Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2016 року. Від шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося, вже більше року вона з відповідачем не проживає, а тому звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач мав і має постійне місце роботи, працює у компанії «Фрінет», яка знаходиться у м. Києві по вул. Драгоманова, 17, однак матеріальну допомогу на утримання сина не надає і надавати не бажає. Ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 3 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначає, що у провадженні Макарівського районного суду є справа за його позовом про розірвання шлюбу і визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] . Щодо вимог про стягнення аліментів, то він на теперішній час згідно з рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 3 серпня 2015 року вже сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 5000 - 6000 гривень щомісячно, а тому просить врахувати ці обставини при винесенні рішення. Проти розгляду справи у його відсутності не заперечує. Позивачка [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позовній заяві підстав і пояснила, що відповідач добровільно коштів на утримання сина [PERSON] не надає, а вона самостійно дитину утримувати не має можливості. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, із відзиву на позовну заяву вбачається, що він не заперечує проти розгляду справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Суд встановив, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 3 березня 2017 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 6). Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі як батьки малолітнього сина [PERSON] зобов`язані утримувати його до досягнення ним повноліття. Неповнолітній син [PERSON] проживає з матір`ю, що стверджується довідками Ворокомлівського старостинського округу №8 виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради № 420 від 2 травня 2022 року, № 421 від 2 травня 2022 року (а.с. 26, 27). Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утриманні свого малолітнього сина [PERSON] не надає. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на нього можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Між сторонами немає домовленості про спосіб, розмір і порядок сплати аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] . Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, який є працездатним, дані про незадовільний стан його здоров`я відсутні, і те, що він має на утриманні ще одного неповнолітнього сина від іншого шлюбу, аліменти на якого сплачує з урахуванням рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 3 серпня 2015 року та ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у мінімальному гарантованому розмірі, передбаченому СК України, а також враховує матеріальне становище дитини сторін та стан її здоров`я, який є задовільним, і те, що обов`язок утримувати дитину рівною мірою покладається як на матір, так і на батька, та доходить висновку, що вимоги позивачки належить задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти на утримання його малолітнього сина у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 квітня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не надав суду жодних доказів, що він не має можливості сплачувати аліменти на утриманні свого сина [PERSON] у заявленому позивачкою розмірі. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст. 141 ЦПК України, і з огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За змістом ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу як різновид судових витрат покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача. Як вбачається із змісту договору про надання правничої допомоги від 29 квітня 2022 року, укладеного між позивачкою та адвокатом Бельським І.В., розрахунку оплати правничої допомоги та квитанції до прибуткового касового ордера від 29 квітня 2022 року, позивачкою понесені витрати на професійну правничу допомогу, що полягали у підготовці до суду позовної заяви про стягнення аліментів, у розмірі 800 грн. Враховуючи обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, зміст підготовленої ним позовної заяви, її обсяг та кількість часу, затраченого адвокатом для надання позивачці професійної правничої допомоги, а саме 1 година 50 хвилин, а також критерії реальності адвокатських витрат та розумності, і те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд дійшов висновку, що на користь позивачки з відповідача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмір 800 грн.

Outcome: approved