Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суд з позовом до Козятинської міської\~ради Хмільницького\~району Вінницької\~області, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким усе своє майно заповіла позивачу. У встановлений законодавством строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не знав про існування заповіту та вважав, що квартира залишиться його сестрі [PERSON] , яка залишилася там проживати. Враховуючи наведені вище обставини, позивачу необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, в судовому порядку. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу слухати у їхню відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить справу слухати у його відсутності. За таких обставин та у зв`язку з визнанням відповідачами позову, суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у даному судовому засіданні за наявними у справі доказами. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5, 6, 11). Після її смерті відкрилася спадщина на ј частку квартири [ADDRESS] (а.с.13). З копій матеріалів спадкової справи №465/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що чоловік померлої і батько позивача [PERSON] 14.08.2012 подав заяву про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині. Крім того, у матеріалах міститься заповіт на ім`я [PERSON] відповідно до якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачу (а.с.28-29). [INFO] помер [PERSON] (а.с.14). Позивач є спадкоємцем майна матері за заповітом (а.с.7), однак у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустив, оскільки не знав про існування заповіту. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст.1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Верховного Суду від 21.09.2020 (провадження № 61-14962ск19) на нотаріуса або посадову особу органу місцевого самоврядування, уповноважену на вчинення нотаріальних дій, покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивача як спадкоємця майна матері [PERSON] , неповідомлення посадовою особою органу місцевого самоврядування, уповноваженою на вчинення нотаріальних дій, позивача про існування заповіту, суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а саме терміном один місяць після набрання рішенням законної сили. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного вище, а також зважаючи на те, що відповідачі визнали позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved