Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 19.05.2018 він зареєстрував шлюб із відповідачем. Від спільного проживання спільних дітей не мають. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинено, спільно не проживають біля 1 року. Не підтримують сімейних стосунків та не спілкуються. Разом із відповідачем спільного господарства не ведуть, не мають взаємних прав та обов`язків. Зазначив, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Вказав, що у них виникали непорозуміння, мають різні погляди на життя. Тому позивач вимушений звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] . Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву вх..№2282 від 09.05.2022, в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Просив не надавати додаткового строку на примирення. Відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву вх..№2313 від 09.05.2022, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає, просила прізвище залишити « [PERSON] ». Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Заяви, клопотання: заяви позивача та відповідача про розгляд справи без їх участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, про що постановлено ухвалу окремим документом. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії свідоцтва про шлюб, виданого 19.05.2018 встановлено, що 19.05.2018 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Із доводів позивача встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав, разом не проживають. Не бажають подальшого спільного життя. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, сторони разом не проживають і не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження, відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] », не заявила вимогу про зміну прізвища на дошлюбне. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ч.1 ЦПК України покладаються на відповідача у розмірі, встановленому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» на момент подачі позову до суду, у сумі 992 гривні 40 копійок. Норми права, які застосував суд при вирішенні спору - ст.ст.4,110,112,113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved