Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вимоги обґрунтовує тим, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори Ревою Л.Л 07.09.2011, р.№ 1-934 позивач був власником 31/100 часток домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] . Право власності позивача було зареєстровано в Комунальному підприємстві «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» в книзі 130 номер запису 682-41602. Заочним рішенням Рівненського міського суду від 26.10.2020 право спільної часткової власності на домоволодіння по [ADDRESS] було припинене і позивачу була виділена в натурі належна йому 31/100 частка в праві власності на нього з визнанням за ним права приватної власності на квартиру [ADDRESS] , як окремий об`єкт нерухомого майна. Право власності на квартиру було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 21.04.2021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 23459919561. Син позивача, [PERSON] , проживав і в даний час зареєстрований у житловому приміщенні по [ADDRESS] , про що свідчить довідка управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про склад зареєстрованих осіб №73769 від 07.12.2021. 19 грудня 2019 року син позивача поїхав на заробітки за кордон і з того часу у належній позивачу на праві власності квартирі він не проживає. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Реєстрація місця проживання сина у належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS] створює позивачу перешкоди в користуванні власністю, оскільки він позбавлений можливості оформити житлову субсидію, у зв`язку з чим змушений нести додаткові витрати по утриманню свого майна. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якій він також вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду, був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставіст.280 ЦПК Українив заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Дана квартира належить позивачу на праві приватної власності, доказом чого є копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.04.2021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 23459919561. Відповідно до копії довідки Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про склад зареєстрованих осіб №73769 від 07.12.2021, в даному житлі зареєстровано позивача та відповідача. Згідно з відповіддю № 91-6368/0/15-22-Вих від 31.03.2022 з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, [PERSON] перетнув кордон України в населеному пункті Ягодин 15.01.2022. Згідно з ч.1ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ч. 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Як зазначено вст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Наявність у відповідача реєстрації в даній квартирі, порушує право на користування житлом позивача. За таких обставин, так як відповідач протягом тривалого часу не проживає за адресою: квартира [ADDRESS] , не несе витрат по утриманню квартири, наявність у відповідача реєстрації в квартирі порушує право власності позивача, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved