Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 21.02.2021 на перехресті вул. Зої Гайдай та вул. Героїв Дніпра сталась дорожньо-транспортна пригода з вини [PERSON] , яка керуючи трамваєм, бортовий номер [NUMBER] , не надала перевагу в русі транспортному засобу «Volkswagen Jetta» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого відбулося зіткнення, в результаті якого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Оскільки [PERSON] є працівником Подільського трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо, що є філією комунального підприємства «Київпастранс», та під час дорожньо-транспортної пригоди виконувала свої службові обов`язки, позивач просить стягнути з відповідача відшкодування майнової шкоди в розмірі 237 704,53 грн. Ухвалою Оболонського районного суду від 16.08.2021 у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження. Від представника відповідача [PERSON] на адресу суду 28.09.2021 надійшов відзив на позовну заяву, де він визнає позовні вимоги в розмірі 92 442,83 грн. з огляду на наступне. В обґрунтування розміру заподіяного збитку позивач посилається на звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №191/04-21 від 22.04.2021 та просить стягнути вартість матеріального збитку, а саме різницю між вартістю відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу та виплатою страхового відшкодування. На думку відповідача, підстави для відшкодування шкоди у розмірі вартості відновлювального ремонту без урахування зносу відсутні. Позивач не надав доказів на підтвердження того, що відновлення автомобіля без заміни певних деталей та складників неможливим, або що така заміна пояснюється зняттям з виробництва деталей та складників, що підлягають заміні та доказів на підтвердження факту відновлення автомобіля. Відповідач зазначає, що відшкодуванню підлягає лише дійсно завдана шкода, у разі відшкодування шкоди, шляхом стягнення вартості відновлювального ремонту, вартість такого ремонту визначається, виходячи з того, що майно має бути відновлене до того стану, в якому воно було до його пошкодження. У свою чергу, 30.09.2021 позивачем подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого позивач не погоджується з поясненнями та міркуваннями відповідача по справі. Вказує, що відшкодування вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу здійснюється виключно за договором обов`язкового страхування, у випадку коли стягуються збитки з особи, яка визнана винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, така особа зобов`язана відшкодувати вартість відновлювального ремонту в повному обсязі. За результатами розгляду справи просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача 237 704, 53 грн. У судовому засіданні представник позивача - Гресько Є.Р. підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення з відповідача різниці між вартістю матеріального збитку та страховою виплатою в загальному розмірі 92 442, 83 грн. Третя особа в судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи судом повідомлялась. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено 21.02.2021 на перехресті вул. Зої Гайдай та вул. Героїв Дніпра сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON] керуючи транспортним засобом - трамваєм, бортовий номер [NUMBER] , здійснила зіткнення з автомобілем «Volkswagen Jetta» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок вказаної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.10) З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Jetta» д.н.з. [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] вбачається, що він належить [PERSON] на праві власності (а.с.6). В матеріалах справи міститься довіреність [PERSON] від 30.05.2021, що уповноважує [PERSON] - позивача по справі, представляти його інтереси та вести справи у судах всіх інстанцій з усіма процесуальними правами та обов`язками, наданими позивачу в процесі, з питань відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.9). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 22.03.2021 [PERSON] визнано винною у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що передбачено ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с.10) Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Транспортний засіб «Volkswagen Jetta» д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ України» за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ154591 від 09.06.2020 (а.с.26). Згідно відомостей, що містяться в страховому акті №UA2021022100014/L02/03 від 11.05.2021 ПрАТ СК «ПЗУ України» було прийнято рішення про виплату відшкодування в розмірі 57 435,62 грн (а.с.56-а). На підтвердження фактичної виплати страхового відшкодування позивачем було надано скріншот банківського переказу та лист ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 19.08.2021, за яким 19.05.2021 було перераховано 57 435,62 грн згідно договору №АМ154591 від 09.06.2020 (а.с.31) з урахуванням вартості залишків застрахованого транспортного засобу. Судом встановлено, страховик свої зобов`язання виконав належним чином, сплативши позивачу страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності за договором, укладеним з позивачем. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. [PERSON] під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди виконувала свої службові обов`язки як працівник Подільського трамвайного депо, що є філією комунального підприємства «Київпастранс», а трамвай, в силу закону, не підлягає обов`язковому страхуванню. Вказаних обставин сторони не заперечували. Частиною 1 ст. 1172 передбачено, що відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків здійснює юридична або фізична особа. Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України). Відомостей про те, що пошкоджений транспортний засіб було відновлено, матеріали справи не містять. Згідно розрахунку страхового відшкодування до страхового акту UA2021022100014/L02/03 (а.с. 56а, зворот), визначення розміру страхового відшкодування здійснювалось на підставі п.10.5.7 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів. Відповідно до якого залишки пошкодженого транспортного засобу залишаються у власника. Згідно із п. 2.1.19 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів повна загибель (констукційна або фактична) - випадки, коли вартість відновлювального ремонту ТЗ, обчисленого згідно п. 10.5.7 цих ЗУС в тому числі витрати на встановлення розміру збитку та транспортування пошкодженого ТЗ до місця ремонту, складає 70% і більше ринкової вартості такого ТЗ, визначеного на момент настання страхового випадку. Враховуючи те, що страховою компанією було визначена вартість транспортного засобу на момент страхового випадку у розмірі 316 942, 90 грн., а вартість відновлювального ремонту у розмірі 293 817, 44 грн., то відповідно до п. 2.1.19 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів ПрАТ СК «ПЗУ Україна» прийшла до висновку про повне знищення застрахованого транспортного засобу. Для визначення суми, що підлягає стягненню з відповідача суд бере до уваги вартість транспортного засобу на момент страхового випадку - 316 942, 90 грн, вартість залишків транспортного засобу, що були повернуті власнику транспортного засобу - 153 600,00 грн., розмір франшизи - 12 000, 00 грн. та суму страхового відшкодування - 57 435,62 грн. Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач, чи власник транспортного засобу заперечував проти розрахунку страхового відшкодування, складеного ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та відповідних висновків експерта, тому не бере до уваги наданий позивачем звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №191/04-21 від 21.04.2021. Суд звертає увагу на те, що позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 237 704, 53 грн. В той же час, як вже було зазначено вище, страхувальник отримав 57 435,62 грн. + 153 600 грн. (вартість залишків транспортного засобу), що загалом становить 211 035, 62 грн. Отже, у випадку задоволення позовних вимог, позивач отримав би 448 740, 15 грн., що на 131 797, 25 грн. перевищує вартість застрахованого автомобіля на момент ДТП. Таким чином, при визначенні розміру відшкодування, необхідного для захисту прав та інтересів позивача, слід врахувати вартість самої пошкодженої речі, в даному випадку вартості залишків транспортного засобу. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача різниці між вартістю транспортного засобу на момент страхового випадку та сумою вартості залишків транспортного засобу, розміру страхової виплати за вирахуванням франшизи, оскільки позивач не звертався та не обґрунтовував вимогу про її стягнення з відповідача. Отже, сума матеріального шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача становить 93 907, 28 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial