Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Мотивує позов тим, що після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , в порядку спадкування за заповітом отримала право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . У цьому будинку зареєстровані відповідачі - діти її рідного брата - [PERSON] , її племінники, які з 2014 року за місцем реєстрації не проживають. Брат помер раніше [INFO] . Його дружина, мати відповідачів, зареєстрована та проживає за іншою адресою: [ADDRESS] . На даний час відповідачі не є членами її сім`ї та членами сім`ї її матері - [PERSON] , яка зареєстрована за цією адресою. Мати, [PERSON] , не є власником цього будинку і проживає разом з позивачкою. Тобто фактичне місце проживання відповідачів відрізняється від зареєстрованого місця проживання. Факт реєстрації відповідачів порушує її права як власника будинку та надвірних споруд на вільне розпорядження майном шляхом продажу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату і місце розгляду справи повідомлена належним чином. 24 травня 2022 року від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, з позовом згідна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення повістки за фактичним місцем проживання. Заяв чи клопотань від нього не надходило. Представник відповідача - виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради, в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Чорнобаївської селищної ради, проти задоволення позову не заперечують. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223 ЦПК України, суд постановив слухати справу за відсутності відповідачів та представника третьої особи. Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] являється власником будинку по [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №296987142 від 29 січня 2022 року (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 січня 2022 року спадкоємцем \~ \~ \~ \~майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] замовником технічної інвентаризації був [PERSON] (а.с. 8). В довідці №182 від 04 квітня 2022 року, виданій Богодухівським старостатом Чорнобаївської селищної ради, зазначено, що в [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). На підтвердження зазначеного позивачем надано також акт про непроживання відповідачів за місцем реєстрації від 04 квітня 2022 року (а.с. 10), підписаний старостою та сусідами. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що проживає в [ADDRESS] , близько 10 років. Його будинок розташований навпроти будинку, який успадкувала позивач. Коли він почав проживати на даній вулиці, у будинку [ADDRESS] проживали дід з бабою. З ними також жили певний час невістка і внуки, а син їх помер. Потім, років 6-7 тому, невістка з внуками виїхали. На той час онуки вже були дорослі. Потім дід помер. Бабу позивач забрала до себе. Вже протягом року в будинку ніхто не живе. Свідок [PERSON] надала в судовому засіданні такі показання. Вона 16 років проживає майже навпроти від будинку [ADDRESS] . Раніше в даному будинку жили дід, баба, їхній син, невістка та двоє внуків- відповідачі у справі. Коли син діда й баби [PERSON] помер, невістка з внуками ще деякий час жили у цьому будинку. А потім купили власний будинок і виїхали. Онуки на той час або закінчували, або вже закінчили навчання в школі. Дід з бабою жили самі більше 5 років. Потім помер дід. Баба зараз проживає у дочки, позивачки. В спірному будинку на даний час ніхто не живе. Таким чином, суд вважає встановленим, що з 2014 року відповідачі за місцем реєстрації не проживають без поважної причини, не несуть тягар по утриманню майна, не ведуть спільного господарства, домовленості між сторонами з приводу відсутності відповідачів за місцем реєстрації не встановлено. У статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (правова позиція ВС України у справі № 6-709цс16). Як роз`яснено у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права розпорядження своїм майном, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав. В цьому випадку усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням не суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки [PERSON] \~та [PERSON] втратили право користування будинком у зв`язку зі зміною власника житла. За таких обставин, враховуючи зазначені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 992,40 грн. Судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується відповідачами пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Суд на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді 50 % судового збору за подачу позову в сумі 496,2 грн. Разом з тим, враховуючи, що відповідач [PERSON] позов визнала, суд на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з неї на користь [PERSON] судові витрати у вигляді 25% судового збору за подачу позову в сумі 248,1 грн. Інші 25 % у розмірі 248,1 грн. слід компенсувати [PERSON] за рахунок держави.

Outcome: approved