Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двоє дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дунаєвецького районного суду від 01 листопада 2017 року №674/988/17 змінено та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , який в [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідач частково сплачує аліменти, однак на даний час цих коштів не вистачає, щоб забезпечити належний рівень життя 2-х дітей. Крім того, законом передбачено на одну дитину -1/4, на двох дітей -1/3, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, 08 липня 2017 року набрали чинності окремі положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів. Зокрема змінився мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини вдповідного віку, тому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву, у якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, а тому суд в порядку\~ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2009 року до 18 грудня 2013 року, що підтверджується копією рішення Дунаєвецького районного суду від 18.12.2013 року. Також встановлено, що від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , що видно із свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Відповідно до рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 01 листопада 2017 року, яке набрало законної сили 14 листопада 2017 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь позивачки на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що підтверджується копією відповідного рішення. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідач станом на 01.01.2022 року має заборгованість 122464,00 грн. по сплаті аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною особою, може надавати допомогу в утриманні своєї дитини, у зв`язку з чим визначає розмір аліментів 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн. Відповідно до приписів ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1200 грн, що підтверджено договором № 380 про надання правової допомоги від 12 січня 2022 року, розрахунком гонорару за надану правничу допомогу: зустріч з клієнтом та надання консультації 200 гривень, складання позовної заяви 1000 гривень. Враховуючи те, що позивачем сплачено витрати на професійну правничу допомогу у розмір 1200,00 грн. відповідно до копій виписки по рахунку, вказані витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача.

Outcome: approved