Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (далі - ТОВ «Компанія з управління активами «Проміколект-Капітал») звернулось до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16 лютого 2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Договір №690007623 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлюваною кредитною лінією фізичної особи-резидента, згідно умов якого останній було надано кредитні кошти у сумі 75750,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. ПАТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Позивач вказував, що 18 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги №2012-1-2/1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаних у додатку до договору, у тому числі, до [PERSON] за кредитним договором №690007623 від 16 лютого 2008 року. 27 грудня 2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Проміколект-Капітал» уклали Договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) №27/12/2012-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відступило, а ТОВ «Компанія з управління активами «Проміколект-Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Оскільки відповідачка ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, позивач просив суд стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором №690007623 від 16 лютого 2008 року в розмірі 177178,78 грн. та судові витрати у розмірі 2657,68 грн. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26 грудня 2019 року справу №128/2832/19 за позовом ТОВ «Компанія з управління активами «Проміколект-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості було передано на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси (т. 1 а.с. 96). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2020 року дану справу було прийнято до провадження, призначено розгляд прави у порядку спрощеного позовного провадження (т. 1 а.с. 104-105). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2020 року замінено позивача ТОВ «Компанія з управління активами «Проміколект-Капітал» на його правонаступника ТОВ «ФК «Кредит Капітал» (т. 1 а.с. 178-179). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2021 року справу №123/2832/19 за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості було передано на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси (т. 1 а.с. 235-236). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2022 року справу було прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (т.2 а.с. 5-8). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 травня 2022 року клопотання відповідачки про зупинення провадження у справі було залишено без задоволення (т. 1 а.с. 24-25). Представник позивача, діючий на підставі довіреності від 06 квітня 2022 року, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (т. 2 а.с. 39-40, 41). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлялася судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суду не сповістила, раніше надала відзив на позов (т. 1 а.с. 140-145, т. 2 а.с. 43,44). Вказувала, що грошові кошти за кредитним договором нею не отримувались, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів виконання Банком своїх зобов`язань за кредитним договором в частині надання коштів боржнику. Зазначала, що відсутні докази існування заборгованості перед первісним кредитором та його правонаступником, докази переходу до останнього прав вимоги щодо відповідача. Також зазнала, що позивачем було пропущено строк позовної давності. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 16 лютого 2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Договір №690007623 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлюваною кредитною лінією фізичної особи-резидента, згідно умов якого останній було надано кредитні кошти у сумі 75750,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Згідно п. 2.4. умов відкриття та порядку ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлюваною кредитною лінією фізичної особи-резидента, строк дії відновлювальної кредитної лінії складає 730 днів з моменту її відкриття, але в будь-якому випадку закінчується в 24:00 останнього дня місяця строку дії картки. Пунктом 4 умов договору встановлено, що реальна річна процентна ставка складає: 28,13% для карток Visa Electron, 32,10% для карток Visa Classic, 50,82% для карток Visa Gold. Згідно п. 2.1 кредитного договору, сума відновлювальної кредитної лінії (Кредитний ліміт) складає 75750,00 грн. Позивач вказував, що 18 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги №2012-1-2/1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаних у додатку до договору, у тому числі, до [PERSON] за кредитним договором №690007623 від 16 лютого 2008 року. 27 грудня 2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Проміколект-Капітал» уклали Договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) №27/12/2012-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відступило, а ТОВ «Компанія з управління активами «Проміколект-Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Судом встановлено, що Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши позичальниці кредит, у встановленому договором розмірі, однак остання від виконання своїх зобов`язань ухиляється. 18 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги №2012-1-2/1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаних у додатку до договору, у тому числі, до [PERSON] за кредитним договором №690007623 від 16 лютого 2008 року (т. 1 а.с. 28-38) 27 грудня 2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Проміколект-Капітал» уклали Договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) №27/12/2012-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відступило, а ТОВ «Компанія з управління активами «Проміколект-Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №690007623 від 16 лютого 2008 року (а.с. 39-52). 12 липня 2021 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Прімколект-Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №12/07/2021-1, відповідно до умов якого ТОВ «Компанія з управління активами «Прімколект-Капітал» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором (т. 1 а.с. 169-172). За ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Тобто, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №690007623 від 16 лютого 2008 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка умови кредитного договору не виконує, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість по кредиту. Згідно з наданим позивачем розрахунком, через невиконання зобов`язань за кредитним договором №690007623 від 16 лютого 2008 року у відповідачки утворилась заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в розмірі 177178,78 грн., з яких: 80268,03 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 96910,75 грн. - сума заборгованості за відсотками (т. 1 а.с. 62). Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 даного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі в порядку, визначеному цим договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та повернула надані їй кредитні кошти в строки, передбачені кредитним договором. Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилася на свій розсуд. Таким чином, у зв`язку з порушенням умов кредитного договору відповідачкою, з останньої на користь позивача підлягає стягненнюзаборгованість за кредитним договором №690007623 від 16 лютого 2008 року у загальному розмірі 177178,78 грн. Суд не бере до уваги заперечення відповідачки щодо неотримання нею грошових коштів за кредитним договором. Так, у матеріалах справи міститься виписка по особовому рахунку відповідачки, згідно якої підтверджується отримання нею кредитних коштів (а.с. т. 1 220-225). Також суд не бере до уваги заперечення відповідачки щодо укладення договорів відступлення права вимоги, в результаті укладення яких право вимоги до відповідача набуло ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». Судом, дослідивши матеріали справи, було встановлено обставини переходу права вимоги до відповідача від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», про що зазначалось вище. Твердження відповідачки про сплив строків позовної давності при зверненні з позовом про стягнення з останньої заборгованості суд не бере до уваги з огляду на наступне. За ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Положеннями ст. 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Пунктом 8.5 Загальних умов Договір №690007623 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлюваною кредитною лінією фізичної особи-резидента від 16 лютого 2008 року встановлено, що сторони, реалізуючи свої права, що встановлені статтею 259 Цивільного кодексу України, домовились про те, що позовна давність за спорами, що випливають із даного Договору, включаючи але не обмежуючись, відшкодування збитків, сплати неустойок (штрафів, пені) тощо становить 50 років. Сторонами встановлено, що вказане застереження до Договору є договором про збільшення позовної давності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду із позовом з дотриманням строку позовної давності, збільшеного за домовленістю сторін. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2657,68 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с. 1).

Outcome: approved