Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

В червні 2021р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (далі по тексту - відповідач 1), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2), в якому просив суд: - стягнути з відповідача 1 на свою користь суми заборгованості зі сплати страхового відшкодування в сумі 7850,42 грн. (далі по тексту - вимога № 1); - стягнути з відповідача 2 на свою користь майнову шкоду в сумі 11360,32 грн. та витрати в сумі 4200,0 грн. за виготовлення висновку експертизи по визначенню матеріального збитку № 04/11 від 02 травня 2020р. (далі по тексту - вимога №2); - стягнути з відповідачів 1, 2 в рівних частинах витрати зі сплати судового збору - 908,0 грн. та витрати на професійну правничу допомогу - 5000,0 грн. (далі по тексту - вимога № 3). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 листопада 2019р. о 18:15 год. в м. Києві, по вул. Юрія Іллєнка, 54, сталася дорожньо - транспортна пригода (далі по тексту -ДТП) , за участі автомобілів: «Renault Laguna 2.0», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача 2 та «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача. Вказана ДТП сталася з вини відповідача 2, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/46424/19від 30 січня 2020р. Цивільно-правова відповідальність відповідача 2 перед третіми особами була застрахована у відповідача 1, згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/1792459 від 04 жовтня 2019р. Ліміт відповідальності страхувальника за шкоду, заподіяну майну потерпілого становив 130000,0 грн., а франшиза - 1300,0 грн. У встановленому законом порядку, позивачем було повідомлено відповідача 1 про ДТП, надано документи (повідомлення про ДТП, копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ, копія паспорту власника ТЗ, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру власника ТЗ) та надано для огляду автомобіль. Позивачу, згідно з страховим актом було виплачена відповідачем 1 сума страхового відшкодування в розмірі 60856,98 грн., проте несплаченими залишилась сума ПДВ у розмірі 7850,42 грн. Разом з тим, позивач зазначає, що для відновлення пошкодженого автомобіля, відповідно до рахунків ТОВ «Авто центр Прага Авто на Кільцевій» ним було сплачено 86002,11 грн. та 20661,33 грн. відповідно. У досудовому порядку, позивач звертався до відповідача 1 про сплату йому суми ПДВ, проте його претензія була проігнорована відповідачем 1. Посилаючись на те, що позивач має право на повне відшкодування понесених ним збитків - витрат на ремонт автомобіля, який зазнав пошкоджень унаслідок ДТП, просив стягнути з відповідача 2, як заподіювача шкоди, різницю між розміром виплаченого страховою компанією страхового відшкодування та розміром витрат на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 11360,32 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У встановленому законом порядку, учасники справи були оповіщені судом про відкриття провадження по справі та призначення справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, проте стороною відповідачів відзиви на позов не подавалися. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що 23 листопада 2019р. о 18:15 год. в м. Києві, по вул. Юрія Іллєнка, 54, сталася ДТП, за участі автомобілів: «Renault Laguna 2.0», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача 2 та «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача. Вказана ДТП сталася з вини відповідача 2, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/46424/19від 30 січня 2020р. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/1792459 від 04 жовтня 2019р. цивільно-правова відповідальність відповідача 2 перед третіми особами була застрахована відповідачем 1. Ліміт відповідальності страхувальника за шкоду, заподіяну майну потерпілого становив 130000,0 грн., а франшиза - 1300,0 грн. З матеріалів справи вбачається, що у встановленому законом порядку, позивачем було повідомлено відповідача 1 про ДТП, надано документи та надано для огляду автомобіль. Частиною 1 ст. 990 ЦК України, передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Дорожньо-транспортна пригода, що сталась 16 квітня 2019р., за участю автомобіля позивача, визнана відповідачем 1 страховим випадком. За результатами огляду транспортного засобу позивача, було складено страховий акт. Відповідно до інформації, викладеної стороною позивача, останній згідно з вказаним страховим актом було виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 60856,98 грн., проте відповідачем не було сплачено позивачу суму ПДВ у розмірі 7850,42 грн. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1193 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що позивачем було сплачено ТОВ «Авто центр Прага Авто на Кільцевій» ним було сплачено 86002,11 грн. та 20661,33 грн. відповідно. Також, до проведення відновлювального ремонту, позивачем було замовлено висновок № 04/11 експертизи по визначенню матеріального збитку від 02 травня 2020р., відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача внаслідок його пошкодження у ДТП, становить 80067,72 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. ст. 22, 29, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 1192, 1194 ЦК України, правові позиції висловлені Верховним Судом України у справі №6-691цс15 від 02 грудня 2015р., суд приходить до висновку, що вимоги позивача №№ 1, 2 ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивача (вимога № 3) про розподіл судових витрат, то з урахуванням положень ст. ст. 137, 141 ЦПК України, з відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 363,2 грн.; витрати на професійну правничу допомогу - 2000,0 грн.; з відповідача 2 судовий збір у розмірі 544,8 грн.; витрати на професійну правничу допомогу - 3000,0 грн.

Outcome: approved