Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000, 00 грн. щомісячно до закінчення навчання, але до досягнення дочкою двадцяти трьох років. В обгрунтування заявлених вимог послалася на те, що в даний час її повнолітня дочка від шлюбу з відповідачем навчається на денній формі навчання у Київському Національному університеті ім.О.О.Богомольця і у зв`язку із цим не має можливості працювати та заробляти кошти на витрати, які пов`язані з навчанням (придбання літератури, продуктів харчування, оплата гуртожитку та проїзду). У судове засідання позивачка [PERSON] не з?явилася, подала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Його представник - адвокат Горський О.І. подав відзив на позов, у якому вказав, що позов не підлягає до задоволення, оскільки повнолітня [PERSON] проживає окремо від своєї матері - позивачки по справі, відтак вона є неналежним позивачем, оскільки не має права звертатися до суду із таким позовом, а належним позивачем у справі є сама дитина, яка продовжує навчання. Також зазначив, що відповідач по справі не працює і не має стабільного заробітку. Розгляд справи просив проводити за відсутності сторони відповідача; просить відмовити у задоволенні позову. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги пояснення, викладені у позовній заяві та у відзиві на позов, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із такого. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вказаною нормою передбачено три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 лютого 2004 року [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №72781718 від 01.11.2021 року, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] навчається на медичному факультеті №2 Національного медичного університету імені О.О.Богомольця (денна форма навчання), освітньо-кваліфікаційний рівень «Магістр», спеціальність «Медицина»; термін навчання - 6 років, термін закінчення університету 2027 рік, що підтверджується довідкою декана медичного факультету №2 Р.С.Цимбалюк №120/14-1678 від 13.12.2021. Із довідки про доходи №120/36-14 від 07.02.2022 року, виданої Національним університетом імені О.О.Богомольця вбачається, що [PERSON] не отримує стипендії. Як вбачається із Угоди №5/570 на проживання в гуртожитку НМУ імені О.О.Богомолця на 2021/22 навчальний рік від 07.09.2021 року, [PERSON] зобов`язана сплачувати за проживання оплату в розмірі 2600 за одне ліжко-місце не менш ніж раз на місяць вперед. В обгрунтування заперечень щодо позову, представник відповідача - адвокат Горський О.І. послався на те, що позивачка є неналежним позивачем, оскільки проживає окремо від матері, а також на те, що відповідач ніде не працює і не має стабільного доходу. З приводу таких посилань сторони відповідача, суд зазначає таке: Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2011 року у цивільній справі №2-263/2011 за позовом [PERSON] до [PERSON] , шлюб між вказаними особами розірвано. Як вбачається із рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2018 року у цивільній справі №593/400/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, після розірвання шлюбу неповнолітня дочка сторін ( [PERSON] ) залишилася проживати із матір`ю [PERSON] . У позовній заяві позивачка посилається на те, що [PERSON] проживає разом із нею. Суд не вважає підставними посилання представника відповідача про неналежність позивача, оскільки матеріалами справи підтверджено факт навчання дитини [PERSON] у Національному університеті імені О.О.Богомольця у м.Київ, де і зареєстровано її місце проживання у гуртожику, що надав їй вказаний університет для проживання. [PERSON] навчається на денній формі навчання, що вимагає її особистої присутності у навчальному процесі у м.Київ. У суду не виникло обгрунтованого сумніву щодо фактичного місця проживання [PERSON] у час, вільний від навчання час. Аналізуючи вищенаведене, суд констатує, що позивачка [PERSON] є матір`ю, а відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою і навчається на денній формі навчання у Національному медичному університеті імені О.О.Богомольця у м.Київ. У зв`язку із чим [PERSON] несе витрати, пов`язані із таким навчанням (проїзд до місця навчання і до постійного місця проживання, оплата гуртожитку, придбання підручників і продуктів харчування, одягу, засобів гігієни), а тому потребує матеріальної допомоги. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як вважає суд, стороною відповідача на підтвердження його доводів про відсутність у нього доходів не подано належних та допустимих доказів, що відповідач не працює та не отримує дохід з поважних причин чи стан його здоров`я у цьому перешкоджає та неможливості надавати повнолітній дитині матеріальну допомогу. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та порядку сплати аліментів в позасудовому порядку не досягнуто. Поряд з цим, сторона позивача також не достатньо обгрунтувала поданими доказами, серед яких лише довідка про вартість проживання у гуртожитку, розмір та спосіб стягнення аліментів, а саме: тверду грошову суму у розмірі 2000, 00 грн. щомісячно. А тому, при визначенні розміру аліментів, суд виходить із вимог ст.200 СК України, засад розумності та справедливості, враховує відсутність у відповідача інших дітей чи осіб, яких він зобов`язаний утримувати (про них суду не повідомлено), інші обставини, які мають істотне значення, зокрема рівень життя сьогодення, розмір мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму та вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у частці від його заробітку (доходу) у розмірі, що мінімально визначений законодавством. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. Згідно норм ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивачка. На підставі наведеного,

Outcome: partial