Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивачка, в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулась до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді земельної ділянки площею 4,93 га., цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сингаївської сільської ради Коростенського району, та яка складається з земельної ділянки: площею 4,01 га. кадастровий номер 1822385200:06:000:0005, площею 0,39 га. кадастровий номер 1822385200:06:000:0002 та площею 0,53 га. кадастровий номер 1822385200:22:000:0035, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №080308 від 14.06.2004 року. Позивач прийняла спадщину після смерті матері, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, при зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва на спадщину за законом їй було відмовлено, так як державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця, а в подальшому його оригінал був втрачений. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно у виді земельної ділянки. Представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просила його задовольнити, подавши письмову заяву. Відповідач повідомлявся належним чином про час та день розгляду справи (ухвалу про призначення до судового розглячду отримано17.05.2022), причини неявки не відомі. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді земельної ділянки площею 4,01 га. кадастровий номер 1822385200:06:000:0005, площею 0,39 га. кадастровий номер 1822385200:06:000:0002 та площею 0,53 га. кадастровий номер 1822385200:22:000:0035, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №080308 від 14.06.2004 року. Статтями 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла позивач у справі. Однак, при невідомих обставинах оригінал вказаного державного акта на право власності на земельну ділянку було втрачено, що підтверджується публікацією в газеті "Древлянський край" від 24.07.2020 року №28 (14290). При зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва на спадщину за законом позивачу було відмовлено, так як державний акт на право вланості на земельну ділянку був виданий на ім`я спадкодавця після її смерті, а оригінал державного акта був втрачений, що стверджується листом - відмовою приватного нотаріуса №192/02-14/446/2021 від 14.02.2022 року. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. В силу ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до п. "г" ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК Українив власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право матері позивача [PERSON] на земельну ділянку підтверджене належним правовстановлюючим документом (державним актом), нотаріусом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину лише у зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця та в даний час втрачений, ніким даний правовстановлюючий документ не оспорений та не скасований, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved