Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 15 листопада 1995 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Подружнє життя не склалося. І на момент її звернення з цим позовом сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що понад 10 років позивачка не проживає із відповідачем не тільки у одному домоволодінні, а і в одній країні. Понад 10 років тому для позивачки стало очевидним, що у неї з чоловіком відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Почуття любові чи поваги один до одного втрачено. Шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. На розірванні шлюбу вона наполягає. Тому просила шлюб між нею та відповідачем, укладений 15 листопада 1995 року, розірвати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.13). Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надали. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, уповноваживши адвоката Макеєва Валерія Федоровича представляти її інтереси в суді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Суду повідомив, що позивач не вважає за можливе примирення з відповідачем та збереження шлюбу. Вона повністю впевнена в своєму бажанні шлюб розірвати, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] , який у встановленому законом порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15 листопада 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15 листопада 1995 року міським Палацом шлюбів м.Полтави (а.с. 3). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення вона не згодна. На час розгляду справи позов підтримує. Наполягає на розірванні шлюбу. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі відповідачем. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, її наполягання на розірванні шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка у шлюбі змінювала прізвище, вимог про відновлення дошлюбного прізвища не заявляла.

Outcome: approved