Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вона розірвала шлюб з відповідачем, від спільного шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] , який на даний час навчається на 1-му курсі в Дніпропетровському державному аграрно-економічного університеті на факультеті обліку і фінансів та управління, на денній формі навчання, на контрактній основі. Термін навчання третьої особи складає 5 років, починаючи з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Так, як третя особа навчається на денній формі навчання за контрактом у зв`язку з чим у останнього не має змоги влаштуватися на роботу щоб самостійно отримувати заробіток, стипендії не отримує, не одружений, тому зраз останній знаходиться на повному матеріальному утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Не погодившись з позовними вимогами, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування своїх заперечень вказав, що рішенням Красногвардійського районного суд м. Дніпропетровська від 21.05.2005 року по справі №4/4530/2005 було стягнуто з нього на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] в розмірі 1/3 із всіх видів його заробітку, яке відповідач виконав повністю. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років, 10.01.2022 року колишня дружина подала позов до суду про стягнення з нього аліментів на навчання. При цьому, саме відповідач уклав договір на навчання з університетом, в якому навчається [PERSON] , окрім цього, за навчальний рік 2021-2022 сплатив також він. Жодних доказів, що [PERSON] знаходиться на отриманні позивачки до позовної заяви не надано. Відповідач вказує, що він завжди допомагав та допомагатиме своїм дітям. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивачки і просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. При цьому, вказав, що він матеріально підтримує сина, що ним здійснено оплату за перший рік університету сина. Крім того, він не заперечує, що ним буде здійснена оплата за наступні періоди навчання. Таким чином, він достатньо приймає участі у витратах на утримання дитини. Третя особа в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог і просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. При цьому вказав, що відповідач підтримує його матеріально та сплачує за навчання в університеті. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивачки слід відмовити по наступним підставам. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю, позивачкою у даній справі. Відповідно до студентського квитка серія [NUMBER] [PERSON] є студентом Дніпровського державного аграрно-економічного університету (а.с. 8). Як вбачається із договору про надання освітніх послуг Дніпровським державним аграрно-економічним університетом від 16 серпня 2021 року №ОП-32, відповідач уклав вказаний договір на користь [PERSON] , предметом якого є надання платної освітньої послуги (а.с. 15-16). Згідно вказаного договору, відповідач здійснив оплату за один рік навчання у сумі 15\~300,00 грн., що підтверджується квитанцією №58 від 21.07.2021 року (а.с. 53). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 Сімейного Кодексу України (утримання дитини, яка продовжує навчання). Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15, у постановах Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц, провадження № 61-1717св18, від 25 лютого 2020 року у справі № 521/4397/17, провадження № 61-39201св18. Отже, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Вказаними правовим нормами не передбачено обов`язку батька нести додаткові витрати на повнолітнього сина, а передбачає наявність у батька лише аліментного зобов`язання. В даному випадку витрати на навчання дитини викликані не особливими обставинами у вигляді розвитку здібностей дитини в розумінні статті 185 СК України, а у зв`язку зі здобуттям дитиною освітньо-кваліфікаційного рівня. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що відповідач вже сплачує за навчання сина [PERSON] в Дніпровському державному аграрно-економічному університеті та саме з ним укладався договір про надання освітніх послуг Дніпровським державним аграрно-економічним університетом від 16 серпня 2021 року №ОП-32. Таким чином, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд вважає необхідним відмовити, оскільки суду не представлено доказів неминучості таких витрат та саме в такому розмірі, в якому заявлено позивачкою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: dismissed