Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.01.2020 між акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1030904. 15.01.2020 між акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22034000273297 відповідно до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 364 298, 90 грн., строком на 36 місяців, з оплатою процентів в розмірі - 0, 001% річних за строкову заборгованості та в розмірі 56 % річних - за прострочену заборгованість, щомісячна комісія за обслуговування кредиту складає: з 15.01.2020 по 14.11.2020 - 3 % від суми кредиту, з 15.11.2020 по 14.08.2021 - 2,5 % від суми кредиту, з 15.0.82021 по 14.05.2022 - 1,5 % від суми кредиту, з 15.05.2022 по 15.01.2023 - 0, 925 % від суми кредиту. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 16.07.2021 становить 362 454, 47 грн., залишок строкового кредиту 223 506, 81 грн.; заборгованість по простроченому кредиту - 66 085, 97 грн.; заборгованість по прострочених процентах - 1, 93 грн.; заборгованість по простроченій комісії - 72 859, 76 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 15.01.2020 між акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1030904. 15.01.2020 між акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22034000273297 відповідно до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 364 298, 90 грн., строком на 36 місяців, з оплатою процентів в розмірі - 0, 001% річних за строкову заборгованості та в розмірі 56 % річних - за прострочену заборгованість, щомісячна комісія за обслуговування кредиту складає: з 15.01.2020 по 14.11.2020 - 3 % від суми кредиту, з 15.11.2020 по 14.08.2021 - 2,5 % від суми кредиту, з 15.0.82021 по 14.05.2022 - 1,5 % від суми кредиту, з 15.05.2022 по 15.01.2023 - 0, 925 % від суми кредиту. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кошти, а відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 16.07.2021 становить 362 454, 47 грн., з яких: залишок строкового кредиту - 223 506, 81 грн.; заборгованість по простроченому кредиту - 66 085, 97 грн.; заборгованість по прострочених процентах - 1, 93 грн.; заборгованість по простроченій комісії - 72 859, 76 грн. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання перед [PERSON] , а останній порушив порядок та строки виконання зобов`язань за кредитними договорами та не повернув заборгованість за кредитами. У спростування викладених обставин будь-яких доказів відповідачем суду не надано. За викладених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 5 436, 82 грн.

Outcome: approved