Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

у жовтні 2021 року [PERSON] через адвоката Яким`яка О.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет», третя особа: [PERSON] , про стягнення безпідставно збереженого майна, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів кошти у розмірі 7 200,00 доларів США та судові витрати у справі. Свої вимоги мотивував тим, що 29.12.2020 року ним було сплачено 7 200,00 доларів США на користь [PERSON] як представника Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет» за навчання [PERSON] . Однак, так і не розпочавши навчання, [PERSON] була відрахована. Тому, вважав, що сплачені ним кошти утримуються відповідачами безпідставно, тому в силу ст. 1212 ЦК України підлягають стягненню на його користь. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 23.11.2021 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін (а.с. 69-70). Ухвалою від 23.11.2022 року витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо підтвердження надходження коштів в сумі 7 200,00 доларів США на картковий номер [NUMBER] ([NUMBER]), який належить [PERSON] , сплачених 29.12.2020 року від [PERSON] з рахунку № [NUMBER] , відкритого у Національному банку Вестмінстера PLC (NatWest) (а.с. 71-72). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами, за правилами спрощеного позовного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24.11.2021 року [PERSON] на свою електронну адресу [INFO] з електронної адреси Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет» [INFO] отримала електронне повідомлення про зарахування, до якого були прикріплені скан-копії Листів-повідомлень №1014-20 та №2019-20 від 24.11.2020 року, підписаних Головою Приймальної комісії [PERSON] , про зарахування [PERSON] на навчання (а.с. 29-33). У зазначених листах Приватним закладом вищої освіти «Міжнародний європейський університет» було підтверджено право навчання в Міжнародному Європейському Університеті. Крім того, в даних листах було вказано про те, що після отримання оплати Ви ( [PERSON] ) будете офіційно зараховані до університету та отримаєте доступ до особистого кабінету студента на веб-сайті університету. 29.12.2020 року [PERSON] з рахунку № [NUMBER] , відкритого у Національному банку Вестмінстера PLС, сплатив 7 200,00 доларів США на користь [PERSON] як представника Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет», про що було вказано у листі університету від 24.11.2021 року, за майбутнє навчання [PERSON] . Вказані кошти були зараховані на рахунок [PERSON] , про що вказано у листі АТ КБ «Приватбанк» від 20.12.2021 року № 20.1.0.0.0/7-211215/21031, наданого на виконання узвали суду від 23.11.2021 року (а.с. 82). Встановлено, що після сплати за навчання 18.01.2021 року [PERSON] наказом в.о. ректора Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет»№3-01 було зараховано на дистанційний курс Medicine-4 «E-Learning» центру 2020-2021 навчального року та встановлено період навчання згідно з навчальними планами Навчально-наукового інституту «Європейська медична школа» (а.с. 34). Згідно наказу від 24.02.2021 року № 17D [PERSON] відраховано з 24.02.2021 року (а.с. 36). Листом за вих. №230-04/21 від 19.04.2021 року адвокатський запит за вих. № 05-04/21-2 від 05.04.2021 року Приватний заклад вищої освіти «Міжнародний європейський університет» повідомив, що [PERSON] була відрахована за власним бажанням відповідно до власноручно написаної заяви та зазначив, що навчання [PERSON] не було розпочато (а.с. 35). Отже, суд надходить до висновку та погоджується з позицією позивача з даного приводу, що університетом не було розпочато надання платних освітніх послуг [PERSON] до моменту видачі наказу про відрахування від 24.02.2021 року № 17-Б та відповідно не було надано платні освітні послуги після видачі зазначеного наказу. Також, університетом було вказано про те, що відрахування мало місце на підставі заяви [PERSON] . Проте, позивач в обґрунтування свого позову посилався на те, що остання такої заяви не писала. На підтвердження вказаної позиції надано пояснення [PERSON] , надані останні через дипломованого нотаріуса пана [PERSON] , вказала про зарахування до Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний європейський університет», про що була повідомлена листом від 24.11.2020 року (а.