Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 12 лютого 2021 року об 11.00 год. на автомобільній дорозі Бориспіль-Черкаси, 1 км. с.Старе сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю позивача марки «Volkswagen» д.н.з [NUMBER] були спричинені механічні пошкодження. Винною у вчиненні цієї ДТП була визнана [PERSON] , яка керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi ASX» д.н.з. [NUMBER] , виїхала на смугу зустрічного руху та допустила зіткнення з автомобілем позивача. Відповідно до висновку про оцінку збитку №41/99.03.21 від 25 березня 2021 року вартість матеріального збитку, спричиненого транспортному засобу позивача склала 248880,00 грн, що відповідає ринковій вартості автомобіля. Вартість автомобіля «Volkswagen» д.н.з [NUMBER] після ДТП склала 66196,02 грн. Сума майнової шкоди, яку зазнав позивач склала 182683,98 грн, також 3000 грн вартість оцінки шкоди, 2500 грн - витрати на евакуацію автомобіля з місця ДТП, а всього завдано майнової шкоди на загальну вартість 188183,98 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг», позивач отримав страхове відшкодування у розмірі 127500,00 грн. Таким чином, загальний розмір майнової шкоди, завданої позивачу за відрахуванням вартості страхової виплати склав 60683,98 грн. Також позивач звернувся за правничою допомогою, вартість якої склала 18200,00 грн. Протиправними діями відповідача [PERSON] було завдано моральну шкоду у розмірі 39000,00 грн. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 60683,98 грн майнової шкоди, моральну шкоду у розмірі 39000,00 грн, судові витрати у розмірі 1816 грн сплаченого судового збору та 18200 грн вартості послуг з правничої допомоги. 2. Процесуальні дії по справі. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 28 серпня 2021 року (а.с.57) було відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У листопаді 2021 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] , в якому вона заперечувала проти позову. Зазначила, що автомобіль позивача не було повністю знищено, а відтак вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen» д.н.з [NUMBER] не може складати суму, що перевищує ринкову вартість автомобіля до пошкодження. Дані поданого позивачем Звіту представник відповідача ставить під сумнів, а тому просить суд призначити автотоварознавчу експертизу для вирішення питання щодо дійсності розміру ринкової вартості та відновлювального ремонту автомобіля позивача. Витрати на правничу допомогу не підтверджені жодними доказами та є неспівмірними з предметом спору. На підтвердження моральних страждань позивачем також не надано жодного доказу. Тому, представник відповідача [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову. Ухвалами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року, занесеними до протоколу судового засідання (а.с.82-83), суд залишив без розгляду клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення авто товарознавчої експертизи, також було витребувано у представника позивача документи на підтвердження продажу автомобіля «Volkswagen» д.н.з [NUMBER] . Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 9 грудня 2021 року (а.с.94) було витребувано від Територіального сервісного центру МВС 5141 (вул. Ак. Корольова, 5, м. Одеса, 65114), належним чином завірені копії усіх наявних документів, які стосуються купівлі-продажу (переоформлення) 15.07.2021 автомобіля марки «VOLKSWAGEN», модель «РОLО», 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , реєстраційний номер - [NUMBER] , який належав [PERSON] . Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 9 грудня 2021 року (а.с.106-107) було витребувано у позивача оригінал Звіту від 25.03.2021 №41/99.03.21 про оцінку вартості матеріального збитку, складеного ФОП « [PERSON] » (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №129/19 від 18.12.2019) та направлено Фонду державного майна України для рецензування оригінал цього звіту, яким була визначена вартість матеріального збитку та ринкова вартість КТЗ після пошкодження, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Polo» д.н.з [NUMBER] в результаті його пошкодження в сумі 248 880 грн. У судове засідання сторони справи та їх представники не з`явились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв, клопотань на адресу суду не направляли. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] станом на 12 лютого 2021 року був власником автомобіля марки «Volkswagen» д.н.з [NUMBER] . Ця обставина підтверджується фотокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.9). Зі змісту постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 15 березня 2021 року (а.с.8) вбачається, що 12 лютого 2021 року об 11.00 год. на автомобільній дорозі Бориспіль-Черкаси, 1 км. с.