Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Оксі Таксі» про стягнення суми. Зазначав, що 29.06.18 о 08 год. 15 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Nissan Leaf», н.з. [NUMBER] в місті Києві, по вул. Новокостянтинівській, 1В, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності, чим порушив п. 10.1 ПДР України, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Форд», н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 02.08.18 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до полісу обов`язкового страхування серії АК 7985738 в ПрАТ «СК «Провідна». Ліміт відшкодування шкоди за полісом складає 100 000 грн. Відповідно до наряду-замовлення № ТМ006317 від 13.09.18 вартість проведеного ремонту автомобіля «Форд», н.з. [NUMBER] , становить 144 671 грн. 32 коп. Відповідно до звіту № 129735 від 11.07.18 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд», н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП від 29.06.18, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд», н.з. [NUMBER] , складає 97 699 грн. 13 коп. Він звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Провідна» йому було виплачено 97 699 грн. 13 коп. страхового відшкодування. Розмір шкоди, яку має відшкодувати TOB «Оксі Таксі» з урахуванням виплати страховиком страхового відшкодування складає 46 972 грн. 19 коп. Він звернувся до ТОВ «Дімекс Груп» з вимогою про відшкодування шкоди. Від ТОВ «Дімекс Груп» не надійшло жодної відповіді на його вимогу. Посилаючись на те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм, просив стягнути з TOB «Оксі Таксі» на його користь 46 972 грн. 19 коп. різниці між завданою матеріальною шкодою та сумою страхового відшкодування. Крім того, просив стягнути з TOB «Оксі Таксі» на його користь 6 300 грн. витрат на проведення автотехнічної експертизи, 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 704 грн. 80 коп. судового збору. У відзиві на позов представник ТОВ «Оксі Таксі», заперечуючи проти позову, вказав на наступне. Транспортний засіб «Nissan Leaf» [NUMBER] є власністю ТОВ «ДІМЕКС ГРУП». ТОВ «ОКСІ ТАКСІ» станом на 29.06.18 не володіло транспортним засобом «Nissan Leaf», н.з. [NUMBER] на будь-якій законодавчо визначеній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо). З огляду на вищевикладені обставини, позивачем невірно визначено відповідача за завдані йому збитки. Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивач звертався з вимогою про сплату до власника транспортного засобу «Nissan Leaf», н.з. [NUMBER] ТОВ «ДІМЕКС ГРУП». Також, позивачем невірно застосовано до спірних правовідносин ч. 1 ст. 1172 ЦК України. Роботодавець є відповідальним за скоєння ДТП його працівником виключно у випадку, якщо (1) авто є власністю роботодавця та (2) винна особа повинна була керувати транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, за участі якого сталося ДТП. При цьому, зміст ч. 1 ст. 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, наступає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, за яких відповідальність за винні дії [PERSON] , встановлені постановою Подільського районного суду м. Києва від 02.08.2018 №758/9043/18, має лягати на ТОВ «ОКСІ ТАКСІ». В свою чергу, ТОВ «ОКСІ ТАКСІ» не відомі інші причини або обставини ДТП, яке сталося 29.06.18 за участю позивача та третьої особи, окрім встановлених у постанові Подільського районного суду м. Києва від 02.08.2018 №758/9043/18. Посилаючись на зазначені обставини, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 01.06.20 в якості співвідповідача у справі залучено ТОВ «Дімекс Груп». Позивач у судове засідання не з`явився, його представник подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідачі та третя особа були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справу, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 29.06.18 [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Nissan Leaf», н.з. [NUMBER] , в м. Києві по вул. Новокостянтинівській, 1 в, допустив зіткнення з автомобілем «Форд», н.з. [NUMBER] (а.с. 30). Відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 02.08.18 винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Nissan Leaf», н.з. [NUMBER] була застрахована відповідно до полісу № АК/7985738 від 29.12.07 (а.с. 12). Страхувальником за вказаним договором є ТОВ «Оксі Таксі». Згідно з платіжним дорученням від 08.08.18 № 14114, відповідно до якого платником є АТ «Просто-страхування», [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 97 699 грн. 13 коп. (а.с. 13). Обґрунтовуючи позов, [PERSON] посилався, як на підставу позову, на норми ст. ст. 1172 та 1187 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як установлено судом, особою, яка керувала автомобілем «Nissan Leaf», н.з. [NUMBER] 29.06.18 був [PERSON] згідно постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 02.08.18 саме у зв`язку з винними діями [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода (а.с. 30). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.92 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Тобто, нормами ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який відшкодовує шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, яким є його законний володілець. Відповідно до норм чинного законодавства, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України) (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.13 № 4). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, в силу норм ст. ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України саме [PERSON] несе відповідальність по відшкодуванню матеріальної шкоди, завданої позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Одночасно, у позові [PERSON] як на підставу позову посилається на норми ст. 1172 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Тлумачення ч. 1 ст. 1172 ЦК України свідчить, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником, у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і завдав відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), проходженням стажування, посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. До позовної заяви додано листа генерального директора ТОВ «Оксі Таксі» від 11.01.19 відповідно до якого 29.07.18 під час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] керував транспортного засобу «Nissan Leaf», н.з. [NUMBER] в зв`язку з виконанням службових обов`язків (а.с. 81). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Доказів того, що [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди - 29.06.18, перебував у трудових відносинах з ТОВ «Оксі Таксі» та, що дорожньо-транспортна пригода сталася під час виконання ним трудових обов`язків суду не надано. Крім того, не надано суду і доказів того, що шкода, завдана [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди - 29.06.18, склала 144 671 грн. 32 коп. Доданий до позовної заяви наряд-замовлення від 13.09.18 не підтверджує того, що вказані у ньому пошкодження автомобіля та проведені у зв`язку з цим роботи є наслідком пошкодження автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди - 29.06.18. Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed