Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.01.2022 року звернувся до суду із позовом до Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) про визнання права власності на спадкове майно, яким просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді вказаної квартири, яка належала померлому на праві власності. 10.12.2021 року постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тесленко Ю.П. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірну квартиру. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 24.01.2022 року справу прийнято до розгляду та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу та третім особам запропоновано надати відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), про що зроблено актовий запис № 19695 /а.с. 11/. Судом встановлено, що померлий [PERSON] був батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , яка належала покійному на підставі договору доручення № 131/3-67 від 18.05.2005 року /а.с. 19-21/. Відповідно до довідки про проведення остаточних розрахунків від 21.09.2007р. [PERSON] (померлим) за 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] сплачені повністю та надійшли на рахунок організації. Остаточна загальна вартість об`єкта нерухомості дорівнює 361 789,00 грн./а.с.22/. 24.12.2007р. було складено між ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест» та [PERSON] акт прийому -передачі квартири [ADDRESS] /а.с.26/. Відповідно до п. 6 акту прийому-передачі з моменту підписання даного акту довіритель набуває право на здійснення подальшої державної реєстрації прав власності на квартиру. Постановою приватного нотаріуса КМНО Тесленко Ю.П. від 10.12.2021 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії /а.с. 15/. З вказаної постанови вбачається, що [PERSON] був зобов`язаний зареєструвати право власності на квартиру в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Проте , відповідно до інформації довідки КВ-2021 № 12707, виданої 12.05.2021р. КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації», яка міститься в матеріалах спадкової справи, право власності на кв. [ADDRESS] за померлим [PERSON] не зареєстровано. Станом на грудень 2021р. Державна реєстрація права власноті на квартиру [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності зі ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮ України від 07.02.2002р. за № 157/6445 (на момент укладення доручення) державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" ( 1878-17 ) та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до 1.5 Тимчасового положення державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на таке нерухоме майно: квартири. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи норми законодавства, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів підтверджуючих, що за життя [PERSON] в установленому законом порядку було оформлено право власності на спірну квартиру. На підставі викладеного т

Outcome: dismissed