с. 27). Згідно п. п. 16-18 Закону України «Про вищу освіту» підставою для зарахування особи на навчання є виконання вимог Умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладання договору про навчання між закладом вищої освіти та вступником (за участі батьків або законних представників - для неповнолітніх вступників), в якому можуть бути деталізовані права та обов`язки сторін відповідно до типової форми, затвердженої Кабінетом Міністрів України. Цим договором не можуть обмежуватися права чи встановлюватися додаткові обов`язки здобувачів освіти, не передбачені цим Законом чи іншими актами законодавства. У разі зарахування на навчання за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб додатково укладається договір між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Умови прийому на навчання для здобуття вищої освіти не є регуляторним актом. Прийом на навчання іноземних громадян та осіб без громадянства здійснюється за результатами вступних іспитів та на підставі академічних прав на продовження навчання, що надаються документом про здобутий рівень освіти в країні його походження, та врахування балів успішності, що дають право для продовження навчання на наступному рівні вищої освіти відповідно до законодавства країни, що видала документ про здобутий рівень освіти. Згідно із ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. Отже, з урахуванням наведеного, суд надходить до висновку про те, що між [PERSON] та Приватним закладом вищої освіти «Міжнародний європейський університет» був укладений договір щодо надання платної освітньої послуги в усній формі. До вказаного висновку суд надходить, виходячи з вчинених сторонами дій, а саме: оплатою освітніх послуг позивачем у розмірі 7 200,00 доларів США та прийняттям відповідної оплати і в результаті зарахуванням [PERSON] на навчання на реквізити, вказані університетом при направленні електронного повідомлення про зарахування. Відповідно до п. 1.3. Правил домену EDU.UA реєстрант - вищий навчальний заклад (надалі - ВНЗ), що здійснює основну діяльність у сфері вищої освіти, в інтересах якого здійснюється реєстрація та делегування доменного імені; адміністративний контакт доменного імені - [INFO] , уповноважений вирішувати адміністративні питання, пов`язані з доменним іменем (ініціювати та підтверджувати заявки для реєстраційної системи на зміни даних про доменне ім`я. Відповідно до п.16 ст. 44 Закону України «Про вищу освіту» підставою для зарахування особи на навчання є виконання вимог Умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладання договору пронавчання між закладом витої освіти та вступником (за участі батьків). Згідно із п. 1.5.-1.7., 2.1.-2.2. Правил домену EDU.UA домен edu.ua призначений для обслуговування вищих навчальних закладів усіх типів та форм власності, що є юридичними особами, надають освітні послуги у галузі вищої освіти, та здійснюють свою діяльність на території України у відповідності до чинного законодавства. Реєстрантом доменного імені виступає ВНЗ. Адміністративні питання, пов`язані з веденням домену edu.ua, вирішує адміністратор домену edu.uaабо уповноважені ним особи. Доменні імена третього рівня в домені edu.uaделегуються виключно ВНЗ усіх типів та форм власності, шо є юридичними особами та діють згідно з ліцензією, виданою Міністерством Освіти та Науки України. Назва доменного імені повинна базуватися на абревіатурі офіційної назви навчального закладу, зареєстрованої МОН України, та можливому розширенні для запобігання співпадіння. Отже, зазначене свідчить про те, що реєстрантом та адміністративним контактом доменного імені «[INFO]» є Приватний заклад вищої освіти «Міжнародний європейський університет», тобто університет повністю здійснює адміністрування відповідного доменного імені, оскільки лише він може реєструвати поштову адресу з доменом « [INFO] », інструкції щодо оплати послуг за навчання, отримані з поштової адреси [INFO] , були надані університетом. Шляхом видачі наказу про відрахування [PERSON] від 24.02.2021 року № 170 договір про надання платної освітньої послуги був припинений. До моменту припинення дії договору університет не розпочав надання освітніх послуг. У зв`язку із цим, Позивач має обґрунтовані підстави вважати, що Відповідач-1 та Відповідач- 2 зберігають майно Позивача без достатньої правової підстави Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи, що підставою отримання університетом суми у розмірі 7 200,00 доларів США був договір про надання платної освітньої послуги від 24.02.2021 року № 170, який був припинений, то вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в дохід держави в рівних частинах судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., оскільки позивач звільнений від сплати останнього відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved