Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що 01 червня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Виконавчому комітеті Клелачівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, про що зроблено актовий запис № 3. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.12.2021 року по справі № 569/22249/21 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатний, отримує дохід. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 4\~000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. 01 березня 2022 року представником відповідача адвокатом Штогрін В.С. через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково, посилаючись на те, що відповідач по справі - [PERSON] не відмовляється від свого обовязку утримувати сина, однак заявлений розмір аліментів у розмірі 4\~000 грн. 00 коп. вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає реальним потребам дитини, оскільки батьки повинні порівну матеріально забезпечувати дитину, а не перекладати в повному обсязі на іншого з батьків тягар матеріального забезпечення дитини. Зазначила, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, жодних допомог не отримує, його дохід носить мінливий та нестабільний дохід, а також на його утриманні перебуває мати, яка є особою похилого віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 16.05.2022 року заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у її відсутність. Представник відповідача адвокат Штогрін В.С. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Зазначила, що [PERSON] не відмовляється від свого обов`язку утримувати спільного сина, проте заявлений розмір аліментів у розмірі 4\~000,00 грн. є необґрунтованим та таким, що не відповідає реальним потребам дитини, оскільки батьки повинні порівну матеріально забезпечувати дитину, а не перекладати в повному обсязі на іншого з батьків тягар матеріального забезпечення дитини, що в даному випадку намагається зробити позивачка. Вказала, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, жодних допомог не отримує, його дохід носить мінливий та нестабільний дохід, також на його утриманні перебуває мати, яка є особою похилого віку. Просить позовні вимоги задовольнити частково та стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] по 1\~500,00 грн. щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. Суд, врахувавши заяву позивачки про розгляд справи у її відсутність та вислухавши пояснення представника відповідача адвоката Штогрін В.С., вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01 червня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у Виконавчому комітеті Клелачівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, про що зроблено актовий запис № 3. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.12.2021 року по справі № 569/22249/21 шлюб між сторонами розірвано. Статтею 141\~СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов`язків по відношенню до дитини. У відповідності до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України \~від 27 лютого 1991 року № 789-XII і набула чинності для України \~27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей,\~ незалежно від того,\~ здійснюються вони державними чи приватними установами,\~ що займаються питаннями соціального\~\~\~ забезпечення,\~\~\~ судами,\~\~\~ адміністративними\~\~\~ чи законодавчими\~\~ органами,\~\~\~ першочергова\~\~\~ увага\~\~\~ приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної\~ дитини\~ на\~ рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей,\~ любові до своєї\~ сім`ї\~ та\~ родини,\~ свого народу, своєї Батьківщини. Батьки\~ зобов`язані\~ піклуватися\~ про здоров`я дитини,\~ її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані\~ забезпечити\~ здобуття\~ дитиною\~ повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача\~ дитини\~ на\~ виховання\~ іншим\~ особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дітям, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. За положенням ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років з грудня 2021 року становитиме 2 618,00 гривень, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що [PERSON] має відмінний стан здоров`я, працездатний, офіційно не працевлаштований, його дохід є мінливим та незначним, має на утриманні матір похилого віку, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, повнолітніх дочки, сина немає. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища\~ дітей\~ та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно на дитину, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі ст.ст. 141, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 12, 76, 81, 141, 263- 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved