Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

19.05.2022 року Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» звернулось до Октябрського районного суду м. Полтави із заявою про продовження примусової госпіталізації [PERSON] , без його згоди. Обґрунтовуючи подану заяву заявник вказує на те, що [PERSON] , був госпіталізований 09.06.2015 року о 16:30 год. до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». В подальшому, примусова госпіталізація [PERSON] , була продовжена за рішенням суду від 01.07.2021 року та 28.12.2021 року. 18.05.2022 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку про необхідність продовження примусової госпіталізації [PERSON] , оскільки він страждає на тяжкий психічний розлад, в формі шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу F20.00, внаслідок якого становить безпосередню небезпеку для себе і оточуючих: поведінка невпорядкована, контакт з пацієнтом непродуктивний, на запитання відповідає не по суті, спонтанна мовна продукція розірвана, імпульсивний, часте хаотичне психомоторне збудження, намагається вживати неїстівні речі, відсутня критика до свого стану, внаслідок чого виявляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих та не може самостійно задовольняти свої життєві потреби. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву про продовження примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду відносно [PERSON] . Прокурор в судовому засіданні вважав необхідним продовжити застосування примусових заходів медичного характеру відносно [PERSON] . Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до частини шостої статті 284 Цивільного кодексу України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті 339 Цивільного процесуального кодексу України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно з частинами першою, другою статті 340 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Частиною 2 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, неспроможна самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Статтею 17 вказаного закону, визначено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лiкарiв-психiатрiв не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лiкарiв-психiатрiв, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Судом встановлено, що [PERSON] , був госпіталізований 09.06.2015 року о 16:30 год. до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». В подальшому, примусова госпіталізація [PERSON] , була продовжена за рішенням суду від 01.07.2021 року та 28.12.2021 року. 18.05.2022 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку про необхідність продовження примусової госпіталізації [PERSON] , оскільки він страждає на тяжкий психічний розлад, в формі шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу F20.00, внаслідок якого становить безпосередню небезпеку для себе і оточуючих: поведінка невпорядкована, контакт з пацієнтом непродуктивний, на запитання відповідає не по суті, спонтанна мовна продукція розірвана, імпульсивний, часте хаотичне психомоторне збудження, намагається вживати неїстівні речі, відсутня критика до свого стану, внаслідок чого виявляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих та не може самостійно задовольняти свої життєві потреби. У суду відсутні підстави ставити під сумнів кваліфікацію та висновки лікарів-психіатрів щодо наявності у [PERSON] тяжкого психічного захворювання, внаслідок якого він представляє безпосередню небезпеку для себе. Отже, встановлені у судовому засіданні фактичні обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, дають підстави стверджувати, що [PERSON] , в силу наявного у нього тяжкого психічного захворювання, на даний час неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У зв`язку з цим суд дійшов висновку про необхідність продовження госпіталізації [PERSON] , без його згоди, у примусовому порядку в умовах стаціонару для проходження курсу лікування, який не може перевищувати 6 місяців.

Outcome: approved