Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Красноградське підприємство теплових мереж 21.11.2021 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 17038,55 грн. та сплаченого позивачем судового збору в сумі 2270,00 грн. Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 29.11.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач по справі [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнала з наступних підстав. Вказує, що їй на праві власності належить 2/3 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а 1/3 частина квартири належить її рідній сестрі [PERSON] . Звертає увагу, що [PERSON] та двоє її неповнолітніх дітей зареєстровані у вищезазначеній квартирі, у зв`язку із чим вона як співвласник квартири, повинна нести обов`язки щодо її утримання та сплати комунальних послуг у рівних з нею частках та заборгованість за комунальні послуги повинна бути стягнута із неї також. Крім того вона не погоджується з нарахованою їй заборгованістю за комунальні послуги за вказаною адресою, а вимоги Красноградського ПТМ вважає незаконними та повністю необґрунтованими, оскільки окрім загального періоду утворення заборгованості, зовсім не надано інформації щодо інших складових частин пред`явленої заборгованості: кількісних показників, застосованих тарифів, формули розрахунку заборгованості, тощо. Красноградське ПТМ подало відповідь на відзив відповідача в якій вказало, що 21.08.2018 року між Красноградським ПТМ та відповідачем по справі [PERSON] було укладено договір про надання послуг з центрального опалення. Відповідно до п. 3.1. Договору відповідач по справі отримує послуги з центрального опалення за адресою: [ADDRESS] на опалювальну площу квартири 39,0 кв. метрів, тобто на всю опалювальну площу квартири, а не на її частку. Красноградське ПТМ щомісяця направляло на адресу відповідача квитанції на сплату вартості наданих послуг, в яких було заначено всю передбачену законодавством інформацію, щодо нарахувань вартості наданих послуг, адреса Красноградського ПТМ та засоби зв`язку. Таким чином відповідачу було надано всю необхідну інформацію та можливість досудового врегулювання спору. Зафіксованих належним чином скарг, щодо якості послуг до Красноградського ПТМ не надходило. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 20.01.2022 року за клопотанням позивача залучено у справу співвідповідача [PERSON] , як співвласника квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . Красноградським ПТМ 18.01.2022 року подано уточнену позовну заяву до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно з співвідповідачів заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 17038,55 грн та судових витрат. В обґрунтування позову в уточненій позовній заяві Красноградське ПТМ зазначило, що відповідач по справі [PERSON] є абонентом Красноградського ПТМ, що підтверджується підписаним обома сторонами договором про надання послуг з центрального опалення від 21.08.2018 року. На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок [NUMBER] . Послуги з централізованого опалення [PERSON] отримує від Красноградського ПТМ за адресою: [ADDRESS] . Відповідно укладеного між сторонами договору Красноградське ПТМ зобов`язане надати послуги, а відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати за ці послуги. Красноградське ПТМ добросовісно виконує умови договору, забезпечуючи споживача тепловою енергією, але відповідач порушуючи п. 8 договору від 21.08.2018 року, укладеного між сторонами, оплату за надані послуги здійснює не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість за отримані послуги в сумі 17038,55 грн. Згідно з п. 8 Договору від 21.08.2018 року розрахунковий період є календарний місяць. У листопаді 2021 року Красноградське ПТМ звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] , однак судовий наказ було скасовано ухвалою Красноградського районного суду від 08.111.2021 року. В заяві про скасування судового наказу факт отримання послуг від Красноградського ПТМ відповідач не заперечував. Зафіксованих належним чином скарг, щодо якості послуг до Красноградського ПТМ не надходило. Право власності на вищевказану квартиру підтверджується наданою відповідачем копією свідоцтва про право особистої власності на житло від 18.06.1997 року, тобто з цієї дати у власників виник обов`язок, щодо утримання власності. Красноградське ПТМ щомісяця направляло на адресу співвідповідачів квитанції на сплату вартості наданих послуг, в яких було заначено всю передбачену законодавством інформацію, щодо нарахувань вартості наданих послуг, адреса Красноградського ПТМ та засоби зв`язку. Таким чином співвідповідачам було надано всю необхідну інформацію та можливість досудового врегулювання спору. На підставі викладеного позивач просить стягнути солідарно з відповідачів по справі заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 17038,55 грн. та понесені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 280 ЦПК України у разі зміни позивачем предмету або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Ухвалою суду від 20.01.2022 року прийняти до провадження уточнену позовну заяву Красноградського підприємства теплових мереж до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В подальшому справа розглядається з урахуванням уточнених позовних вимог. Відповідачам запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали від 20.01.2022 року подати відзив на уточнену позовну заяву, докази, що підтверджують обставини, на яких гуртуються їх заперечення, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від Красноградського ПТМ надійшла телефонограма в якій просять розглядити справи за відсутності представника позивача, уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, а також не надали відзиву на уточнену позовну заяву, прийняту судом до провадження ухвалою від 20.01.2022 року. Так як відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені у встановленому порядку, від них до суду не надходило заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд також приймає до уваги, те що відповідачі відзиву на уточнену позовну заяву не подали, у зв`язку із чим згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судовим розглядом встановлено та матеріали справи свідчать, що [PERSON] є власником 2/3 частин та [PERSON] є власником 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право приватної власності на житло від 18.06.1997 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.02.2009 року. 21.08.2018 року між Красноградським ПТМ та відповідачем по справі [PERSON] було укладено договір про надання послуг з центрального опалення за адресою: [ADDRESS] . На ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER] . Відповідно до п. 3.1. Договору відповідач по справі отримує послуги з центрального опалення за адресою: [ADDRESS] на опалювальну площу квартири 39,0 кв. метрів. Постачання теплової енергії відповідачам підтверджується корінцями наряду на підключення системи опалення (постачання теплової енергії) за адресою мікрорайон 3 буд. 31, №0234-19, 0234-20 та розпорядженнями: Красноградської районної державної адміністрації «Про початок опалювального періоду 2019/2020 років» № 192 від 15.10.2019, Красноградської районної державної адміністрації «Про початок опалювального періоду» від 20.10.2020 №263, Красноградської міської ради «Про початок опалювального періоду 2019/2020 років» від 17.10.2019 №246, Красноградської міської ради «Про початок опалювального періоду» від 21.10.2020 №226, Красноградської районної державної адміністрації «Про закінчення опалювального періоду» від 08.04.2020 №103, Красноградської районної державної адміністрації «Про закінчення опалювального періоду» від 12.04.2021 №90, Красноградської міської ради «Про закінчення опалювального періоду» від 08.04.2020 №65, Красноградської міської ради «Про закінчення опалювального періоду» від 12.04.2021 №113. Таким чином, відповідачі є користувачами теплової енергії, яку подає Красноградське ПТМ в цілому в централізовану систему теплопостачання будинку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] за договором, [PERSON] без договору як співвласник квартири. Відповідно розрахунку по нарахуванню та сплаті за теплову енергію по особовому рахунку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] заборгованість за теплову енергію становить 17038,55 грн., за період з 01.11.2018 року по 30.09.2021 року, сплачено 0,00 грн. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03 жовтня 2007 року, тощо. Законом України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, визначено споживача теплової енергії, як фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридичну особу, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до статті 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; Цим Законом визначено, що споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) це індивідуальний або колективний споживач. Статтею 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; 2) міжопалювальний період для систем опалення виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; 3) ліквідацію наслідків аварії. Статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами статті 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач теплової енергії має право, зокрема, на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. [PERSON] відповідно до Договору про надання послуг з централізованого опалення від 21.08.2018 року не виконала свої зобов`язання та не сплати за спожиту теплову енергію у зв`язку із чим виникла заборгованість за надані позивачем послуги. Щодо відсутності договору між [PERSON] на утримання послуг від Красноградського ПТМ суд зазначає наступне. Правочином відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину встановлена ст. 204 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо, особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму грошей або інше), що засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Це випливає також з положення ст.11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дій громадян. Такими діями відповідачів є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року №6-2951цс15. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відтак Красноградське ПТМ виконало свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідачі зобов`язані оплатити надані послуги. При цьому відсутність між [PERSON] договірних відносин не звільняє її від оплати послуг з теплопостачання. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 27 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі проведення перевірки якості наданих послуг з централізованого водопостачання, централізованого постачання гарячої води або постачання природного газу споживач має право здійснити забір проб. Інформація про забір проб включається до акта-претензії. У разі встановлення за результатами дослідження відібраних проб факту постачання послуг неналежної якості витрати споживача на оплату проведених досліджень проб підлягають компенсації за рахунок виконавця відповідної послуги. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про ненадання позивачем послуг з централізованого опалення відповідачами суду не надано, факт ненадання або неналежного надання цих послуг визначеним законодавством способом не зафіксований. Згідно з наданим Красноградським ПТМ розрахунком заборгованість за отримані послуги за адресою: [ADDRESS] становить 17038,55 грн., за період з 01.11.2018 року по 30.09.2021 року, відповідачами не надано доказів на спростування розрахунків позивача щодо розміру заборгованості. Щодо стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за спожиту теплову енергію суд зазначає наступне. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У ст. 541 ЦК України визначено поняття солідарного зобов`язання. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь - кого з них окремо. Заборгованість по оплаті комунальних послуг підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, оскільки повнолітні члени сім`ї наймача в силу ст. 64 ЖК України несуть солідарну відповідальність по зобов`язаннях, що випливають з договору найма житлового приміщення. Також суд зазначає, що члени сім`ї наймача житлового приміщення за своїм статусом згідно ЖК України прирівняні до наймача. Оскільки послуги централізованого опалення надаються до квартири відповідачів через системи централізованого опалення, встановити чіткий об`єм послуг наданих кожному відповідачу неможливо, через що зобов`язання щодо надання і сплати наданих послуг є солідарним. Відповідно до ч. 6 ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Враховуючи викладене та те, що відповідачами не надано доказів на спростування розрахунків позивача щодо розміру заборгованості, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню та з відповідачів підлягає солідарному стягненню на користь позивача сума заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 17038,55 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2270,00 грн. по 1135,00 грн. з кожного. Відповідно до розпорядження Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)» від 25.03.2022 №14/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Outcome: approved