Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 лютого 2021 року звернулась до Березанського районного суду із зазначеною позовною заявою, у якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за реєстровим номером 34548 від 08 вересня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" в рахунок погашення заборгованості у сумі 13370,00 грн., посилаючись на те, що у 2019 році вже було відкрите виконавчого провадження ВП №6053578 від 20 вересня 2019 року про стягнення з позивача на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" коштів у сумі 12826,21 грн. на підставі виконавчого напису №5134 від 20 вересня 2019 року приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М.. Борг був набутий відповідачем шляхом поетапного відступлення права вимоги ПАТ "ОТП Банк", з яким [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту від 13 серпня 2012 року за №20004530958, за договором факторингу №24/03/17/1 від 24 березня 2017 року ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів", яке за договором факторингу №28/12/18 від 28 грудня 2018 року відступило право вимоги ТОВ "Фінансова компанія управління активами. З ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" позивач ніяких договорів не укладала, у виконавчих документах приватного нотаріуса Горай О.С. по виконавчому провадженню 63655904 не вказано, яким чином борг позивача перейшов до стягувача ТОВ ФК "АЛАНД", тому існує сумнів у праві стягувача вимагати борг. Крім того, про вчинення виконавчого напису позивача не було повідомлено та нотаріусом не враховано сплив трирічного строку з дня виникнення права вимоги. Ухвалою Березанського районного суду від 14 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи; третій особі запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву. Позивач у встановлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надала, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав 19 квітня 2021 року, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення (а.с.37), відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надав. Направлені третій особі без самостійних вимог на стороні відповідача - приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви повернуті до суду із відміткою про відмову адресата отримати поштову кореспонденцію (а.с.38) та за відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.39). Згідно із ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. З матеріалів справи встановлено, що на підставі виконавчого напису № 34548, вчиненого 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 63655904, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості за кредитним договором у розмірі 13370,00 грн., приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. 18 листопада 2020 року вікрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису №63655904 (а.с.12). Повідомлення про відкриття виконавчого провадження направлено позивачу 30 листопада 2020 року (а.с.17). Відомості про повідомлення позивача нотаріусом про вчинення виконавчого напису відсутні. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно із п.19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст.87 Закону України «Про нотаріат» длястягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСР № 71825964). Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріусу разом із відповідною заявою стягувача було надано первинні фінансові документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не надав суду відповідних доказів, що саме він має право відповідної вимоги до позивача; не надав доказів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис та сам виконавчий напис; у постанові приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження № 63655904 від 18 листопада 2020 року, постанові про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанові про стягнення з боржника основної винагороди та постанові прло звернення стягнення на заробітну плату від 30 листопада 2020 року, приватним виконавцем місце проживання боржника зазначено як [ADDRESS] , що не відповідає дійсному місцю реєстрації та проживання боржника. У матеріалах справи відсутні відомості щодо повідомлення позивача про поетапний перехід прав вимоги за кредитним договором №2000453095 від 13 серпня 2012 року від ПАТ «ОТП Банк» до відповідача та про порядок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором. Витребувані ухвалою суду від 14 квітня 2021 року у відповідача документи на підтвердження існування суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 13 серпня 2012 року за № 2000453095, укладеного [PERSON] та ПАТ "ОТП БАНК" та витребувана у приватного нотаріуса Горай О.С. копія виконавчого напису суду не надані. За таких обставин, враховуючи, те, що суду не надано доказів, що при вчиненні даного виконавчого напису нотаріусу були надані відповідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, суд враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 року №480, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а саме виключено розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", на території України запроваджено режим воєнного стану, у зв`язку із чим пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 про "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" забороняється вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які не є нотаріально посвідченими, протягом одного місяця з дня його припинення або скасування. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі 908,00 грн. та судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн., усього 1362,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved