Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся з позовом до ТОВ "Фінпром маркет" (далі відповідач), з вимогами: -\~визнати таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№14410\~від 24.03.2021,\~вчинений приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенко\~Євгеном Михайловичем\~про стягнення\~з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" заборгованість в сумі 10655,97 грн. та стягнути судові витрати. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 24.03.2021 в м. Київ, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №14410 про звернення стягнення з позивача невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ "Фінпром маркет", якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (35017877) відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №24122020-ФК від 24.12.2020, якому в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» (35465907) відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №23/12/20 від 23.12.2020, якому в свою чергу ТОВ «Лінеруа Україна» (42753492) на підставі Договру факторингу №23/03/2020 від 23.03.2021, відступлено вимоги за Кредитним договором №158356 від 21.09.2019, укладеного між «Лінеура Україна» та позивачем. Відповідач звернувся до відділу державної виконавчої служби внаслідок чого 06.10.2021 старшим державним виконавцем було відкрито виконавче провадження 67056846. Підстави виникнення такої заборгованості невідомі. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 18.10.2021 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенка Євгена\~Михайловича матеріали щодо вчинення 24.03.2021 виконавчого напису, за реєстраційним номером 14410. Сторони не\~подали до\~суду своїх\~заперечень проти\~розгляду справив порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у\~визначений судом\~строк відзиву\~на позов\~не подав,\~однак у\~своїй заяві\~вих №76595\~від 01.11.2021\~представник відповідача\~визнав позовні\~вимоги в\~частині визнання\~виконавчого напису\~№14410\~від 24.03.2021,\~вчиненого приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Є.М.\~про стягнення\~з позивача на користь відповідача заборгованість в сумі 10655,97 грн таким, що не підлягає виконанню. Крім того, за визнання позовної вимоги просив суд стягнути 50% судового збору на користь позивача, а іншу частину повернути йому з державного бюджету. Третьою особою заяв та клопотань не подано. Ухвалою суду\~від 29.11.2021\~витребувано від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріали щодо вчинення 24.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виконавчого напису за реєстраційним номером 14410. Ухвалою суду від 17.01.2022 вирішено тимчасово вилучити від приватного нотаріуса матеріали щодо вчинення 24.03.2021 виконавчого напису за реєстраційним номером 14410. Як визначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках. Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, 24.03.2021 в м. Київ, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №14410 про звернення стягнення з позивача невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ "Фінпром маркет", якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (35017877) відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №24122020-ФК від 24.12.2020, якому в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» (35465907) відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №23/12/20 від 23.12.2020, якому в свою чергу ТОВ «Лінеруа Україна» (42753492) на підставі Договру факторингу №23/03/2020 від 23.03.2021, відступлено вимоги за Кредитним договором №158356 від 21.09.2019, укладеного між «Лінеура Україна» та позивачем. Відповідач звернувся до відділу державної виконавчої служби, внаслідок чого 06.10.2021 старшим державним виконавцем було відкрито виконавче провадження 67056846. Позивач стверджує, що підстави виникнення\~заборгованості невідомі,\~а виконавчий\~напис нотаріуса\~є безпідставним.\~Судом було\~витребувано від\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М.\~матеріали за\~яким вчинявся\~виконавчий напис,\~однак витребувані\~докази суду\~не надано,\~про поважність\~причин неможливості\~їх подання\~не повідомлено,\~а судом\~застосовано заходи\~процесуального примусу.\~Разом з\~тим,\~представник відповідача\~у своїй\~заяві вих\~№76595\~від 01.11.2021\~визнав позовні\~вимоги в\~частині визнання\~виконавчого напису\~№14410\~від 24.03.2021,\~вчиненого приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Є.М.\~про стягнення\~з позивача на користь відповідача заборгованість в сумі 10655,97 грн таким, що не підлягає виконанню. Кірм того, за визнання позовної вимоги просив суд стягнути 50% судового збору на користь позивача, а іншу частину повернути йому з державного бюджету. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те. що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Нотаріусу не було подано жодного доказу про безспірність вимог, не надано доказів що боржник визнає борг, та не було надано доказів, що боржник взагалі хоча б раз повідомлявся про наявність у нього боргу перед відповідачем. Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний. Натомість, представником відповідача було подано заяву про визнання позову. У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону й порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже,\~з урахуванням\~встановлених обставин\~та норм\~для їх\~правового регулювання,\~суд дійшов\~висновку,\~що вимога\~про визнання\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№14410\~від 24.03.2021,\~вчинений нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М.\~про стягнення\~з позивача на користь відповідача заборгованість в сумі 10655,97 грн - підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якою визначено, що в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті та задоволення позову, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 50 %, який ним сплачено, а також повернути позивачу з державного бюджету інші 50 % судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved