Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив суд, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] недоплачене відшкодування втрати годувальника в розмірі 86962,78 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 18000,00 грн. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що [INFO] близько 06:20 год., [PERSON] , керуючи технічно-справним автомобілем марки Mercedes Benz Sprinter 313, під час руху по автодорозі Херсон-Нова Каховка - Генічеськ, в м. Нова Каховка, Херсонської області, зі сторони пр. Дніпровського в напрямку вул. Паризької комуни (Французької), в порушення вимог п.2.3.б, п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, а саме: наближаючись до ділянки дороги, яку позначено дорожніми знаками 1.13 «Слизька дорога», 1.39 «Інша небезпека (Аварійно небезпечна ділянка)» розділу 33 ПДР України не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечну швидкість, щоб постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним в межах обраної смуги руху та перед зміною напрямку руху (об`їзду калюжі), не переконавшись , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого, не впоравшись з керуванням, допустив занос автомобіля з послідуючим його виїздом на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ2102, що рухався у зустрічному напрямку, в результаті якого водій автомобіля марки ВАЗ2102 - [PERSON] , отримав тяжкі тілесні ушкодження, а пасажирка автомобіля ВАЗ2102 [PERSON] - тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла в Новокаховській міській лікарні. Вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 12.04.2021 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. У зв`язку із тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mercedes Benz Sprinter 313 на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» згідно полісу « АО5968168, [PERSON] , як батько та законний представник неповнолітньої доньки загиблої [PERSON] - [PERSON] , звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника. Листом ПрАТ «СГ «ТАС», повідомило [PERSON] , про те, що розмір страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника неповнолітньою донькою загиблого становить 143324,00 грн, та буде виплачуватись щомісячно платежами до січня 2025 року. З рішенням страховика про виплату відшкодування втрати годувальника щомісячними платежами до січня 2025 року позивач погодитись не може, вважає його безпідставним та таким, що суперечить нормам діючого законодавства України. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи, представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву суду не надав. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, давши їм належну оцінку, приходить до наступного. Судом встановлено, що 12.06.2004, позивач уклав шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 15), від якого [INFO] народилася дитина - донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.16). Відповідно до вироку Новокаховського міського суду Херсонської області від 12.04.2021 (справа № 661/1482/20) (а.с.20-23), [INFO], близько 06:20 год., [PERSON] , керуючи технічно-справним автомобілем марки Mercedes Benz Sprinter 313, під час руху по автодорозі Херсон-Нова Каховка - Генічеськ, в м. Нова Каховка, Херсонської області, зі сторони пр. Дніпровського в напрямку вул. Паризької комуни (Французької), в порушення вимог п.2.3.б, п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, а саме: наближаючись до ділянки дороги, яку позначено дорожніми знаками 1.13 «Слизька дорога», 1.39 «Інша небезпека (Аварійно небезпечна ділянка)» розділу 33 ПДР України не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечну швидкість, щоб постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним в межах обраної смуги руху та перед зміною напрямку руху (об`їзду калюжі), не переконавшись , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого, не впоравшись з керуванням, допустив занос автомобіля з послідуючим його виїздом на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2102, що рухався у зустрічному напрямку, в результаті якого водій автомобіля марки ВАЗ 2102 - [PERSON] , отримав тяжкі тілесні ушкодження, а пасажирка автомобіля ВАЗ 2102 [PERSON] - отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла в Новокаховській міській лікарні, про що свідчать копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.18) та довідка про причини смерті від 04.02.2020 (а.с.17). Вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 12.04.2021 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. З 21.08.2020, [PERSON] , знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Каховської міської ради у відділі ДСД та отримує допомогу як одинокий батько (втрата годувальника) на доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.19). У зв`язку із тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mercedes Benz Sprinter 313 на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» згідно полісу АО5968168, [PERSON] , як батько та законний представник неповнолітньої доньки загиблої [PERSON] - [PERSON] , звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника. Листом ПрАТ «СГ «ТАС» від 20.07.2021 (а.с.24), повідомило [PERSON] , про те, що розмір страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника неповнолітньою донькою загиблого становить 143324,00 грн, та відповідно до ст. 1202 ЦК України, буде виплачуватись щомісячно платежами до січня 2025 року. Як зазначив позивач та ці відомості ніким не спростовані, станом на 09.04.2022, відповідач оплатив лише 56361,22 грн, у зв`язку із чим повинен виплатити позивачу недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 86962,78 грн, (143324,00 грн - призначена виплата - 56361,22 грн - сплачена виплата = 86962,78 грн, борг по страховій виплаті). З рішенням страховика про виплату відшкодування втрати годувальника щомісячними платежами до січня 2025 року позивач погодитись не може, вважає його безпідставним та таким, що суперечить нормам діючого законодавства України Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно із пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 23.1 статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого. Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Крім цього, пунктом 27.5 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років. Статтею 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Положеннями пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) у разі визнання вимог заявника обґрунтованими зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Тобто вказана норма Закону встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, та не дає право страховику на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування. У цих правовідносинах ЦК України є загальним нормативно-правовим актом, а Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним нормативно-правовим актом та регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом. Тобто Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає спеціальні до ЦК України строки виплати страхових відшкодувань у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому саме спеціальний закон підлягає застосуванню при відшкодуванні страховиком шкоди, заподіяної смертю особи при експлуатації наземних транспортних засобів. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 25 листопада 2020 року у справі №747/522/19 та від 09 червня 2021 року у справі №440/510/19, провадження №61-17890св20. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відповідач всупереч пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснив лише часткову виплату страхового відшкодування в межах ліміту страхового відшкодування в розмірі 56361,22 грн., хоча цим Законом, який є спеціальним нормативно-правовим актом по відношенню до ЦК України, який визначає порядок відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, не передбачено виплату страхового відшкодування щомісячними платежами чи шляхом розтермінування його виплати, у зв`язку із чим, позовні вимоги [PERSON] , підлягають задоволення та з ПрАТ «СГ «ТАС» на його користь підлягає стягненню не виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 86962,78 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн., так як відповідно до п. 2 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Так відповідно до додатку до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 15.05.2020 - клієнт здійснює оплату за надану професійну правничу (правову) допомогу протягом 3 (трьох) місяців з дня вступу рішення суду в законну силу (а.с.10 зворот). Плата за надані адвокатом послуги на виконання Договору про надання правової допомоги становить 3000,00 грн за одну годину роботи. Як видно з детального опису робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої допомоги від 08.04.2022 (а.с.14), загальна кількість витраченого часу на надання правничої допомоги становить 6 годин, відповідно вартість наданих послуг становить 18000,00 грн., які на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved