Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Луцької міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог, обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме, квартиру [ADDRESS] . У встановлений законом строк, [PERSON] через представника, звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру, однак, йому було відмовлено, оскільки, відсутні документи, з яких можна встановити, що [PERSON] є сином [PERSON] . З даного приводу [PERSON] звернувся до Луцького міськрайонного суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON] , однак, до вирішення справи по суті [PERSON] [INFO] помер, тому дана заява була залишена без розгляду. В свою чергу, вказує, що за життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів йому, [PERSON] . У встановлений законом строк, він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на квартиру [ADDRESS] , однак, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищезазначене майно. На підставі наведеного просить суд, встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у родинних відносинах, як син та мати, визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] , що залишилися після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2022 року відкрито спрощене провадження у справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав у ній зазначених, просив позов задовольнити. Представник відповідача до судового засідання подав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, при вирішені справи покладався на розсуд суду. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності представника відповідача по наявним матеріалам справи. Заслухавши думку позивача, показання свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту п.п. 1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.03.1958 року, батьками [PERSON] є « [PERSON] » та « [PERSON] », дата народження [INFO] . Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 02 лютого 1956 року був укладений шлюб, зареєстрований в бюро ЗАГС Нижнетавдинського району Тюменської області, актовий запис №11. Присвоєно спільне прізвище « [PERSON] » (а.с. 11). Також, із матеріалів справи вбачається, що згідно актового запису про шлюб №1316, складеного 12.11.2004 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Присвоєно спільне прізвище « [PERSON] » (а.с. 12). Крім того, із показань свідка [PERSON] , що була хорошою знайомою [PERSON] останні 5-6 років, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як мати та син. Відтак, з поданих документів та показань свідка, очевидно встановлено, що « [PERSON] », яка записана матір`ю « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] », [INFO] , яка померла [INFO] , одна і та ж особа, а [PERSON] є її сином. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] необхідно для одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка залишилася після смерті [PERSON] . На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву в частині встановлення факту родинних відносин, слід задовольнити, а саме встановити, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Щодо вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповіт є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом встановлено, що [INFO] померла - [PERSON] . Із довідки КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 05.03.2021 року № 779, вбачається, що [PERSON] на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на зазначене майно. Спадкоємець за законом першої черги син спадкодавця [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно [PERSON] було відмолено, у зв`язку з неможливістю встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та [PERSON] (а.с. 9). Судом також встановлено, що [PERSON] за життя не встиг встановити факт родинних відносин з матір`ю [PERSON] , не оформив спадкові права на спадкове майно після її смерті та [INFO] помер (а.с. 21). Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що 23 лютого 2021 року спадкодавець [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів все належне йому майно з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що за законом матиме право, заповів [PERSON] , позивачу у справі (а.с. 22). Спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Інших спадкоємців за заповітом та законом немає (а.с. 53-69). Таким чином, позивачу як спадкоємцю [PERSON] належить вищезазначене спадкове майно. Наявність спірного спадкового майна, зокрема квартири, загальною площею 45,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,підтверджується технічним паспортом від 05 березня 2021 року (а.с. 6-8). Однак, у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно позивачу було відмолено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця (а.с. 10). Таким чином, враховуючи ті обставини, що [PERSON] являється спадкоємцем майна за заповітом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину, то суд приходить до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] , а тому позов в цій частині також підлягає до задоволення.

Outcome: approved