Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, а саме просив суд встановити факт родинних відносин між його матір`ю - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Полтаві, та ним, як сином [PERSON] , [INFO] , а також встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , заповіту, що складений [PERSON] , [INFO] (місце народження м. Полтава), посвідченого 18 серпня 2000 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Колос Л.О., яким належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , заповіла своєму синові - [PERSON] . В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] померла його матір [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права особистої приватної власності спадкодавця на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 32,9 кв.м. Зазначив, що з метою оформлення своїх спадкових прав, він звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А., проте постановою нотаріуса від 26.10.2021 р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру у зв`язку із виявленими розбіжностями в написанні прізвищ спадкодавця - [PERSON] та спадкоємця - [PERSON] , що не дають нотаріусу можливості перевірити наявність підстав для закликання до спадкування як за законом, так і за заповітом через неможливість встановлення безспірності вчинення нотаріальної дії. Позивач зазначає, що розбіжності між документальними записами прізвища виникли внаслідок різного тлумачення правил українського правопису в організаціях, які видали відповідні документи а саме: прізвище спадкодавця в паспорті громадянки України, свідоцтві про смерть та в заповіті зазначено як « [PERSON] », прізвище спадкоємця в заповіті зазначено як « [PERSON] », однак відповідно до виданої посвідки на постійне проживання в Україні прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Належність правовстановлюючого документу, а саме: заповіту, спадкоємцю [PERSON] слідує зі співпадіння інших особистих даних, зазначених у вказаному документі із особистими даними спадкоємця, а саме: даними про його ім`я та по-батькові. Розбіжність у зазначенні прізвища спадкоємця у заповіті порушує його права, оскільки прямо впливає на виникнення, зміну та припинення особистих майнових прав. На підставі викладеного заявник просить задовольнити заяву, а саме: встановити факт родинних відносин між ним, як сином - [PERSON] та його матір`ю - [PERSON] та встановити факт належності правовстановлюючого документу - заповіту, підписаного 18.08.2000 р. [PERSON] , [INFO] , яким належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , вона заповіла своєму синові - [PERSON] . В судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що особисто знала [PERSON] , яка померла [INFO] , і була рідною матір`ю її чоловіка - [PERSON] .. А також запевнила суд, що [PERSON] складала заповіт, яким все своє майно, а саме квартиру [ADDRESS] , заповіла своєму синові [PERSON] .. У її чоловіка є брат [PERSON] , який не претендує на спадщину, проживає в Херсонській області. Суд, розглянувши заяву, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши докази у справі, приходить до висновку про її задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 21.12.2020 р. зроблено відповідний актовий запис за № 1992 Шевченківським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 21.12.2020 р. Також судом встановлено, що 18.08.2000 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого вбачається, що синові - [PERSON] , заповідається квартира [ADDRESS] , який посвідчений 18 серпня 2000 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Колос Л.О., що підтверджується копією заповіту Серії АВМ №431837 від 18.08.2020 р., зареєстрованого в реєстрі за №3-1376. Встановлено, що 26.10.2021 р. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за заповітом. Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. № 561/02-14 від 26 жовтня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належало померлій [PERSON] , оскільки нотаріусом виявлено розбіжності у написанні прізвищ згідно матеріалів спадкової справи та поданих [PERSON] документів, необхідних для отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме: від імені [PERSON] складено заповіт на ім`я [PERSON] . Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] народилася [INFO] у м. Полтаві, що підтверджується Посвідкою про народження Серії [NUMBER] від 03.06.1945 р., виданий районним РАЦС Октябрського району м. Полтави. 04.10.1965 р. спадкодавець уклала шлюб з [PERSON] (рос. [PERSON] ), 1939 р.н., змінивши прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] , виданим 04.10.1965 р. міським РАЦС м. Одеси, про що зроблено відповідний запис №2609. Документ складено російською мовою. [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 22.04.1967 р. міським РАЦС м. Одеси. Документ складено російською мовою. 20.10.1997 р. [PERSON] отримав паспорт громадянина України Серії [NUMBER] , виданий Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області, де українською мовою його прізвище значиться як - [PERSON] , а російською - [PERSON] . [INFO] у подружжя народився другий син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданим 22.05.1979 р. міським бюро РАЦС м. Дудінки Красноярського краю, РРФСР (Росія). Документ складено російською мовою. Згідно з даними свідоцтва, батьками заявника є [PERSON] (рос. [PERSON] ) та [PERSON] . 18.08.2000 р. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом Серії АВМ №431836 після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , на квартиру [ADDRESS] . Того ж дня [PERSON] склала заповіт Серії АВМ №431837 від 18.08.2000 р. на ім`я свого сина - [PERSON] . 27.11.2001 р. [PERSON] склала на ім`я [PERSON] довіреність, зареєстровану в реєстрі за №4377, посвідчену нотаріусом Дудінського нотаріального округу Герасимовою Н.О., на представництво її інтересів перед третіми особами. На підставі розпорядження голови Полтавської ОДА від 20.05.2016 р. №207 «Про перейменування топонімічних назв, демонтаж меморіальних дощок та зображень комуністичної символіки в місті Полтаві», вулиця Фрунзе була перейменована на [ADDRESS] . З 28.12.2007 по день смерті спадкодавця зареєстрованим та фактичним місцем проживання [PERSON] була квартира [ADDRESS] . 04.12.2000 р. спадкодавець отримала тимчасове посвідчення громадянина Серії [NUMBER] , де українською мовою її прізвище зазначено як [PERSON] . 15.10.2009 р. [PERSON] отримала паспорт громадянина України Серії [NUMBER] , виданий Октябрським РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області 15.10.2009 р., де українською та російською мовами її прізвище зазначено як [PERSON] . Судом встановлено, що відповідно до посвідки на постійне проживання в Україні Серії [NUMBER] , прізвище заявника записано як [PERSON] . Так само прізвище зазначено і в Довідці про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER] , виданого 31.03.1999 р. ДПІ у м.Полтаві. Згідно зазначеної посвідки, [PERSON] з 1996 р. проживає в Україні і з 30.08.1996 р. місце проживання заявника зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . 29.08.2000 р. [PERSON] склала заяву Серії АВМ №998571, зареєстровану в реєстрі за №1665, посвідчену приватним нотаріусом Полтавського МНО Бахуринською О.О., якою надала згоду на прописку свого сина - [PERSON] . Рішенням виконкому Октябрської районної у м. Полтаві ради від 24.04.2001 р. №181 було надано дозвіл на прописку [PERSON] на житлову площу матері - [PERSON] 21.07.2001 р. [PERSON] склав на ім`я [PERSON] довіреність Серії АВР №934430, зареєстровану за №1780, посвідчену приватним нотаріусом Полтавського МНО Сидоренко В.І., якою уповноважив свою мати подарувати брату заявника належну йому частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 19.11.2010 р. [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області. Також, до суду було надано копію паспорта громадянина Російської Федерації Серії [NUMBER] , виданого П-во Росії, Україна від 23.05.2017, дійсний до 23.05.2022 р., згідно якого прізвище заявника російською мовою значиться як « [PERSON] », в якому наявна відмітка про видачу посвідки на постійне проживання Серії [NUMBER] від 21.05.2004 р. На підставі вказаних доказів та показів свідка судом встановлено, що існує невідповідність між документами, що засвідчуються особу спадкоємця та заповітом складеним 18.08.2000 року від імені [PERSON] на користь сина - [PERSON] . Відповідно до пп. 5.1 п. 5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року № 296/5 при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту. Перевірити його реєстрацію у спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє у його прийомі. Так, за положеннями п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Суд вважає, що факт родинних стосунків заявника як сина з померлою матір`ю - [PERSON] та належність заповіту на його ім`я, що підписаний та складений громадянкою України [PERSON] , яким належну їй на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS] , заповіла своєму синові - [PERSON] , що було підтверджено в судовому засіданні наступними доказами: показаннями свідка; копією свідоцтва про народження заявника [NUMBER] , де його прізвище і його матері співпадає; копією тимчасового посвідчення громадянина Серії [NUMBER] , де українською мовою прізвище спадкодавця зазначено як [PERSON] ; копією тимчасового посвідчення громадянина Серії [NUMBER] , де українською мовою її прізвище зазначено як [PERSON] ; копією паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] . Серії [NUMBER] , де українською та російською мовами її прізвище зазначено як [PERSON] ; копією посвідки на постійне проживання в Україні Серії [NUMBER] , прізвище заявника записано як [PERSON] ; копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER] [PERSON] ; копією заяви Серії АВМ №998571, якою [PERSON] надала згоду на прописку свого сина - [PERSON] ; копією довіреності Серії АВР №934430, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] подарувати брату заявника належну йому частину житлового будинку; копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] [PERSON] ; копією паспорта громадянина Російської Федерації Серії [NUMBER] , дійсний до 23.05.2022 р., згідно якого прізвище заявника російською мовою значиться як « [PERSON] », а також копіями газет, з яких вбачається проживання [PERSON] з сином [PERSON] на території РФ, та фото з весілля [PERSON] .. Суд вважає, що факт родинних відносин та належність правовстановлюючого документу позивачу необхідно встановити для того, щоб оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Зазначене підтверджено постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. від 26 жовтня 2021 року, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належало померлій [PERSON] , оскільки документи надані для отримання свідоцтва про право на спадщину містять розбіжності у прізвищах. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заявник довів належними та допустимими доказами вимоги заяви, вони знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому, заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved