Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, у якому просять суд: встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] є біологічним батьком [PERSON] ( [INFO] . ІПН [NUMBER] ). Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] ( [INFO] ), мати його батька- [PERSON] , який помер [INFO] ), протягом всього його життя бабуся піклувалася про нього, тривалий час доглядала його та мого брата [PERSON] , після позбавлення матері батьківських прав у 2003 році він був переданий до дитячого виховного закладу. Після смерті бабусі ( [PERSON] ) він у встановленому законодавством порядку звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко Алли Миколаївни з заявою про прийняття спадщини. Для оформлення спадкових прав ним були надані усі наявні документи, що підтверджують родинні зв`язки з [PERSON] , проте через відсутність документального підтвердження родинного зв`язку зі спадкодавцем (запис до мого свідоцтва про народження зроблений за вказівкою матері, тому прізвище батька у моєму свідоцтві про народження [PERSON] , а не [PERSON] ), 23 лютого 2021 року йому відмовлено у вчиненні нотаральної дії, - видачі свідоцтва про спадщину (через відсутність підтвердження родинного зв`язку зі спадкодавицею). [PERSON] є його батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.04.2018 за реєстровим номером № [NUMBER] , де вказані його батьки, - [PERSON] та [PERSON] . Однак батьки не укладали шлюб, запис про батька був внесений до свідоцтва про народження зі слів та за вказівкою матері. За життя батько [PERSON] заяву про визнання батьківства стосовно нього, [PERSON] , не подавав, батько помер від пневмонії [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 21.01.1999 за реєстровим номером № 211038 17 квітня 2003 року Дніпровським районним судом м. Києва було прийняте рішення по справі 2-1191/03, яким його матір [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо нього та його брата ( [PERSON] [INFO] ). При розгляді справи 2-1191/03 встановлювались факти, що мають значення для вирішення цієї заяви. Матеріали справи 2-1191/03 містять документи та свідчення, що [PERSON] є його батьком (бабусею надавались пояснення внесені до протоколу бесіди від 01.07.2003 року та заява). В позовній заяві Служби у справах неповнолітгіх Дніпровської райдержадміністрації вказано що бабусею дітей ( [PERSON] та [PERSON] , його брата), є [PERSON] , 1935 р.н, а батько дітей - [PERSON] 1961 р.н. помер (аркуш справи 2 справа 2-1191/03). На арк. 5 Справи 2-1191/03 є заява бабусі ( [PERSON] ) про в якій вона називає його, [PERSON] своїм онуком. Крім того, в матеріалах справи є пояснення органу опіки та піклування від 18.06.2003 року, в якому зазначається, що батьки в шлюбі не були, запис про його народження внесений за вказівкою матері. Після смерті батька із близьких родичів залишалась його матір [PERSON] . Факт родинних зв`язків між батьком та його матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 24.11.1960 року [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.11.2019 за номером № [NUMBER] Оскільки він є прямим спадкоємцем майнових прав та інтересів моєї покійної бабусі [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Гавриленко Анна Миколаївни щодо вступу у спадщину на майно бабусі [PERSON] . До складу спадкового майна входить належна їй квартира [ADDRESS] . Вказана квартира належала покійній бабусі на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 07.11.2018 року, зареєстрованого за номером 406, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2021 було відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви з додатками відповідач отримав 25.01.2022, що підтверджується його власноручною розпискою. 30.09.2021 до суду надійшла заява відповідача про визнання позову. 13.10.2021 за заявою представника позивача судом витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. матеріали спадкової справи. 15.11.2021 до суду від представника третьої особи Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції - Качур Т. надійшли пояснення щодо позову [PERSON] у справі № 755/14128/21. 17.01.2021 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. надійшли матеріали спадкової справи № 6/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] 10.02.2022 до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача. 17.02.2022 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.02.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті. 20.05.2022 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. У судове засідання сторони не з`явились. На підставі поданих заяв сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсуність. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , при цьому відомості щодо батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). [INFO] народився [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2003 у справі №2-1191/03 за позовом Служби у справах неповнолітніх Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації до [PERSON] , третя особа - орган опіки і піклування Дніпровського району м. Києва про позбавлення батьківських прав, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В межах розгляду даної справи встановлено, що батько дітей [PERSON] , помер [INFO] , дітьми опікується бабуся [PERSON] , 1935 р.н. Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. 14.02.2020 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] . Матеріали спадкової справи №6/2020 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] не містять відомостей про наявність інших осіб, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після її смерті. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.04.2021 у справі №755/6082/21 заява [PERSON] , заінтересовані особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватний нотаріус нотаріального округу м. Київ Гавриленко Алла Миколаївна, про встановлення факту родинних відносин - залишена без розгляду. Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. За вимог ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Статтею 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Як роз`яснено в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною другою статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці першої-п`ятої черг). За змістом частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У постанові від 12.02.2020 у справі №521/13620/18 Верховний Суд зазначив, що той факт, що [PERSON] помер [INFO] (син [PERSON] який прийняв спадщину) не дає підстав вважати про відсутність спору про право, оскільки в такому випадку в заявника існує спір про право зі спадкоємцями [PERSON] або з відповідною територіальною громадою (в разі неприйняття спадщини та визнання її відумерлою). У зв`язку з чим, Верховний Суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], яка подана з метою оформлення спадщини, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач обрав належний спосіб захисту своїх прав, звернувшись до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин між померлим та ним. Як роз`яснено в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до [INFO] , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу законів про шлюб та сім`ю, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу. За нормою ст. 53 Кодексу законів про шлюб та сім`ю в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позивачем належними та допустими доказами доведено факт батьківства померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] щодо нього, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved