Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за Договором про надання правничої (адвокатської) допомоги у розмірі 7 500,00 грн та судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 20 вересня 2019 року він з відповідачем уклали Договір про надання правничої (адвокатської) допомоги, відповідно до умов якого відповідач за отримані адвокатські послуги зобов`язувався сплатити на користь позивача грошові кошти у загальному розмірі 15 000,00 грн. Згідно умов вищезазначеного договору 23 вересня 2019 року відповідач сплатив на користь позивача авансовий платіж у розмірі 7 500,00 грн. Іншу частину відповідач зобов`язувався сплатити протягом 2-х робочих днів з дня отримання позитивного рішення по справі на свою користь. Однак, станом на день звернення до суду відповідач взяті на себе зобов`язання перед позивачем належним чином не виконав, грошові кошти за Договором про надання правничої (адвокатської) допомоги у повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим у нього існує боргова заборгованість у розмірі 7 500,00 грн. 24 грудня 2021 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, його представник надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 вересня 2019 року позивач з відповідачем уклали Договір про надання правничої (адвокатської) допомоги № 20/09, відповідно до умов якого відповідач за отримані адвокатські послуги щодо визнання виконавчого напису нотаріуса від 29.07.2019 № 3822 таким, що не підлягає виконанню, зобов`язувався сплатити на користь позивача грошові кошти у загальному розмірі 15 000,00 грн. Згідно умов вищезазначеного договору 23 вересня 2019 року відповідач сплатив на користь позивача авансовий платіж у розмірі 7 500,00 грн. Іншу частину відповідач зобов`язувався сплатити протягом 2-х робочих днів з дня отримання позитивного рішення щодо визнання виконавчого напису нотаріуса від 29.07.2019 № 3822 таким, що не підлягає виконанню. 15 липня 2021 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва по справі № 756/12725/19 визнано виконавчий напис нотаріуса від 29.07.2019 № 3822 таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися під певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов по допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Судом було встановлено, що відповідач станом на день розгляду справи не сплатив позивачу оплату по завершенню розгляду справи у розмірі 7 500,00 грн, тобто не належним чином виконав свої зобов`язання згідно умов договору, у зв`язку з цим суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270,00 грн, які підтверджуються долученою до справи квитанцією про їх оплату. На підставі викладеного, ст. 525, 526, 527, 901 ЦК України,

Outcome: approved