Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Барська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована у даному будинку, але не проживає з 2016 року по даний час, не бере участі в утриманні будинку. Однак для вчинення певних правочинів реєстрація відповідача у будинку позивача чинить останньому перешкоди повною мірою розпоряджатися будинком на власний розсуд, та значно обмежує його законні права. Відповідач є колишньою невісткою позивача. З його сином вони розлучилися та невістка перестала проживати у спірному будинку. Позивач не має зв`язку з відповідачем, йому лише відомо, що колишня невістка [PERSON] проживає у с. Красносілка Деражнянського району Хмельницької області. Тому позивач змушений звертатися до суду з проханням визнати відповідача у справі такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 21.03.2022 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було надано п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження. Копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та додатків відповідачу двічі було надіслано за адресою місця проживання відповідача, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Копія ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та додатків вважається врученою відповідачу 17.05.2022, відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою". У строк, що визначений в ухвалі суду (до 01.06.2022), та станом на 06.06.2022 відповідач відзив не подала, жодних клопотань чи заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні без повідомлення сторін до суду також не надходило. Третя особа правом на надання до суду пояснень стосовно спору не скористалася. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяву позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до даних копії договору купівлі-продажу житлового будинку, який зареєстрований у реєстрі за № 546 від 04.03.2002, [PERSON] купив будинок по [ADDRESS] . Відповідно до\~даних акту\~обстеження фактичного\~проживання №\~1\~від 31.01.2022, встановлено, що [PERSON] з 2016 року за адресою: [ADDRESS] , не проживає. Згідно з даними довідки Гармаківського старостинського округу Барської міської територіальної громади Жмеринського району Вінницької області № 31 від 01.02.2022, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але в даний час на території старостинського округу з 2016 року не проживає. Відповідно до даних копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 19.05.1992, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На адвокатський запит представника позивача від Виконавчого комітету Деражнянської міської ради Хмельницької області було отримано відповідь від 18.02.2022, що [PERSON] , [INFO] , проживає на території старостинського округу з центром у смт Лозове Деражнянської міської територіальної громади Хмельницької області з березня 2017 року і по теперішній час. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] втратила статус члена сім`ї власника житла після розірвання шлюбу з сином позивача, крім того, відповідач відсутня за місцем реєстрації понад встановлені законодавством строки, поважність причин своєї відсутності суду не повідомила, суду не надано доказів про існування будь-якої домовленості між власником житла та відповідачем, реєстрація місця проживання відповідача у будинку позивача чинить останньому перешкоди у повноцінному здійсненні свого права власності. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 992,40 гривень витрат на сплату судового збору. На підставі викладеного та ст. 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved