Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

09 вересня 2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису №27692, вчиненого 05.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, таким, що не підлягає виконанню, а також відшкодування судових витрат, які складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 13.09.2021 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання. 18.11.2021 року судом було ухвалено залучити до участі по справі в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ». 18.01.2022 року судом було ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. За наслідком розгляду справи, 17.02.2022 року Київським районним судом міста Одеси було ухвалено заочне рішення, яким позов [PERSON] задоволено частково. Визнано виконавчий напис №27692, вчинений 05.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» загальної заборгованості у розмірі 72280 гривень 00 копійок, таким, що не підлягає виконанню. У задоволенні позову [PERSON] в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8), третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 44440150) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у відшкодування витрат зі сплати судового збору 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок. Суд зазначає, що в судове засідання 17.02.2022 року представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також клопотав про призначення питання стосовно компенсації витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення суду та надання останньому терміну в п`ять днів для подання доказів на підтвердження їх понесення. Статтею 246\~ЦПК України\~передбачено,\~що якщо\~сторона з\~поважних причин\~не може\~подати докази,\~що підтверджують\~розмір понесених\~нею судових\~витрат до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі,\~суд за\~заявою такої\~сторони,\~поданою до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі,\~може вирішити\~питання про\~судові витрати\~після ухвалення\~рішення по\~суті позовних\~вимог.\~Для вирішення\~питання про\~судові витрати\~суд призначає\~судове засідання,\~яке проводиться\~не пізніше\~двадцяти днів\~з дня\~ухвалення рішення\~по суті\~позовних вимог. У відповідності\~до ст.\~246\~ЦПК України, у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому\~статтею 270\~цього Кодексу. Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове\~рішення ухвалюється\~в тому\~самому порядку,\~що й\~судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. З урахуванням викладеного, для надання доступу сторонам по справі до суду, можливості повною мірою користуватись своїми процесуальними правами та обов`язками, судом під час ухвалення вищевказаного судового рішення одночасно було призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу. У судове засідання призначене на 23.05.2022 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення яких повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Однак 21.02.2022 року представник позивача надав до суду заяву про відшкодування судових витрат понесених на професійну правничу допомогу в загальній сумі 15000,00 грн. Також здійснюючи розгляд питання про розподіл судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу судом не приймається подане 14.04.2022 року представником ТОВ ЦИКЛ ФІНАНС» клопотання про зупинення провадження по справі, оскільки судом вже ухвалено рішення суду по справі та наразі вирішується питання стосовно додаткового рішення суду в порядку ст. 270 ЦПК України. З урахуванням неявки сторін по справі повідомлених належним чином, судом було ухвалено провести судове засідання за відсутності сторін по справі. Дослідивши надані до суду документи, суд дійшов до наступного висновку. Так, позивачем заявлено до стягнення з відповідачів у відшкодування судових витрат, які складаються з понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн. Судом встановлено, що позивачем по зазначеній цивільній справі є [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до ч.4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України\~"Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Як вбачається з наданих до суду документів, 06.09.2021 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Юбікон» був укладений договір №06/09/21 про надання правової допомоги. 13.09.2021 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Юбікон» було укладено додаткову угоду №1 до вищевказаного договору, за умовами якого АБ «Юбікон» представляє у встановленому порядку інтереси клієнта по справі №947/27178/21 (п.2.1.5). Відповідно до п.4.1 вказаної угоди, вартість правової допомоги, наведеної в пункті 2.1.5 угоди складає 15000,00 грн. Адвокатським об`єднанням «Юбікон» 09.09.2021 року було видано ордер адвокатові Аврамову В.П. на представлення інтересів [PERSON] на підставі договору №06/09/21 про надання правової допомоги від 06.09.2021 року. Отже, представництво [PERSON] в цій справі здійснювалось адвокатом Аврамовим В.П. Згідно з актом №1 про надання правової допомоги за договором №06/09/21 про надання правової допомоги від 06.09.2021 року підписаним [PERSON] та АБ «Юбікон» вбачається, що сторонами погоджено та підтверджено надання та отримання клієнтом послуг у період з 06.01.2021 року по 18.02.2022 року за представлення інтересів по справі №947/27178/21 в сумі 15000 грн. За наслідком викладеного вбачається, що [PERSON] в рамках цивільної справи №947/27178/21 були понесені витрати з отримання правничої допомоги на загальну суму 15000,00 грн., які узгоджуються з зазначеним позивачем розміром витрат у орієнтовному розрахунку судових витрат поданому до суду разом з позовною заявою. Суд зазначає, що компенсація витрат з надання правничої допомоги адвоката здійснюється у порядку, передбаченому статтею 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 1-3 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Досліджуючи надані документи, суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 4 ст.137 ЦПК України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.ч.2, 3 ст.30 вищевказаного Закону). Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій учасника процесу, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Але, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з тим, судом враховується, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що узгоджується з правовим висновком викладеним Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19. Відповідачами під час розгляду справи не надано жодних заперечень стосовно понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, як і не надано клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, за наслідком чого у суду відсутні підстави для їх зменшення. Досліджуючи надані до суду докази на підтвердження понесення витрат з професійної правничої допомоги, суд приймає вказані в акті розміри фактичних витрат за надання правничої допомоги, як належні. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, враховуючи, що судом частково задоволені позовні вимоги до одного з двох відповідачів, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового відшкодування витрат понесених позивачем на правничу допомогу з розрахунку 50%, а саме в сумі 7500,00 грн., які підлягають стягненню з ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» на користь позивача. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved