Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що батьками позивача є [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька позивач отримала спадщину, за заповітом та постійно починаючи з липня 1992 року проживає в с. Осички Вільшанської селищної ради Кіровоградської області. В своєму будинку позивач проживає й до сьогодні. Оскільки позивач людина юридично не обізнана, то маючи заповіт від батька, вважала, що будинок в якому вона проживає належить їй на праві власності, але їй було роз`яснено що оскільки покійний батько позивача не отримав в свій час свідоцтво про право власності на будинок, даний будинок не входить в список спадкового майна, що унеможливлює отримання свідоцтва про власність на будинок в порядку спадкування. Позивачу стало відомо, що будинок в якому вона проживає не належить їй, відсутність свідоцтва про право власності на будинок, обмежує її в правах. На даний час позивач не має можливості на отримання будь-яких пільг, крім того, при необхідності не зможе відчужити належний їй будинок. Вищевказані обставини змушують позивача звернутись до суду з даним позовом. В даному будинку позивач проживає майже тридцять років, а тому має право на визнання права власності на будинок в порядку набувальної давності. Позивач просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Позивач надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, вимоги викладені в заяві визнає в повному обсязі, не заперечує щодо визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вільшанським ЗАГС Кіровоградської області 08.07.1985 року, [PERSON] померла [INFO] в с. Осички Вільшанський район Кіровоградська область (а.с.17). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області 30.07.2010 року, [PERSON] помер [INFO] в с. Осички Вільшанський район Кіровоградська область (а.с.18). 29 вересня 1974 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у Вільшанському райвідділі ЗАГС Кіровоградської області, прізвище після укладення шлюбу дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 29.09.1974 року (а.с.19). Згідно копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори Черниш Т.В. 27.11.1979 року, зареєстровано в реєстрі за №485, на випадок смерті [PERSON] все його майно заповів [PERSON] (а.с.16). У відповідності із копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , виготовленого станом на 26.09.2019 року, замовником технічної інвентаризації зазначено [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копії довідки реєстраційного відділу Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області №456 від 06.03.2020 року, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано з 28.07.1992 року і по теперішній час за адресою: Кіровоградська область, Вільшанський район, с. Осички (а.с.14). Згідно довідки виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Кіровоградської області №179 від 01.10.2019 року, відповідно рішення комітету Вільшанської селищної ради №97 від 05.10.1992 року «Про визнання права власності на домоволодіння в селах Осички та Калмазове» [PERSON] , який помер [INFO] , належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Судом встановлено, що позивач з липня 1992 року постійно, безперервно та відкрито володіє житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Пунктами 13, 14 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки позивач добросовісно заволодів вищевказаним житловим будинком та більше десяти років відкрито користується ним, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на зазначений житловий будинок за набувальною давністю.

Outcome: approved