Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просила визнати [PERSON] , 1975 року народження батьком [PERSON] , [INFO] ; щомісячно стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 8000 гривень, визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] разом з матір"ю та стягнути на користь позивачки з відповідача моральну шкоду в сумі 416000 гривень. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 2013 по 2016 роки вона проживала разом з відповідачем без реєстрації шлюбу, вела спільне господарство, в період шлюбу у них народився син, але відомості про батька були записані на підставі ст.135 СК України. Після припинення шлюбних стосунків відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини , що спричинило фізичні та психічні страждання . В судовому засіданні під час розгляду справи відповідачем [PERSON] було внесено зміни в актовий запис про народження сина, згідно свідоцтва про народження від 20 листопада 2021 року (а.с.127 ) він за власною заявою записаний батьком сина [PERSON] . В зв"язку з цим позивач просила залишити без розгляду позовні вимоги в частині встановлення батьківства (а.с.129). Інші позовні вимоги позивач [PERSON] підтримала в судовому засіданні в повному об"ємі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала частково, згодна на сплату аліментів в сумі 3000 гривень, в іншій частині позовних вимог просила відмовити .Представник служби в справах дітей Фіцай Н.М. в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.107), позовні вимоги просить задовольнити . Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали у фактично шлюбних стосунках з 2013 року по 2016 рік. [INFO] у них народився син [PERSON] . Оскільки відповідач відмовився визнавати своє батьківство в передбаченому законом порядку, то зі слів позивачки відомості про батька дитини були внесені відповідно до вимог ст.135 СК України. Разом з тим, учасниками не оспоювався той факт, що відповідач визнавав своє батьківство, надавав періодично матеріальну допомогу на утримання сина. За заявою [PERSON] 20 листопада 2021 року видано свідцтво про народження сина, де він записаний батьком дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2022 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить : з 1 січня 2618 грн. ; з 01.07.2022 - 2744грн; з 01.12.2022 - 2833 грн. Судом достеменно з"ясовано, що сторони спільно не проживають. Відповідач має іншу сім"ю, на утриманні перебуває син, який навчається. Разом з тим, в його користуванні є автомобіль, будинок, він займається підприємницькою діяльністю, має дохід понад 3000000 гривень в рік. А тому суд вважає, що відповідач спроможний щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 5000 гривень. Не дивлячись на те, що такий розмір дещо перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте є необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оскільки в даний час син іде до першого класу, займається з репетиторами, поглиблено вивчає деякі предмети, а тому вказана сума забезпечить належний розвиток дитини . Позовні вимоги в частині визначення місця проживання сина разом з матір"ю не оспорюються відповідачем, в зв"язку з чим суд їх задовольняє. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в сумі 416 тисяч гривень, на думку суду, не підлягають задоволенню. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, у спірних правовідносинах, які виникли між сторонами, на відповідача не може бути покладено обов`язок з відшкодування позивачці моральної шкоди, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають . На підставі викладеного та

Outcome: partial