Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

31.03.2022 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Боринської селищної ради Турківського району Львівської області 17.11.2011, актовий запис №09. Позивачка обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 17.11.2011 сторони уклали шлюб, в якому в них народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося, вони не зійшлися характерами. На даний час втратили почуття любові та поваги один до одного, у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Примирення між ними та подальше спільне життя неможливе. З січня 2022 року не проживають разом як подружжя. Вважає, що можливості зберегти сім`ю у них немає, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Ухвалою суду від 13.04.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 02.05.2022 сторонам надано строк для можливого примирення тривалістю один місяць. Провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 02.06.2022 провадження у справі поновлено, призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. За таких обставин, суд проводить розгляд справи за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 17.11.2011 виконавчим комітетом Боринської селищної ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №09, що стверджується повторним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 24.03.2022. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторними свідоцвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Позивачка, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим, на підставі ст.110 СК України звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з таких мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема, відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, відсутність спільного побуту, наявність трьох неповнолітніх дітей, те, що позивачка наполягала на розурванні шлюбу, в наданий судом строк сторони не примирились, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved