Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «НАСК «Оранта» за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позов мотивований тим, що 14.10.2020 року у м. Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Scenic», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 8359679, та автомобіля «ВАЗ Калина 11183-110-20», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль «ВАЗ Калина 11183-110-20», державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2021 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим [PERSON] та у зв`язку із відшкодуванням заподіяної шкоди. 08.10.2021 року позивач звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до квитанції № 7621135103 від 08.10.2021року ПАТ «НАСК «Оранта» було сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 6141,50 грн. При цьому позивач зазначив, що відповідно до замовлення-наряду №1609 від 05.05.2021 року вартість матеріального збитку, що завдана власнику транспортного засобу автомобіля «ВАЗ Калина 11183-110-20», державний номерний знак [NUMBER] , становить 31846,00 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 25704,50 грн. різницю між вартістю відновлювального ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням. Згідно з ухвалою суду від 27.01.2022 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 06.04.2022 р. від третьої особи надійшли письмові пояснення на позовну заяву, узагальнені доводи яких зводяться до того, що сума завданого позивачу матеріального збитку не підтверджена належними доказами та не відповідає дійсності. 11.05.2022 року від відповідача судом було отримано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив те, що після звернення позивача до НАСК «ОРАНТА» було проведено огляд транспортного засобу та складено в його присутності протокол огляду транспортного засобу, який підписано в т.ч. позивачем під перерахованими пошкодженими деталями про те, що з протоколом ознайомлений, пошкодження записано правильно. Відповідно до протоколу огляду пошкоджених внаслідок ДТП деталей в кількості п`ять (0281 бампер передній заміна+фарбування, 0744 крило переднє праве заміна+фарбування, 0708 повторювач повороту передній правий заміна, 1486 двері передні праві фарбування, 1738 дзеркало заднього виду праве заміна). Також в протоколі огляду зазначені пошкодження, які не відносяться до ДТП: корозія: крило переднє ліве та праве, крило заднє ліве, праве, скляні деталі: ліхтар правий, деформоване крило заднє праве. Відповідно до цього протоколу огляду визначено розмір збитку та виплачене страхове відшкодування у розмірі 6141,53 грн. При цьому, позивач в обґрунтування позовних вимог надав замовлення-наряд №1609 від 05.05.2021 року, з зазначенням деталей та робіт, які не мають відношення до пошкоджень, завданих внаслідок ДТП (відповідно до протоколу огляду) в переважній більшості. Надане позивачем замовлення-наряд містить перелік товарів та послуг, які можна зробити на транспортному засобі позивача, але даний документ не є підтвердженням про те, що всі пошкодження, які є в транспортному засобі відносяться до ДТП. Крім того, надане позивачем замовлення-наряд датовано 05.05.2021 року, тоді як протокол огляду складався 09.09.2021 року, тобто після згаданого замовлення-наряду з багатьма позиціями. Тому, відповідач вважає, що позовні вимоги є безпідставними і просить суд відмовити в задоволенні позову.. Від позивача на адресу суду відповідь на відзив не надходила. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14.10.2020 року у м. Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Scenic», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 8359679, та автомобіля «ВАЗ Калина 11183-110-20», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль «ВАЗ Калина 11183-110-20», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. За наведених вище обставин ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2021 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим [PERSON] та у зв`язку із відшкодуванням заподіяної шкоди. На момент скоєння ДТП 14.10.2020р. цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу [PERSON] перед третіми особами була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», що підтверджується полісом № АР 8359679. 08.10.2021 року позивач звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до квитанції № 7621135103 від 08.10.2021року ПАТ «НАСК «Оранта» було сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 6141,50 грн. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом ст. ст. 1187, 1188 ЦК України в їх системному зв`язку, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, зокрема транспортним засобом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Зокрема, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV). Згідно зі ст. 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-28, 35 Закону №1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому, в Законі №1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 (далі - Методика). Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Саме такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц. Як вбачається з полісу страхування цивільно-правової відповідальності відповідача (винуватця ДТП) ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 149000 грн., франшиза 1500 грн. Після звернення Позивача до НАСК «ОРАНТА» було проведено огляд транспортного засобу та складено в Присутності Позивача протокол огляду транспортного засобу, який підписано, зокрема, і позивачем під перерахованими пошкодженими деталями про те, що з протоколом ознайомлений, пошкодження записано правильно. Відповідно до протоколу огляду пошкоджених внаслідок ДТП деталей п`ять (0281 бампер передній заміна+фарбування, 0744 крило переднє праве заміна+фарбування, 0708 повторювач повороту передній правий заміна, 1486 двері передні праві фарбування, 1738 дзеркало заднього виду праве заміна). Також в протоколі огляду зазначені пошкодження, які не відносяться до ДТП: корозія: крило переднє ліве та праве, крило заднє ліве, крило заднє праве, скляні деталі: ліхтар правий, деформоване крило заднє праве. Відповідно до цього протоколу огляду визначено розмір збитку та виплачене страхове відшкодування у розмірі 6141,53 гри. При визначенні розміру страхового відшкодування враховано знос 0,7 - не відшкодовується по полісу цивільної відповідальності (ст.29 Закону, п.п. 7.38, 7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів); франшиза 1500 грн. - частина збитку, що не відшкодовується страховиком (ст.12 Закону), розмір франшизи зазначено в полісі. ПДВ 20 відсотків, які не сплачуються, якщо виплата не на СТО, а «на руки» потерпілому, при наданні страховику доказів оплати за ремонт ТЗ, страховик доплачує ПДВ (п.36.2 ст.36 Закону). Страхову виплату позивач отримав через АТ «Ощадбанк», про що просив у заяві про страхове відшкодування. Позивач не надав НАСК «ОРАНТА» акту виконаних робіт ремонту транспортного засобу. 08.10.2021 року позивач звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до квитанції № 7621135103 від 08.10.2021року ПАТ «НАСК «Оранта» було сплачено позивачу оцінене страхове відшкодування у розмірі 6141,50 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ВАЗ Калина 11183-110-20», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 6141,50 грн. ПАТ «НАСК «Оранта» в повній мірі виплатило страхове відшкодування позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 і п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку - пояснення викладені в позовній заяві, у відзиві, поясненні третьої особи і докази, подані разом з ними. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи в заявах по суті, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Позивач, скориставшись своїми процесуальними правами, розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, пред`явивши саме ті вимоги, які вважав за необхідне, і саме до того відповідача, який, на його думку, повинен відповідати за позовом. При цьому, суд критично ставиться до наданого позивачем в якості письмового доказу замовлення-наряду №1609 від 05.05.2021 року, оскільки подія відбулась 14.10.2020 року, а протокол з зазначенням пошкоджень датований 09.09.2021 року. Тому суд прийшов до висновку, що в даному випадку відсутні підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача на його користь матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 31846,00 грн., оскільки такі вимоги є необґрунтованими і недоведеними належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, які б були достатніми, в розумінні ст. 80 ЦПК України, для задоволення позову в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed