Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), в якій, з урахуванням зменшених позовних вимог, просить: встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , померлого [INFO] в с. Голешів Жидачівського району Львівської області; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що станом на 30.06.1990 будинковолодіння [ADDRESS] рахувалося за колгоспним двором, де були зареєстровані: [PERSON] - голова домогосподарства та [PERSON] - його дружина. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла належна їй 1/2 частина житлового будинку та господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . Сторони спадщину після смерті [PERSON] не прийняли, оскільки не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та не вчиняли дій, що свідчать про її прийняття. Натомість [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном (користувався присадибною земельною ділянкою, успадкував особисті речі померлої, займався похоронами), що відповідно до ст.549 чинного на той час Цивільного кодексу УРСР свідчило про прийняття спадщини. Юридично спадщину після смерті [PERSON] він не оформляв. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов належний йому житловий будинок та господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] . Заповіту [PERSON] не залишав, а тому спадкування відбулося за законом. На момент смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги спадкування за законом, окрім позивачки, був її брат [PERSON] , однак він спадщину не прийняв, так як не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не вчиняв дій, що свідчать про її прийняття. Натомість позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном (користувалася присадибною земельною ділянкою, успадкували особисті речі померлого, займалася похоронами). При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Окрім того, позивачка не може документально (метричними даними) підтвердити родинні відносини між нею та батьком, оскільки у свідоцтві про народження вона записана як « [PERSON] », а тому для визнання права позивачки на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] . Позивачка та її представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та розуміє наслідки визнання позову, не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.49), заяву про уточнення позовних вимог (а.с.54), заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника та повернення надміру сплаченого судового збору (а.с.58). Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позову та розуміння наслідків його визнання (а.с.45). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 02.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.37-38). Ухвалами підготовчого засідання від 15.03.2022, 13.05.2022 відкладено підготовче засідання (а.с.42, 51). Ухвалою підготовчого засідання від 31.05.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.60). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батаками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.12.1961 (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] одружилися 07.09.1985. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про одруження від 14.09.2002 (а.с.11). Відповідно до витягу з погосподарської книги від 20.09.2021, згідно запису погосподарської книги Млиниської сільської ради станом на 30.06.1990 по [ADDRESS] рахувалося домогосподарство, в якому були зареєстровані і проживали: голова двору [PERSON] та дружина [PERSON] (а.с.12). Згідно з свідоцтвами про смерть від 17.05.1996, 14.09.2002, [PERSON] померла [INFO] у селі Голешів Жидачівського району Львівської області, [PERSON] помер [INFO] у селі Голешів Жидачівського району Львівської області (а.с.22, 25). Витяги зі Спадкового реєстру №66554737, №66554847 підтверджують, що спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводилися і свідоцтва про право на спадщину на їх підставі не видавалися (а.с.24, 27). З технічного паспорта від 22.07.2021 вбачається, що в [ADDRESS] розташований житловий будинок «А-1», загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами (сараєм «Б», сараєм «В», погребом «Г», літньою кухнею «Д», колодязем «к», огорожею №1, воротами №2) (а.с.13-18). Відповідно до довідок ВК Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області №631 від 20.09.2021, №632 від 20.09.2021, [PERSON] була постійно зареєстрована та проживала до дня смерті, яка наступила [INFO] в [ADDRESS] . Разом з нею був зареєстрований і проживав чоловік [PERSON] , який був останнім членом двору (а.с.23, 26). Постановами приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 29.12.2021 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] та [PERSON] через відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.28-29). Згідно з довідкою ВК Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області №179 від 24.05.2022, [PERSON] дійсно вступила в управління спадковим майном в 6-ти місячний термін з дня смерті [PERSON] так як займалася похороном, в день похорон забрала ключі від спадкового будинку та особисті речі померлого (а.с.59). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують родинний зв`язок між позивачкою та спадкодавцем, який помер, що унеможливлює оформлення позивачкою спадщини після смерті батька у позасудовому порядку. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявність у позивачки права на спадкове майно (у порядку спадкування за законом) і неможливістю належного юридичного оформлення цього права у позасудовому порядку через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, у тому числі спірних правовідносин, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені в пунктах 1, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами ЦК УРСР. Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За змістом частини 3 статті 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що у наданому позивачкою свідоцтві про народження її власне ім`я записано « [PERSON] ». Водночас, у інших наданих позивачкою документах її власне ім`я вказано « [PERSON] ». Аналіз наявних у справі доказів, які є належними, допустимим, узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у своїх достовірності, дає обґрунтовані підстави дійти висновку, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є однією і тією ж особою, оскільки у цих осіб одинакові дата і місце народження. Більше того, в управління спадковим майном [PERSON] вступила саме [PERSON] , а не [PERSON] . З огляду на викладене, наявні достатні підстави вважати доведеність факту родинних відносин між позивачкою [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] у селі Голешів Жидачівського району Львівської області, а саме: що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Суд зауважує, що встановлення зазначеного факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуває перешкоди в реалізації нею права як спадкоємця першої черги за законом на спадкування після смерті її батька [PERSON] . Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на день смерті належало право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] . За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробив, відтак після його смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входять належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті (у тому числі право на зазначений житловий будинок разом з господарськими будівлями і спорудами). Спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК УРСР. Позивачка входила до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, вчинивши дії, що свідчать про це, а саме: фактично вступила у володіння спадковим майном. Інший спадкоємець першої черги - відповідач [PERSON] на спадщину не претендує, що ствердив у поданій ним заяві. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] як спадкоємиця першої черги за законом, однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат. У зв`язку із зменшенням стороною позивача позовних вимог, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачений судовий збір у сумі 908,00 грн підлягає поверненню особі, яка його сплатила. На підставі статей 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved