Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка обґрунтована тим, що спільне життя не склалось, кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем з червня 2021 року припинились у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втратою почуття любові та поваги один до одного. Позивач вказує, що він з відповідачем різні за характером люди і у сторін протилежні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов`язки. Під час перебування у шлюбі сторони не змогли створити міцну сім`ю і не розуміли один одного, з того часу спільного господарства вони не ведуть. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 листопада 1987 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2350, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] повторно виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 27.11.2021. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не проживають разом,примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved