Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивачі просили стягнути з відповідачки на користь [PERSON] відшкодування матеріальних збитків у сумі 3 195 грн. 75 коп., відшкодуванням моральної шкоди у сумі 5 000 грн., відшкодування витрат на правничу допомогу 3 500 грн. 00 коп., на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди у сумі 3 949 грн. 82 коп., відшкодуванням моральної шкоди у сумі 5 000 грн., відшкодування витрат на правничу допомогу 3 500 грн. 00 коп., а всього 12 449 грн. 82 коп.. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 21.06.2021 о 21 год. 00 хв. по вул. Холодногірська, 145 в м. Суми, відповідачка не вжила всіх заходів, щоб не допустити самовільного руху автомобіля Seat Cordoba, номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль самовільно почав рух та допустив наїзд на них. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги пункту 15.12 Правил дорожнього руху України та вчинили правопорушення передбачене ст.. 124 КпАП України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачі отримали легкі тілесні ушкодження. У зв`язку з цим зазнали болю і страждань, понесли витрати на лікування. Gозивач [PERSON] витратив на лікування 3 195 грн. 75 коп., а [PERSON] 3949 грн. 82 коп.. У зв`язку з пошкодженням здоров`я вказують, що зазнали моральної шкоди розмір грошової компенсації якої визначили по 5\~000 грн.. Так є людьми похилого віку і травмування здоров`я спричинило значних і тривалих страждань, які полягали у болях, вимушеному лікуванні, зміні звичного способу життя. Обтяжило страждання і поведінка відповідачки, яка не принесла вибачень, а звинуватила потерпілих у пригоді. Ухвалою Ковпаківського районного суду від 02.05.2022 прийнято позовну заяву, відкрито провадження за позовом і призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання о 09-00 год. 31.05.2022. Відповідачка подала відзив у якому повністю не визнала позов і просила відмовити у задоволенні. Визнала, що пригода сталася з її вини і вина ніколи не відмовлялася відшкодувати шкоду. Позивачі хотіли отримати від неї 50\~000 грн., але така сума є завеликою. Також зазначила, що її відповідальність застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс» згідно полісу №АР/1035075 від 12.12.2020. Вважає, що вимоги позивачів мають бути задоволені страховою. Позивачі не надали доказів заподіяння моральної шкоди. Заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу та її надання не підтверджені належними документами. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позов повністю. Відповідачка підтримала заперечення наведені у відзиві. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. 21.06.2021 о 21 год. 00 хв. по вул. Холодногірська, 145 в м. Суми, [PERSON] не вжила всіх заходів, щоб не допустити самовільного руху автомобіля Seat Cordoba, номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль самовільно почав рух та допустив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завдано матеріальних збитків. Пішоходи [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги пункту 15.12 Правил дорожнього руху України та вчинили правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України. За такі дії на відповідачку накладене відповідне стягнення постановою Ковпаківського районного суду м.Суми від 15.11.2021 у справі № 592/14026/21, яка набрала законної сили. У наслідок дорожньо-транспортної пригоди Ост [PERSON] , [INFO] , спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді синців і ран обличчя, множинних саден лівої руки і лівої ноги, що також підтверджується висновком експерта №783 від 15.10.2021. [PERSON] , [INFO] , у наслідок дорожньо-транспортної пригоди спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді синця і набряку тканин на правій руці, синці на правій руці і правої ноги, забій-гематома правого колінного суглобу, розтягнення правої променевої зв`язки, забій лівого колінного суглобу. Рана на долонній поверхні нігтьової фаланги 1-го пальця лівої кісті і ран обличчя, множинних саден лівої руки і лівої ноги, що також підтверджується висновком експерта №782 від 15.10.2021. На звернення до лікарів, придбання ліків [PERSON] витратив у сумі 3 195 грн. 75 коп., [PERSON] - 3 949 грн. 82 коп., зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджені медичною документацією і квитанціями доданими до позовної заяви, копії яких отримала і відповідачка і не заперечувала їх розмір. Згідно ч.\~2\~ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.ст.\~83,\~175,\~177,\~178\~ЦПК України\~сторони та\~інші учасники\~справи подають\~докази у\~справі безпосередньо\~до суду. Позивач,\~особи,\~яким законом\~надано право\~звертатися до\~суду в\~інтересах інших\~осіб,\~повинні подати\~докази разом\~з поданням\~позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Надані позивачами докази є логічними і послідовними, узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у суду. З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є цивільними та врегульовані положеннями ст.ст. 22, 1167, 1187, 1195 ЦК України. Згідно п. 2.2 «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. На час пригоди транспортний засіб був у володінні відповідачки і саме вона не вжила всіх заходів, щоб не допустити самовільного руху автомобіля. Згідно наведених положень Правил дорожнього руху керування відповідачкою транспортним засобом не суперечить законодавству і є правомірним, тобто вона є володільцем. Тому саме на відповідача має бути покладена відповідальність як на особу з вини якої спричинена шкода. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди(ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас, така дорожньо-транспортної пригоди слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик). Разом з тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість, страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Саме потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 Цивільного кодексу України підстав. Таким чином вимога саме до відповідачки ґрунтується на зазначених нормах права. Наведене відповідає правовим позиція, викладеним в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 911/2589/17, від 20.04.2018 у справі № 910/7200/17 та від 06.07.2018 у справі 924/675/17. Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Ураховуючи наведене у сукупності позивачі мають право на відшкодування від відповідачки понесених витрат у зв`язку з лікуванням у заявленому розмірі. Згідно ч. 1 ст. 1167, ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п. 9 Постанови Пленуму розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно ст.ст. 16, 23, ч. 1 ст. 1167, ч. 1 ст. 1168 ЦК України позивачі у зв`язку з пошкодженням здоров`я і стражданнях пов`язаних з ними мають право на відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує, що позивачі зазнали тілесних ушкоджень які потягли короткочасний розлад здоров`я, відчули біль і страждання від цього, вимушені були лікуватися. Дії відповідачки при спричиненні шкоди були необережними діями. Тому суд виходячи з принципів виваженості та справедливості прийшов до висновку, що заявлена сума грошового відшкодування є обґрунтованою. Ураховуючи наведене слід задовольнити позов про відшкодування моральної шкоди і витрат на лікування підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак солід стягнути з відповідачки судовий збір з обох позовів, тобто 1\~984 грн. 80 коп. (992,40х2). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У обґрунтування позивачами надані договори про надання правової допомоги з адвокатом Петрищевим О.О., який представляв позивачів під час судового розгляду. За договором адвокат мав вчиняти дії у інтересах позивачів по стягненню відшкодування шкоди в судовому порядку. Також сторони дійшли згоди, що гонорар адвоката становить 3500 грн.. По цьому договору позивачі мають сплатити гонорар, а тому ці витрати слід вважати «фактичними» (рішення ЄСПЛ від 08.10.2009 у справі «Теб`єті Мюхафізе Кемійветі та Ісрафілов проти Азербайджану». Відтак слід стягнути зазначені витрати на правничу допомогу у повному розмірі з відповідачки. На підставі викладеного і

Outcome: approved