Старе сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марок «Volkswagen» д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Mitsubishi ASX» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок якої автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження. Водія [PERSON] було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї стягнення. Відповідно до висновку зі Звіту від 25.03.2021 №41/99.03.21 про оцінку вартості матеріального збитку, складеного ФОП « [PERSON] » (а.с.10-42) ринкова вартість КТЗ автомобіля VOLKSWAGEN РОLО реєстраційний номер [NUMBER] до пошкодження - 248880,00 грн, вартість відновлювального ремонту КТЗ 339180,17 грн, ринкова вартість КТЗ після пошкодження 66196,02 грн, вартість матеріального збитку 248880 грн. За складання звіту позивачем було сплачено 3000 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №41/99.01.21 від 25 березня 2021 року (а.с.43). З листа ТДВ «Страхова група «Оберіг» №1152 від 15 листопада 2021 року (а.с.95-96) вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mitsubishi ASX» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] на дату настання ДТП 12 лютого 2022 року була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг». Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 25.03.2021 між [PERSON] та ТДВ «СГ «Оберіг» було узгоджено розмір страхового відшкодування за вирахуванням суми франшизи 2500 грн в розмірі 127500 грн. Вказаний розмір страхового відшкодування було сплачено на реквізити, зазначені [PERSON] без проведення експертизи в порядку п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На підставі договору купівлі-продажу 5141/2021/2679838 (а.с.123-124) та заяви №302053711 від 14 липня 2021 року (а.с.118-119) у ТСЦ 5141 відбулась перереєстрація транспортного засобу «Volkswagen Polo» д.н.з [NUMBER] на нового власника [PERSON] 9 лютого 2022 року на адресу суду від Фонду державного майна України надійшла рецензія на «Звіт №41/99.03.21 про оцінку вартості матеріального збитку» від 25.03.2021, виготовлена Всеукраїнською громадською організацією «Союз експертів України» 21 січня 2022 року (а.с.145-152). Оцінювач прийшов до таких висновків. Вихідні дані та інша інформація про об`єкт оцінки у Звіті надана не в повному обсязі. При складанні Звіту порушені вимоги р. IV п.4.1., п.4.4. л), м), н) «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» (затверджена наказом Міністерства юстиції України і Фонду державного майна України № 145/5/2092 від 24.11.03р. із змінами від 24.07.2009 р., наказ № 1335/5/1159, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 04.08.2009р.). Порушені вимоги р. VI п.6.1. «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», щодо проведення ідентифікації КТЗ, в частині встановлення його основних даних на основі даних виробника. Не дотримані вимоги Р.5. «Методика визначення обсягу ремонтних впливів при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ» зареєстрованої в МЮ України 12.09.2014 р., №11003137, в частині розрахунку фізичного зносу складових що безпосередньо впливають на безпеку КТЗ, акумуляторної батареї, пневматичних шин. Обсяг зібраної та проаналізованої інформації не достатній для проведення повного дослідження та об`єктивної оцінки КТЗ, при цьому порушені вимоги р. IV- VI «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», Р.5. «Методика визначення обсягу ремонтних впливів при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ», ст.53 ч.1, ст.54 Національного стандарту № 1. Під час проведення оцінки, результати якої викладено у вищезазначеному Звіті методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано з порушенням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ (із змінами та доповненнями), Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 (із змінами та доповненнями), Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України і Фонду державного майна України № 145/5/2092 від 24.11.03р. із змінами від 21.10.2019 р., наказ № 3207/5/1033, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 23.10.2019р. (із змінами та доповненнями), «Методики визначення обсягу ремонтних впливів при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ» , зареєстрованої в МЮ України 12.09.2014 р., №11003137. Копія Звіту, наданого на рецензування, класифікується за ознакою абзацу п`ятого пункту 67 Національного Стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним, і не може бути використаний. Спірні правовідносини регулюються главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів». 