Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», у якому просить стягнути з останніх суму страхового відшкодування в розмірі 33 111,11 грн., 3% річних у розмірі 378,28 грн., інфляційні витрати у розмірі 1 238,35 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмір 1 793,43 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 15.08.2020 року в м. Києві по вул. Магнітогорській, 1а з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом «І-VAN», д.н.з. [NUMBER] , сталася ДТП під час якої був пошкоджений транспортний засіб позивача «HYUNDAI» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 05.11.2020 року (справа 754/11316/20) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні вищевказаної ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК«Ю.ЕС.АЙ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач на адресу відповідача надсилав заяву про виплату страхового відшкодування. Листом від 29.03.2021 року ТДВ «СК«Ю.ЕС.АЙ» повідомило позивачу, що ними прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 33 111,11 грн. При цьому, станом на момент подачі позовної заяви, виплату страхового відшкодування позивачу не здійснено. В судове засідання представник позивача не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував, а також просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надали, в зв`язку з чим суд визнає їх неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у відсутності представника по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. 15.08.2020 року в м. Києві по вул. Магнітогорській, 1а з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом «І-VAN», д.н.з. [NUMBER] , сталася ДТП під час якої був пошкоджений транспортний засіб позивача «HYUNDAI» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 05.11.2020 року (справа 754/11316/20) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні вищевказаної ДТП. Згідно положення ч. 4 та ч. 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК«Ю.ЕС.АЙ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач на адресу відповідача надсилав заяву про виплату страхового відшкодування. Листом від 29.03.2021 року ТДВ «СК«Ю.ЕС.АЙ» повідомило позивачу, що ними прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 33 111,11 грн., на підставі звіту від 10.10.2020 року №21148 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу. Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За положеннями статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial