Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернувся в суд з означеним позовом, обґрунтовуючи який вказує, що 09 грудня 2004 року між його батьком [PERSON] та Старокостянтинівською районною державною адміністрацією було укладено договір оренди земельної ділянки, у відповідності до якого [PERSON] передано в строкове платне користування земельну ділянку площею 26,14 га, кадастровий номер 6824287700:06:002:0002, із земель запасу, що розташована на території колишньої Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, термін дії договору сторони визначили у 10 років. 10 червня 2015 року між [PERSON] та Головним управлінням Держземагентства у Хмельницькій області, яке на той час уже було розпорядником спірної земельної ділянки, було укладено угоду про поновлення дії договору оренди земельної ділянки від 9 грудня 2004 року, за умовами якої [PERSON] в оренду було передано вищезазначену земельну ділянку на строк 7 років, а саме до 09 грудня 2021 року. У цій угоді сторони також передбачили переважне право орендаря при належному виконанні обов`язків згідно умов договору на подальшу оренду земельної ділянки шляхом поновлення цього договору. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину у встановленому законом порядку прийняв та оформив позивач, який є сином померлого. 24 січня 2019 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та [PERSON] було укладено додатковий договір №1/57-19-ДО, яким було внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2004 року, зокрема замінено орендаря [PERSON] на його спадкоємця [PERSON] . Вказує, що протягом усього строку дії договору оренди земельної ділянки жодних порушень з його боку не було, земельна ділянка використовувалась ним за цільовим призначенням, орендна плата сплачувалась своєчасно та у повному обсязі. Тому, 08 листопада 2021 року, за місяць до закінчення договору оренди земельної ділянки, він звернувся до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, яка з 01 січня 2021 року стала розпорядником вищезазначеної земельної ділянки, із заявою на підставі ст.33 Закону України «Про оренду землі» та п.11.3 договору оренди землі від 09 січня 2004 року, який передбачає переважне право орендаря на укладення договору оренди земельної ділянки, укласти новий договір оренди земельної ділянки. До заяви він додав проект договору із зазначенням строку дії договору та розміру орендної плати за землю, паспортні дані та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №153969013 від 25 січня 2019 року. Вказані документи були отримані відповідачем 08 листопада 2021 року. 15 листопада 2021 року він отримав лист за підписом міського голови, у якому останній повідомляв, що Старокостянтинівська міська рада не має намірів продовжувати термін дії договору оренди земельної ділянки у зв`язку із тим, що право оренди на цю земельну ділянку будуть виставлені на земельні торги. 17 грудня 2021 року відбулось пленарне засідання Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області восьмого скликання, однак рішення щодо продовження (укладення) договору оренди спірної земельної ділянки з кадастровим номером 6824287700:06:002:0002 чи відмови в укладенні такого договору не приймалось. Вважає, що такі дії відповідача слід трактувати як мовчазну згоду щодо поновлення договору оренди землі, а тому враховуючи, що він, як орендар, належно виконував обов`язки за договором оренди земельної ділянки, своєчасно звернувся до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення (укладення) договору з наданням проекту угоди користування земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору, відсутність протягом місяця після закінчення договору вимоги про повернення земельної ділянки, а також відсутність укладеної додаткової угоди, орендодавець Старокостянтинів міська рада Хмельницької області порушила його право на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди, а отже і на укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки. Оскільки відповідач не виконав належним чином вимоги ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та діяв не у спосіб, встановлений законом, чим порушив вимоги ч.2 ст.19 Конституції України, тому просить захистити своє порушене право шляхом визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2004 року площею 26,14 га, кадастровий номер 6824287700:06:002:0002, на таких умовах: «Додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2004 року Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, від імені територіальної громади міста Старокостянтинова, що іменується в подальшому Орендодавець, в особі міського голови м. Старокостянтинова Мельничука Миколи Степановича, який діє відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та рішення Старокостянтинівської міської ради від ________ року № ____ «Про підписання додаткових угод до договорів оренди землі про їх поновлення» (зі змінами) з однієї сторони, та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] , який діє від власного імені, зареєстрований та проживає: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 25 грудня 2012 року Старокостянтинівським РС УДМС України в Хмельницькій області з другої сторони, уклали цю угоду про наступне: 1. Сторони домовилися поновити та продовжити термін дії договору оренди земельної ділянки площею 26,14 га, кадастровий номер 6824287700:06:002:0002, що розташована за адресою: поза межами населених пунктів, строком на 10 років. 2. Всі інші умови договору оренди земельної ділянки залишити без змін. 3. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору від 09 грудня 2004 року. 4. Додаткова угода набуває чинності з моменту внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 5. Додаткова угода складена та підписана у трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких призначається для зберігання у суб`єкта реєстрації речових прав на нерухоме майно, другий - у Старокостянтинівській міській раді, третій - у орендаря. Орендодавець Орендар Старокостянтинівська міська рада [PERSON] Хмельницької області [ADDRESS] код ЄДРПОУ 36027760 РНОКПП [NUMBER] Міський голова _________________ Мельничук М.С. ________________ [PERSON]» В судове засідання позивач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. При вирішенні спору по суті також просить врахувати, що він продовжує користуватись спірною земельною ділянкою, засіяв її озимою пшеницею. В судове засідання відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, при вирішенні спору покладається на думку суду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 грудня 2004 року між [PERSON] , який є батьком позивача [PERSON] , та Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 26,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області строком на 10 років, а саме до 08 грудня 2014 року (а.с.9-13). 10 червня 2015 року між [PERSON] та Головним управлінням Держземагентства у Хмельницькій області, яке на той час було розпорядником спірної земельної ділянки, було укладено угоду про поновлення дії договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2004 року, за умовами якої [PERSON] в оренду було передано земельну ділянку загальною площею 26,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель державної власності в адміністративних межах Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки 6824287700:06:002:0002, строком на 7 років, а саме до 09 грудня 2021 року (а.с.14-15). [INFO] [PERSON] помер. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та єдиним його спадкоємцем за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив частину спадкового майна, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 21 лютого 2017 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Сарело Т.П., зареєстрованим в реєстрі за №349 (а.с.16). 24 січня 2019 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та [PERSON] було укладено додатковий договір №1/57-19-ДО, яким внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2004 року, із врахуванням угоди про поновлення дії договору оренди земельної ділянки від 10 червня 2015 року, зокрема, у преамбулі договору оренди земельної ділянки орендаря « [PERSON] » замінено на його спадкоємця « [PERSON] » (а.с.24-25). На підставі вищезазначеного додаткового договору №1/57-19-ДО від 24 січня 2019 року державним реєстратором 25 січня 2019 року було внесено зміни до запису про інше речове право №10239657 від 30 червня 2015 року та зазначено [PERSON] орендарем земельної ділянки площею 26,14 га, кадастровий номер 6824287700:06:002:0002, а також зазначено строк дії договору оренди до 09 грудня 2021 року, що вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №153969013 від 25 січня 2019 року (а.с.17). Крім того, зі змісту Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №295889106 від 23 січня 2022 року вбачається, що земельна ділянка площею 26,14 га, кадастровий номер 6824287700:06:002:0002, з 12 лютого 2021 року перебуває у комунальній власності Старокостянтинівської міської територіальної громади в особі Старокостянтинівської міської ради та зареєстрована за останньою на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №50-ОТГ від 24 грудня 2020 року «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність територіальним громадам» (а.с.34-36). 08 листопада 2021 року, за місяць до закінчення договору оренди земельної ділянки, [PERSON] звернувся до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області із листом-повідомленням, у якому вказав, що є орендарем земельною ділянки площею 26,14 га, кадастровий номер 6824287700:06:002:0002, яка знаходиться в адміністративних межах Старокостянтинівської міської ради, та бажає скористатись своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. В з`язку із цим просив розглянути вказане питання та повідомити про укладення договору оренди землі на умовах, викладених в проекті договору. До вказаного повідомлення [PERSON] додав проект договору оренди землі у 2-х примірниках, копію паспорта громадянина України та копію картки платника податків та копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №153969013 від 25 січня 2019 року. Вказані документи були отримані відповідачем 08 листопада 2021 року, що підтверджується описом вхідного пакета документів, який надається для отримання адміністративної послуги від 08 листопада 2021 року, а також відповідною відміткою на листі-повідомленні від 08 листопада 2021 року, реєстраційний номер 3461 (а.с.26-27). 10 листопада 2021 року за вих. №64/42-24-3131/21 на ім`я [PERSON] було направлено лист за підписом міського голови Мельничука М.С., у якому [PERSON] попереджено, що Старокостянтинівська міська територіальна громада не має наміру продовжувати з ним договір оренди земельної ділянки площею 26,14 га, кадастровий номер 6824287700:06:002:0002, у зв`язку із виставленням права оренди на цю земельну ділянку на земельні торги згідно зі ст.ст. 135, 136 Земельного кодексу України (а.с.28). На момент звернення до суду із позовом й на час розгляду даної справи у суді [PERSON] продовжує користуватись спірною земельною ділянкою, сплачує орендну плату, що підтверджується відповідним квитанціями від 17 грудня 2021 року та від 20 грудня 2021 року (а.с.30). При цьому, вимог до [PERSON] про повернення спірної земельної ділянки Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області не заявляла. Встановлені судом обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Статтями 13 та 41 Конституції України передбачено, що від імені українського народу права власника, зокрема, на землю, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Громадяни, для задоволення своїх потреб можуть користуватись об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Відповідно до положень ст.ст.142, 143 Конституції України до матеріальної основи місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Згідно ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.1, 2, 4, 11 ст.93 Земельного Кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватись в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років. Строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства не може бути меншим як 7 років. Згідно ч.1 та ч.2 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Частиною 2 статті 134 Земельного кодексу України визначено, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності, зокрема, у разі поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря. Відповідно до ч.9 ст.93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Зокрема, Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Частиною 1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав і наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому, законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність. Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому, таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»). У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»). При цьому, додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку. Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах,які були передбачені договором. Такі висновки були висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 жовтня 2020 року у справі 313/350/16-ц. Близький за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц (провадження №14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі №530/212/17 (провадження №14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. У постанові від 26 травня 2020 року у справі №908/299/18 (провадження №12/136гс-19), предметом позову в якій було визнання поновленим договору оренди землі в запропонованій редакції на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову, зокрема, з огляду на те, що позивач дотримався процедури повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, надавши проект додаткової угоди за п`ятдесят днів до закінчення строку дії договору, належним чином виконавши свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця про намір його поновити. Крім цього, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору. При цьому, Велика Палата Верховного Суду у вищезазначеній постанові вказала, що якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. З цього випливає обов`язок орендодавця передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на новий строк. Відповідно до частини 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі» таке передання здійснюється шляхом укладення сторонами додаткової угоди до договору оренди землі. Зазначена додаткова угода відповідно до пункту 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому, якщо орендодавець відмовляється чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди, оскільки за тридцять днів до закінчення строку його дії, а саме 08 листопада 2021року подав до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області лист-повідомлення про намір продовжувати оренду спірної земельної ділянки, до якого додав проект додаткової угоди, таким чином виконав свій обов`язок повідомлення орендодавця у спосіб, визначений ч.2 та ч.3 ст.33 Закону України «Про оренду землі». Орендодавець відповідно до вимог ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» після отримання листа-повідомлення від [PERSON] зобов`язаний був протягом місяця, тобто до 08 грудня 2021 року, розглянути даний лист, узгодити із ним, як орендарем, істотні умови договору, прийняти рішення та укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди або повідомити [PERSON] про відмову в продовженні договору в разі недосягнення згоди щодо істотних умов договору, належно обґрунтувавши таку відмову. Вказаних вимог Закону відповідач не дотримався, обмежившись направленням на адресу [PERSON] листа за підписом міського голови, у якому проінформував про відсутність наміру продовжувати з [PERSON] договір оренди спірної земельної ділянки в зв`язку із виставленням права оренди на цю земельну ділянку на земельні торги. В той же час, жодного рішення щодо відмови у продовженні договору оренди сесією Старокостянтинівської міської ради не приймалось, а тому вищезазначений лист за підписом міського голови не може розглядатися як відмова у продовженні договору оренди землі. Крім того, посилання відповідача на те, що право оренди на спірну земельну ділянку буде виставлено на земельні торги в зв`язку із чим договір оренди з позивачем не може бути продовженим, є безпідставними, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.134 Земельного кодексу України не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності, зокрема, у разі поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря. У разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури та строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення, поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною. Відповідно до положень ст.3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема, щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар. Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 10 вересня 2018 року у справі №920/739/17. Отже, добросовісний орендар має право розраховувати на отримання рішення відповідача на поновлення договору оренди землі, тобто може вважатись таким, що набув права "правомірного очікування". [PERSON] дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу в строки, які встановлені договором, звернувшись до відповідача із листом-повідомленням про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та направив проект договору, тому він є таким, що набув права «правомірного очікування». Однак, станом на момент звернення до суду Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області у встановленому законом порядку не розглянула питання про поновлення договору оренди та не уклала додаткової угоди до договору оренди землі. З урахуванням належного виконання [PERSON] , як орендарем, обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення (укладення) договору з наданням проекту угоди, продовження користування земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору та відсутність протягом місяця після закінчення договору вимоги про повернення спірної земельної ділянки, а також за відсутності укладеної додаткової угоди, суд дійшов висновку, що орендодавець в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області не виконав належним чином вимоги ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та діяв не у спосіб, що встановлений законом, чим порушив вимоги ч.2 ст.19 Конституції України, що у свою чергу призвело до порушення права [PERSON] на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди, а отже і на укладення додаткової угоди до договору оренди землі. З огляду на викладене, порушене право [PERSON] підлягає захисту у обраний ним спосіб, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 26 травня 2020 року у справі №908/299/18 (провадження №12/136гс-19), в зв`язку із чим позов слід задовольнити у повному обсязі. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подачу даного позову до суду позивачем сплачено 992,40 грн. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому сплачений ним судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved