Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

20 жовтня 2021 року позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Дьякової Т.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 242071 від 27.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем на користь стягувача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про стягнення з [PERSON] 19 130,99 грн., а також - стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі. В обґрунтування позову вказано, що виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки стягнута за ним заборгованість має спірний характер, так як позивач не мав кредитних правовідносин із відповідачем, та виконавча дія здійснена в порушення встановленого порядку, - без повідомлення боржника, та на підставі не посвідченого нотаріально документу. Ухвалою судді від 22 жовтня 2021 року справу прийнято до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. Ухвалою судді від 22 жовтня 2021 рокузадоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66689624, яке перебуває в провадженні державного виконавця Запорізький відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мантули В.М., на підставі виконавчого напису № 242071 від 27.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» 19130,99 грн. 04 листопада 2021 року державний виконавець Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мантула В.М. надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Рішення просив прийняти на розсуд суду. 16 листопада 2021 року від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікданова С.К. надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді. Також 16 листопада 2021 року представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікданова С.К. надав заяву про визнання позову, задоволення заявлених [PERSON] вимог, та просив стягнути з нього 50% судових витрат. 09 грудня 2021 року представник позивача [PERSON] - адвокат Дьякова Т.В. надала заяву про розгляд справи без її присутності. 21 грудня 2021 року державний виконавець Мантула В.М. повторно надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Рішення просив прийняти на розсуд суду. Ухвалою суду від 17 січня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про врегулювання спору за участю судді. Ухвалою суду від 17 січня 2022 року за заявою представника позивача адвоката Дьякової Т.В. витребувати у приватного нотаріуса КМНО Остапенка Є.М. копії документів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис №242071, у Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) - належним чином завірену копію виконавчого провадження №66689624. Державний виконавець надав витребувані судом матеріали 10 лютого 2022 року. 26 травня 2022 року представник позивача [PERSON] - адвокат Дьякова Т.В. надала заяву, в якій наполягала на розгляді справи без її присутності. Таким чином, неявка учасників не перешкоджає вирішенню спору. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд може розглянути справу без участі сторін і на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинений виконавчий напис №242021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором №3431694 від 10.11.2020 року на загальну суму 19130,99 гривень. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису перебуває у державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Відповідач жодних заперечень або доказів правомірності своїх дій до суду не направив. Згідно зі статтею 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При вирішенні позовних вимог, суд керується правової позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року по справі №910/10374/17, де суд вказав, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідач не довів суду, що кредитний договір, на підставі якого був вчинений оскаржуваний виконавчий напис, був посвідчений нотаріально. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд враховує, що представник відповідача визнав позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, чим підтвердив відсутність нотаріального посвідчення кредитного договору, не подав до суду доказів того, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, а виконавчий напис був вчинений правомірно, нотаріус дотримався під час його вчинення вимог статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» та Переліку документів, а тому суд за наявності для того законних підстав, вирішив ухвалити рішення про задоволення позову. Правилами ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судові витрати зі сплати судового збору, що понесені та документально підтверджені позивачем: 1362,00 гривень (908,00 гривень за подання позовної заяви і 454,00 гривень за подання заяви про забезпечення позову), відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України підлягають наступному розподіленню: 50 відсотків судового збору, що становить 681,00 гривень, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, решта (681,00 гривень) - стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved