Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 03.12.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, предметом якого є визнання незаконним та скасування наказу директора Українківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Малинської міської ради Житомирської області №70-к від 08.11.2021 про відсторонення від роботи [PERSON] , вчительки початкових класів Українківської ЗОШ І-ІІІ ступенів Малинської міської ради; стягнення з відповідача на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.11.2021 до дня її поновлення на роботі. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 31.08.2010 [PERSON] працює вчителем початкових класів Українківської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Позивач зазнала грубого порушення свого конституційного права на роботу з боку директора школи, яке полягало в тому, що в неї вимагали на роботі медичну інформацію щодо вакцинації від респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та обмеженням її прав щодо повноцінної роботи. 05.11.2021 директором Українківської ЗОШ І-ІІІ ступенівБогданець Н.О.\~було сформовано\~на ім`я вчителя початкових класів [PERSON] повідомлення №99 про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19, відповідно до якого попереджено [PERSON] про те, що у разі, якщо до 08.11.2021 нею не буде надано документ, який підтверджує профілактичне щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ №595 від 16.09.2011 року, то у такому разі 08.11.2021 року її відсторонять від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст.46 КЗпП України та ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Також проінформовано [PERSON] про те, що період відсторонення від роботи без збереження заробітної плати не увійде до страхового стажу для пенсії та оплати тимчасової непрацездатності, адже за цей період роботодавець не сплачуватиме страховий внесок та соціальне страхування, також період відсторонення не увійде і до стажу, що дає право на щорічну відпустку. 08.11.2021 директором Українківської ЗОШ І-ІІІ ступенівБогданець Н.О. було винесено наказ №70-к «Про відсторонення від роботи [PERSON] »з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Наказ мотивований тим, що оскільки у позивачки відсутнє щеплення, то відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України директор відсторонює її від роботи. Позивач вважає даний наказ незаконним, в тому числі, оскільки без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення проти COVID-19, є грубим порушенням її конституційного права на працю і отримання винагороди за неї як засобу до існування; зазначила при цьому, що відмовилася від вакцинації через відсутність законних підтверджень безпечності протиковідних вакцин. Отже,\~з підстав порушення вимог статті 43 Конституції України, статей 2, 21, 147 Кодексу законів про працю України, позивач просила суд визнати незаконним та скасувати спірний наказ відповідача №70-к від 08.11.2021 в частині відсторонення її від роботи та зобов`язати відповідача виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.11.2021 до дня поновлення на роботі та стягнути на її користь судові витрати. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 06.12.2021 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 10 годину 30 хвилин 11.01.2022, витребувано в Українківській ЗОШ І-ІІІ ступенів Малинської міської ради Житомирської області розрахунок середнього заробітку [PERSON] 06.01.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] 10.01.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив. \~ \~ \~ \~11.01.2022 розгляд справи відкладено на 04.02.2022 у зв`язку з задоволенням клопотання представника відповідача та надано йому час для ознайомлення з відповіддю на відзив. У зв`язку з тим, що суддя з 04.02.2022 по 11.02.2022 перебувала на лікарняному, розгляд вказаної цивільної справи не проводився та призначено судове засідання на 12 годину 28.02.2022. У зв`язку з дією правового\~режиму воєнного стану та на підставі п. 5 наказу голови Малинського районного суду від 24.02.2022 року № 1-од «Про реалізацію ІІІ етапу плану забезпечення безперервної діяльності Малинського районного суду Житомирської області» з 24.02.2022 судом виконувалися тільки функції щодо розгляду невідкладних справ. На підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 10.03.2022 року №4/0/9-22 з 07.03.2022 року по 21.04.2022 року правосуддя в Малинському районному суді Житомирської області не здійснювалось. У судове засідання 19.05.2022 позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання 19.05.2022 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду представник повідомлений належним чином. Позиція позивача. У ході судового розгляду справи позивачка та її представник адвокат Корнійчук О.М., який діє в інтересах [PERSON] на підставі Ордеру на надання правової допомоги серії ЖТ №100918 від 18.12.2021, позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити Свої заперечення щодо законності дій відповідача, пов`язані з відстороненням її від роботи, [PERSON] виклала також у відповіді на відзив від 10.01.2022. Позиція відповідача. Представник відповідача, директор Українківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Богданець Н.О. у ході судового розгляду справи висловила свою позицію та заперечила проти позову. У поданому до суду відзиві від 06.01.2022 представник відповідача зазначає, що довідка ЛКК №532 від 05.11.2021, надана позивачем у якості доказу протипоказань до вакцинації, не може слугувати заміною офіційно затвердженої форми №028-1/0 та не містить інформації щодо протипоказань для позивача до щеплення проти COVID-19. [PERSON] було інформовано про необхідність вакцинування до 08.11.2021 року, на що остання не відреагувала. У зв`язку з цим наказом №70-к від 08.11.2021 позивача було відсторонено від роботи. З наказом позивач ознайомлена, проте не погодилася. Вважає, що дії відповідача відповідають вимогам частини першої статті 46 Кодексу законів про працю України, статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних захворювань», Переліку особливо небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, постанові КМУ від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Встановлені судом обставини. З трудової книжки [PERSON] вбачається, що позивач з 01.09.2010 призначена на посаду вчителя початкових класів в Українківську ЗОШ І-ІІІ ступенів (а.