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а) норми матеріального права. Відповідно до частин першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. б) норми процесуального права. Відповідно до ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [PERSON] у березні 2021 року ТДВ «Страхова група «Оберіг» сплатило страхове відшкодування у розмірі 127500 грн. З метою визначення розміру фактичної спричиненої шкоди позивач звернувся до ФОП « [PERSON] », який виготовив Звіт №41/99.03.21 про оцінку вартості матеріального збитку» від 25 березня 2021 року. Зі змісту рецензії на вказаний вище звіт, яку склала Всеукраїнська громадська організація «Союз експертів України» 21 січня 2022 року встановлено, що Звіт №41/99.03.21 про оцінку вартості матеріального збитку від 25.03.2021, класифікується за ознакою абз.5 п.67 Національного Стандарту №1 « Загальні засади оцінки майна і майнових прав», як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним, і не може бути використаний. Тому, суд, з урахуванням висновків, викладених у рецензії на «Звіт №41/99.03.21 про оцінку вартості матеріального збитку» вважає, що поданий позивачем звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого автомобілю «Volkswagen Polo» д.н.з [NUMBER] у розмірі 248 880 грн, є недопустимим доказом і не може бути взятий до уваги судом на підтвердження дійсної вартості матеріального збитку спричиненого цьому транспортному засобу у результаті ДТП, яке мало місце 12 лютого 2021 року. Також у судовому засіданні було встановлено, що транспортний засіб «Volkswagen Polo» д.н.з [NUMBER] був проданий позивачем у липні 2021 року. Вказана обставина унеможливила проведення судової автотоварозначої експертизи для перевірки ринкової вартості автомобіля «Volkswagen Polo» д.н.з [NUMBER] станом до ДТП та після ДТП, вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля до ДТП, фактичного розміру матеріальної шкоди, заподіяної автомобілю «Volkswagen Polo» д.н.з [NUMBER] внаслідок ДТП. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення майнової шкоди, визначеної звітом, та обрахованої позивачем з урахуванням сплаченого [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 60683,98 грн. Також безпідставною є вимога про стягнення з відповідача 3000 грн за проведення оцінки з визначення вартості матеріального збитку, оскільки результат такої оцінки у формі звіту визнано судом недопустимим доказом. Позивачем надано суду товарний чек від 12 лютого 2021 року (а.с.44), в якому зазначено «Евакуатор 2500 грн, Фольксваген [NUMBER] , продавець [PERSON] », також копію витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП [PERSON] , копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с.45,46). Суд зазначає, що лише можливо припустити, що вказаний чек має підтвердити ту обставину, що після ДТП автомобіль позивача було евакуйовано ФОП [PERSON] за 2500,00 грн. Однак, згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, зі змісту чеку не вбачається о якій годині та з якого місця (населеного пункту, вулиці) відбулась евакуація автомобіля «Volkswagen Polo» д.н.з [NUMBER] , а відтак не можна стверджувати, що цей автомобіль було евакуйовано у зв`язку з ДТП, яка відбулась 12 лютого 2021 року об 11.00 год. на автомобільній дорозі Бориспіль-Черкаси, 1 км. с.Старе. За таких обставин, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з [PERSON] 2500 грн на евакуацію автомобіля позивача з місця ДТП. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач на обґрунтування необхідності стягнення з відповідача моральної шкоди зазначив, що від протиправних дій він зазнав фізичного болю, тривалого страждання, за станом здоров`я він тимчасово втратив працездатність, перебував більше тижня на лікарняному у зв`язку із пошкодженням шиї, протиправні дії відповідача принизили гідність позивача. [PERSON] вважав, що такі дії відповідача нанесли йому моральну шкоду у розмірі шести мінімальних заробітних плат, а саме 39000 грн. Однак, всупереч ст.81 ЦПК України позивачем не надано жодного доказу на підтвердження завданої йому моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і діянням [PERSON] , а також розміру шкоди. А тому суд вважає, що у задоволенні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на його користь моральної шкоди в розмірі 39000 грн. належить відмовити. З урахуванням викладеного, позивач не довів належними та допустимими доказами ту обставину, що у результаті ДТП, яке мало місце 12 лютого 2021 року, було недостатньо страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. 6. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До таких витрат належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою позову витрати понесені позивачем покладаються на нього. Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат, пов`язаних з розглядом справипозивач надав копію угоди про надання правової допомоги від 15 лютого 2021 року (а.с.47-48), яка навіть не надана суду в повному обсязі та містить лише пункти 1, 2 та 13, 14, з яких неможливо встановити порядок оплати витрат за цією угодою. Інших документів на підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги,позивачем не надано, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Outcome: dismissed