Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Кам`янець-Подільської міської ради, відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна. Поданий позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . При оформленні спадщини після смерті сина у грудні 2021 року їй стало відомо, що усе його майно перебуває під арештом на підставі постанови №53945688 від 19.05.2017 року, винесеної заступником начальника відділу Кам`янець-Подільського МВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області. Арешт нерухомого майна накладено у виконавчому провадженні на підставі постанови Кам`янець-Подільського міськрайонного суду № 676/580/17, виданої 06.02.2017 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 10200,00 грн. 19 травня 2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа закінчено на підставі п.5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», проте державним виконавцем не знято арешту з майна та заборони його відчуження. Позивачка звернулась до відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із листом-вимогою про скасування арешту на нерухоме майно та заборону його відчуження, що належало померлому [PERSON] . Проте, 04 січня 2022 року отримала відповідь про неможливість зняття арешту нерухомого майна та заборони на його відчуження. Без зняття вказаного арешту вона не може оформити спадщину після смерті сина, а тому просить зняти арешт із всього майна, що належало [PERSON] . Ухвалою судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2022 року відкрито провадження у справі за та призначено її до підготовчого судового засідання. 27 травня 2022 ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить про їх задоволення. Представник відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, проти задоволення позову заперечує. Представник Кам`янець-Подільської міської ради в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, у вирішенні спору покладається на думку суду. Суд, заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби перебували виконавчі провадження АСВП 53945688 з примусового виконання постанови 676/580/17 від 06.02.2017 р., виданої Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з [PERSON] штрафу в розмірі 10200 грн, АСВП 55937175 з примусового виконання постанови 127/18371/17 від 06.10.2017 р., виданої Вінницьким міським судом про стягнення з [PERSON] штрафу в розмірі 20400 грн.. Постановою №53945688 від 19.05.2017 року заступник начальника відділу Кам`янець-Подільського МВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області накладено арешт на все майно боржника у виконавчому провадженні на підставі постанови Кам`янець-Подільського міськрайонного суду № 676/580/17, виданої 06.02.2017 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 10200,00 грн. 17.05.2018 р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п.5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.10.2020 р. Кам`янець-Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). З метою оформлення спадкових прав після смерті сина, його матір, [PERSON] звернулась до нотаріальної контори, однак отримала відмову у зв`язку із тим, що усе рухоме та нерухоме майно знаходиться під забороною (арештом). Відповідно до частин першої, другої, третьої та четвертої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії). Згідно із статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIVособа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Судом встановлено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на даний час виконавчих документів про стягнення заборгованості з [PERSON] не перебуває. Повторно виконавчі документи на виконання не надходили. Відповідно довідки нотаріуса до складу спадкоємців спадкодавця [PERSON] входить єдиний спадкоємиць мати [PERSON] . Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-ХІУ, яка передбачає наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. З матеріалів справи вбачається, та не заперечується сторонами, що виконавчий документ повернуто, виконавче провадження, у якому було накладено арешт відсутнє, правовідносини не передбачають правонаступництва. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі - постанова) відповідно до яких позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 5 постанови, зокрема, у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та/або не здійснив державної реєстрації права. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право та/ або на спадщину та не здійснив державної реєстрації права (висновок викладений в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 у справі № 523/3522/16-ц). Згідно статтей 1268-1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який у встановлений шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини з часу її відкриття, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 статті 1268) тобто з дня смерті спадкодавця (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті свого сина подавши заяву до Чотирнадцятої Державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадщиною є перехід прав та обов`язків від спадкодавця до спадкоємця. Таким чином у зв`язку зі смертю спадкодавця у позивача виникло право на 1/4 частину кв. [ADDRESS] , яка входить до складу спадщини, тому у даній справі вона є належним позивачем для зняття арешту з майна, що належало померлому. Згідно ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду, яка була завдана спадкодавцем, а відповідно до ст. 1280 цього Кодексу спадкоємці зобов`язані задовольнити вимогу кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином з дня смерті спадкодавця у позивача в порядку спадкування за законом виникло право на ј частину кв. [ADDRESS] , яка входить до складу спадщини, тому у даній справі вона є належним позивачем для зняття арешту з майна, що належало померлому в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved