Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

у лютому 2022 року [PERSON] звернувся у суд з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі дублікату довідки № 293 від 23 грудня 1991 року ЖБК "Темп - 12". В зазначеній квартирі зареєстрована його дочка - [PERSON] , яка фактично з 2012 року по теперішній час там не проживає, комунальні послуг не сплачує. Таке становище порушує його права та інтереси, не дає можливості користуватися своїм приватним житлом та створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження. За таких підстав, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 15) [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі дублікату довідки № 293 від 23 грудня 1991 року ЖБК "Темп - 12". (а.с. 7) У спірній квартирі також з 03 серпня 1984 року зареєстрована [PERSON] , що підтверджується довідкою від 15 лютого 2022 року відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київської області. Позивач просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням, у зв`язку з тим, що вона не проживає в даній квартирі з 2012 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, зокрема погіршує його матеріальне становище. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Разом з тим, відповідно до ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач на підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі понад один рік не надав будь-яких письмових доказів. Клопотання про допит свідків на підтвердження обставин справи також відсутні. З огляду на викладене в задоволенні цього позову слід відмовити.

Outcome: dismissed