с.29-34). 05.11.2021 під №99 директором школи [PERSON] було винесено письмове повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 на ім`я вчителя початкових класів [PERSON] (а.с.21). Дане повідомлення має наступний зміст: «Повідомляємо, що з 08 листопада 2021р. на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення від COVID-19 обов`язкове для працівників нашого навчального закладу. На підставі наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021р. №2153 просимо до 08 листопада 2021 року надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011р. №595. Якщо до 08.11.2021 Ви не надасте один із зазначених документів, 08 листопада 2021 року вас відсторонять від роботи без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП та ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000р. №1645-ІІІ. Інформуємо також, що період відсторонення від роботи без збереження заробітної плати не увійде до страхового стажу для пенсії та оплати тимчасової непрацездатності, адже цей період роботодавець не сплачуватиме за Вас страховий внесок. Період відсторонення без збереження заробітної плати не увійде й до стажу, що дає право на щорічну відпустку (ст.9 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996р. №504/96-ВР)». Підпис [PERSON] про ознайомлення з вищезазначеним повідомленням відсутній. Разом з цим, на повідомлення від 05.11.2021 позивачем було подано заперечення, в якому остання виклала своє непогодження з вказаним документом (а.с.24-26). 08.11.2021 року під №70-к директором школи [PERSON] було винесено наказ «Про відсторонення від роботи [PERSON] » (а.с.20), підставою для складення якого є повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19 [PERSON] від 05.11.2021 №99. Наказ винесений на підставі статті 46 КЗпП України, ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказу МОЗ «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». З даного наказу вбачається, що [PERSON] відсторонена від роботи з 08.11.2021р. на час відсутності щеплення від COVID-19 без збереження заробітної плати. Підпис [PERSON] про ознайомлення з наказом відсутній. Також матеріали справи містять Акт про непогодження [PERSON] з наказом по Українківській ЗОШ І-ІІІ ступенів від 08.11.2021 року №70-к, складений за підписом директора школи [PERSON] , заступника директора з навчально-виховної роботи [PERSON] та голови профкому [PERSON] (а.с.19). Відповідно до довідки про доходи Управління освіти, молоді, спорту та національно-патріотичного виховання виконавчого комітету Малинської міської ради №164 від 10.11.2021, виданої [PERSON] , середня заробітна плата по тарифікації становить 13255,20 грн. (а.с.18). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відсторонення позивача від виконання трудових обов`язків з підстав відсутності щеплення проти хвороби COVID-19. При вирішенні даного спору суд перевіряє на відповідність законодавству оспорюваного наказу про відсторонення від роботи працівника закладу загальної середньої освіти й правомірності невиплати відповідному працівникові заробітної плати. Вирішуючи позовні вимоги, суд керується Конституцією України, Кодексом Законів про працю України, Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», а також підзаконними нормативно-правовими актами. Стаття 3 Конституції України\~визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно зі\~статтею 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Стаття 49 Конституції України\~встановлює, що держава, зокрема, забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя. Статтею 64 Конституції України\~визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. Трудові відносини в Україні врегульовані\~КЗпП України\~(ст.1). Статтею\~21\~КЗпП\~України проголошена рівність трудових прав громадян та заборонена будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема, й обмеження прав працівників залежно від стану їхнього здоров`я. Як визначено в\~ст. 46 КЗпП України\~відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Таким чином, перелік підстав для відсторонення працівника від роботи, який визначений статтею 46 Кодексу, не є вичерпним; в той же час підстави для відсторонення працівника від роботи мають бути визначені виключно актами законодавства України. Згідно з ч. 1 статті 12\~Закону України\~«Про захист\~населення від\~інфекційних хвороб» профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. В той же час, ч. 2 ст. 12 вказаного Закону, на яку відповідач посилається в наказі, як на підставу відсторонення позивачки від роботи, передбачає, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Таким чином, статтею 12 Закону обов`язковими визначено щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця та туберкульозу; щеплення від респіраторної хвороби COVID-19 за статтею 12 Закону до переліку обов`язкових не віднесено. В той же час, ч. 2 ст.12 Закону визначає, що вказаний перелік хвороб, щеплення від яких можуть бути визнані обов`язковими для певного кола працівників, може бути розширений, а відмова чи ухилення працівника від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, є підставою для його відсторонення від роботи. З аналізу вказаних норм слідує висновок, що підставою для відсторонення працівника від роботи є його ухилення чи відмова не від будь-якого щеплення, а лише від обов`язкового профілактичного щеплення для даного кола працівників. Крім того, порядок відмови особи від обов`язкового медичного щеплення визначений ч. 6-7 ст. 12 Закону, якими визначено, що якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов`язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків; відомості про профілактичні щеплення, поствакцинальні ускладнення та про відмову від обов`язкових профілактичних щеплень підлягають статистичному обліку і вносяться до відповідних медичних документів. Так, перелік обов`язкових профілактичних щеплень та оптимальні строки їх проведення визначаються відповідним календарем, що встановлено\~статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Норми вказаного Календаря, який затверджений наказом МОЗ України, також визначають, що саме цей календар встановлює перелік обов`язкових профілактичних щеплень та оптимальні строки їх проведення. Розділ IV вищевказаного Календаря визначає конкретний перелік захворювань та відповідних категорій осіб за віком чи видом роботи, які підлягають щепленням на ендемічних територіях та за епідемічними показаннями. Однак, захворювання COVID-19 та щеплення проти нього відсутні у будь-якому із розділів Календаря профілактичних щеплень, у зв`язку з чим щеплення проти такого захворювання не набуває статусу обов`язкового профілактичного згідно з вимогами \~Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затверджений\~наказомМіністерства\~охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153, пунктом 3 якого до переліку осіб, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 віднесено працівників закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Пунктом 41-6 постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 09.12.2020\~№ 1236\~«Про встановлення\~карантину та\~запровадження обмежувальних\~протиепідемічних заходів\~з метою\~запобігання поширенню\~на території\~України гострої\~респіраторної хвороби\~COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваного наказу), передбачено відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12\~Закону України\~«Про захист\~населення від\~інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. Право на працю та право заробляти працею на життя, яке гарантоване\~статтею 43 Конституції, включено до\~розділу ІІ Конституції\~і\~належить до основних прав і свобод людини та громадянина. Пунктом 1\~статті 92 Конституції\~встановлено, що\~права і свободи громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина визначаються виключно законами України. Конституційний Суд України у рішенні №10-р/2020 від 28.08.2020 р. зазначає, що згідно зі\~статтею 64 Конституції України\~конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України; в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень; не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України; обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених\~Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України. Таким чином, відповідно до пункту 2\~статті 116 Конституції\~Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянами, в тім, цей орган не наділений повноваженнями ухвалювати нормативно-правові акти, спрямовані на звуження або обмеження цих прав. \~ \~ \~ \~З оглядну на викладене, суд прийшов до висновку, що станом на 08.11.2021 у відповідача не було жодних правових підстав для відсторонення позивача від роботи, оскільки, незважаючи на те, що посада позивача, хоч і віднесена до переліку осіб, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, однак, саме щеплення від респіраторної хвороби COVID-19 законодавством України не віднесено до переліку обов`язкових, крім того, відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що позивач відмовилась чи ухилилась від щеплення у порядку, встановлено ч. 6 ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" на момент винесення оскаржуваного наказу, а відтак, відсутність у позивача даного щеплення не є підставою для її відсторонення від роботи. Таким чином, суд констатує, що відсторонення позивача від роботи є втручанням її у право на працю та право заробляти працею на життя шляхом його обмеження, що не ґрунтується на законі, а відтак, оскаржуваний наказ про відсторонення позивача від роботи підлягає скасуванню. Стосовно вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд зазначає, що згідно ізподаною на виконання ухвали суду відповідачем довідкою-розрахунком, заробітна плата позивачу нараховується та виплачується Управлінням освіти, молоді, спорту та національно-патріотичного виховання виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області, а не відповідачем. Позивач не заявляла клопотання про залучення Управління освіти, молоді, спорту та національно-патріотичного виховання виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області до участі у справі у якості співвідповідача. Отже, у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу слід відмовити, оскільки ці вимоги пред`явлені до неналежного відповідача. Разом з тим, дане рішення суду не перешкоджає як позивачу захистити свої права шляхом пред`явлення у встановленому законом порядку позову до належного відповідача, так і належному суб`єкту добровільно виконати обов`язок щодо виплати позивачу заробітної плати з дня незаконного відсторонення від роботи до дня фактичного допуску до роботи. Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат по справі у відповідності дост.141 ЦПК України, суд зазначає наступне. При зверненні до суду позивачем було сплачено 908,00 грн. судового збору. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, які стосуються стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, то судові витрати по сплаті позивачем судового збору не підлягають розподілу.

Outcome: partial