від 18.07.2002 №17-ПМ. Однак, пункт 1 розділу 1 Інструкції №380 не містить прямої норми щодо зняття військовослужбовців з квартирного обліку у зв`язку з незаконним прийняттям рішення про постановлення такої особи на облік. Зазначена у оспорюваних рішенні та наказі норма Інструкції містить лише загальні положення щодо її дії та не містить підстав для зняття особи з квартирного обліку, а тому в даному конкретному випадку, виходячи зі встановлених обставин, не підлягає до застосування. Таким чином, суд виходить з того, що зняття позивача з квартирного обліку на підставі пункту 1 розділу 1 Інструкції №380 за встановлених обставин не переслідує законної мети, відповідачем не доведено необхідність вказаних заходів щодо позивача відповідно до чинного законодавства України. Оскільки зазначені у ст.40 ЖК України, п.21 розділу VI Інструкції №380 та п.30 Порядку №1081 підстави для зняття особи з квартирного обліку є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають, суд відхиляє доводи представника відповідача, що встановлення житловою комісією обставин прийняття позивача на квартирний облік відбулося з порушенням вимог чинного на той час законодавства, оскільки це не є підставою для зняття з квартирного обліку. Натомість, виходячи зі змісту вищезазначеного протоколу №3 від 08.02.2021 та на що вказував представник відповідача в судовому засіданні, судом враховується, що підставою для зняття позивача з квартирного обліку є незаконна постановка його на квартирній черзі через дії житлової комісії, оскільки позивач був поставлений на квартирний облік після звільнення з військової служби не перебуваючи в статусі військовослужбовця. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що у зв`язку з тим, що житлова комісія військової частини [NUMBER] незаконно поставила 03.04.2003 позивача на квартирний облік, це стало підставою для перегляду раніше прийнятого рішення новим складом житлової комісії військової частини. Пунктом 21 розділу VI Інструкції №380 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) чітко визначено, що зняття військовослужбовців з обліку проводиться, зокрема, у разі неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік. Такі ж положення містяться у статті 40 ЖК України. Разом з цим суд вважає, що відсутні правові підстави для зняття позивача з квартирного обліку і з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст.40 ЖК України - неправомірність дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Так, неправомірність дій службових осіб як факт підлягає доведенню належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами. Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вчинення неправомірних дій службовими особами при взятті позивача на квартирний облік, зокрема, матеріали службового розслідування за фактом неправомірних дій службових осіб житлової комісії військової частини [NUMBER], які призвели до порушення житлового законодавства при взятті на квартирний облік позивача. Рішення житлової комісії військової частини [NUMBER], оформлене протоколом №3 від 03.04.2003, про зарахування позивача на квартирний облік не скасовано. Суд враховує, що позивач під час перебування на квартирному обліку щороку, починаючи з 03.04.2003, подавав оновлені документи, необхідні для перебування на такому обліку, зокрема довідку про склад сім`ї, довідку про місце проживання та ін. Тобто, протягом 18 років, а саме з моменту постановлення на квартирний облік та прийняття житловою комісією рішення про зняття з обліку, щодо позивача проводилася відповідна перевірка та позивач подавав документи, які необхідні для квартирного обліку. Судом на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що в період часу з 03.04.2003 до 08.02.2021 жодних недоліків у документах позивача виявлено не було, він продовжував перебувати на квартирному обліку, доказів, які б підтверджували вчинення неправомірних дій службовоми особами при вирішенні питання про взяття його на квартирний облік під час постановки на квартирний облік, суду не надано. Суд зауважує, що відповідач мав щорічно звіряти та уточнювати дані облікової справи позивача, і протягом 18 років перебування останнього на квартирному обліку у відповідача не виникало питань щодо правомірності перебування його на квартирному обліку. Таким чином, судом встановлено, що в оскаржуваних рішенні про зняття з квартирного обліку позивача, оформленого протоколом засідання №3 від 08.02.2021, та наказі т.в.о.командира військової частини [NUMBER] №265 від 12.02.2021,не зазначено підстав для зняття його з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, відповідно до пункту п.5 ч.1 ст.40 ЖК України, як передбачено законом. З огляду на викладене та враховуючи встановлені судом обставин, рішення житлової комісії військової частини [NUMBER],оформлене протоколом №3 від 08.02.2021, та наказ т.в.о. командира військової частини [NUMBER] №265 від 12.02.2021про зняття позивача з квартирного обліку прийняті з порушенням визначеного законом порядку, а тому підлягають скасуванню, а позивач складом сім`ї три особи поновленню на квартирному обліку. Разом з цим, звертаючись до суду з даним позовом позивачем позовні вимоги заявлені до двох відповідачів - житлової комісії військової частини [NUMBER] та військової частини [NUMBER]. За вимогами ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. У свою чергу, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Зазначений перелік є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню. Натомість, житлова комісія не є самостійною юридичною особою, оскільки не наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю. Оскільки житлова комісія (відповідач 1) є колегіальним органом військової частини (відповідача 2), фактично відповідач 1 та відповідач 2 є однією правосуб`єктною особою, тому відповідно єдиним відповідачем у справі, тобто особою, до якої пред`явлені позовні вимоги, є військова частина [NUMBER]. Враховуючи наведене, суд вважає, що житлова комісія військової частини [NUMBER] є неналежним відповідачем у даній справі, а відтак у задоволенні позовних вимог щодо них слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 908 грн., сплачений ним за подання даного позову до суду.

Outcome: partial