Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

представник позивача звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 16\~686, 72 грн., пеню у розмірі 968, 29 грн, три відсотки річні у розмірі 185, 15 грн., інфляційні втрати 16,62 грн, витрати на проведення оцінки матеріального збитку у розмірі 1\~700 грн, та стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що з вини водія [PERSON] 10.02.2021 року, о 19 год. 27 хв., на перехресті вул. Ярослава Мудрого Городоцька у м. Львові, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: «Dacia Lodgy», реєстраційний номер [NUMBER] , за кермом якого знаходився [PERSON] , та «Daewoo Nexia», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Цивільна відповідальність водія автомобіля Dacia Lodgy, реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП». Вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] складає 16\~686,72 грн. Станом на час звернення із позовом виплата страхового відшкодування не здійснена. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. 02.11.2021 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачеві було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. 11.02.2022 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 16\~686,72 грн., пеню у розмірі 2033, 04 грн., три відсотки річні у розмірі 364,82 грн., інфляційні втрати у розмірі 608 , 80 грн, 1\~700 грн витрат на проведення оцінки матеріального збитку, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8\~000 грн., судовий збір у сумі 908 грн. Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно з вимогами ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Постановою Франківського районного суду м.Львова від 14.04.2021 року [PERSON] визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, за те, що 10.02.2021 року о 19. год. 27 хв., на перехресті вул. Я.Мудрого-Городоцька, він, керуючи транспортним засобом Dacia Lodgy д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, погодні умови, був неуважний, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Daewoo Nexia д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.8). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.02.2021 р., є встановленим та не підлягає доказуванню. Цивільна відповідальність водія автомобіля Dacia Lodgy державний номер [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в АТ «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП», що підтверджується копією страхового полісу № 202378241 (а.с.9). Позивач стверджує, що 18.02.2021 року ним було подано заяву до ПАТ «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» із вимогою відшкодувати завдану шкоду (копія заяви, копія повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а.с.23,24). 30.03.2021 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] були складені висновки щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №199/03-21, відповідно до яких вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Daewoo Nexia, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 16\~686, 72 грн. з урахуванням ПДВ (на використані запасні частини) (а.с. 10-21). Відповідно до квитанції №КВЕЗ-ЕМ58-141М-С8Х3 від 09.03.2021 року [PERSON] сплатив ФОП [PERSON] 1\~700 грн., призначення експертиза авто вс7728со (а.с.22). Позивач стверджує, що відповідач ПАТ «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» виплату страхового відшкодування не здійснив. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому, згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Із змісту позову та доданих до нього доказів вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику «Daewoo Nexia», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 16\~686,72 грн. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували розмір завданої позивачу шкоди на зазначену позивачем суму. Беручи до уваги, що автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка відбулась з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП», а також враховуючи, що позивач з метою отримання страхового відшкодування у встановленому законом порядку звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП», яке свої зобов`язання зі сплати страхового відшкодування не виконало, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення на його користь страхового відшкодування в сумі 16\~686,72 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.34.1,34.2,34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Позивачем подано суду докази про оплату ним проведеної експертизи на підтвердження вартості матеріальних збитків в сумі 1\~700 грн., а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Згідно зі статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. За частиною другою цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд приймає розрахунок заборгованості, доданий представником позивача до позовної заяви, а також до заяви про збільшення позовних вимог, оскільки відповідачем такий не оспорено та не спростовано, власного розрахунку не надано (а.с.4,54) та доходить висновку про стягнення на користь позивача пені у розмірі 2033, 04 грн., трьох відсотків річних у розмірі 364,82 грн., інфляційних втрат у розмірі 608 , 80 грн., а всього 3\~006, 66 грн. Крім цього, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову в розмірі 908 грн. (а.с.34). Згідно з ч. 1 ст. 137 цього Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України). Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення» Виходячи з матеріалів справи, між адвокатом Ільків М.М. та позивачем [PERSON] 01.10.2021 року укладено договір про надання правової допомоги №01.10.21 (а.с.48-52). Відповідно до п.6.1 Договору сторони домовились, що вартість послуг за надання професійної правничої допомоги становить 8\~000 гривень. Згідно детального опису наданих послуг, загальна сума за надані послуги складає 8\~000 грн., та, згідно квитанції до прибуткового касового ордера №210, сплачена 27.12.2021 року (а.с.46,47). Представником позивача 10.02.2022 року скеровано відповідачу поштовою кореспонденцією копію детального опису наданих послуг з додатками, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошта (а.с.45). Однак, жодних заяв з цього приводу відповідач до суду не подав, зокрема, не обгрунтував їх неспівмірності та, у зв`язку з цим, не заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу. За наведених обставин, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 гривень.

Outcome: approved