Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15.08.1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 856, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в сумі 908 грн. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. З відповідачем спільних неповнолітніх дітей не мають. Причиною звернення до суду з даним позовом вказала те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, вони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя. Подружжя не підтримує сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а шлюб має лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї з відповідачем є неможливим і буде суперечити їх інтересам. 08.11.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 02.12.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, копії ухвали надіслані сторонам. 02.02.2022 року від позивача до суду надійшла заява з проханням провести розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 15.08.1998 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 856, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . В матеріалах справи відсутні відмості про наявність у сторін спільних дітей. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому навні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908 грн. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved