Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Стислий зміст вимог заявника. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] в селі Поворськ Ковельського району Волинської області, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , 1958 року побудови, до складу якого входить: житловий будинок «А-1», загальною площею 64,6 м. кв., житлова площа - 36, 2 м.в; прибудова «А-1»; загальною площею 64,4 м.кв., житлова площа -36,02 м.кв.; прибудова «а»; літня кухня «Б-1»; навіс «б»; сарай «В-1»; сарай «в»; вбиральня «Г»; колодязь «№1»; огорожа «№2»; ворота «№3», а також визнання в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в селі Поворськ Ковельського району Волинської області, право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на ім`я [PERSON] відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,30 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки площею 0,25 га, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які були передані у приватну власність [PERSON] , на підставі рішення Поворської сільської ради Ковельського району від 28.01.1994 №14/1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . Після його смерті, 10.03.2021 Приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйніковою О.В. заведено спадкову справу №22/2021. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. 11.03.2021 приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олейніковою О.В. надано роз`яснення №84/01-6 про те, що видати свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, після смерті [PERSON] нотаріус не має можливості, оскільки останнім за життя не було проведено належне оформлення права власності не нерухоме майно та не здійснена його державна реєстрація. 24.06.2021 приватним нотаріусом видано Свідоцтва про право власності за законом №1426, 1427, 1428, 1429 на земельні ділянки. Позивач зазначає за життя батьку позивача, [PERSON] , який помер [INFO] належав житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . Крім цього, за життя [PERSON] розпочав процедуру приватизації (оформлення права власності) земельних ділянок: присадибної ділянки -0,25 га та ділянки для особистого підсобного господарства - 0,30 га, що були передані йому у приватну власність, згідно рішення Поворської сільської ради Ковельського району від 28.01.1994 за №14/1. Однак через похилий вік, дороговартісність та довгий строк виготовлення документів, а також у зв`язку з помилками, допущеними у документах, на час смерті так і не завершив цю процедуру. На даний час позивач має намір оформити право на спадщину на вказане майно, однак при звернені до нотаріуса було виявлено, що в спадкодавця правовстановлюючий документ на нього відсутній, право власності на нерухоме майно за життя не зареєстроване. Таким чином, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Стислий виклад заперечень відповідача. Представником відповідача Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області подано заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 23.12.2021. 28.12.2021 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 18.05.2022 відповідно до вимог ст.33 ЦПК України проведено повторний автоматичний розподіл вищевказаної справи у зв`язку із довготривалою тимчасовою непрацездатністю судді Шергіної Ю.О., справу передано для розгляду судді Лесику В.О. Ухвалою судді Лесика В.О. від 18.05.2022 року прийнято справу до провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.05.2022 року. \~В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Враховуючи визнання відповідачем позову суд відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалює рішення. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. [INFO] в селі Поворськ Ковельського району Волинської області померла матір позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконкомом Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області від 24.11.2005. [INFO] в селі Поворськ Ковельського району Волинської області помер батько позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконкомом Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області від 12.04.2012. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на належне йому майно. Позивач, як спадкоємець за законом прийняла спадщину, подавши заяву до приватного нотаріуса Ковельської районного нотаріального округу Волинської області Олєйнікової О.В., заведена спадкова справа №22/2021. 24.06.2021 Приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйніковою О.В. видано Свідоцтва про право власності за законом №1426, 1427, 1428, 1429 на земельні ділянки: кадастровий номер 0722187400:05:006:0381, площею 1,1893 га для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер 0722187400:05:005:0433, площею 1,2559 га для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер 0722187400:05:005:0434, площею 0,8620 га для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер 0722187400:05:006:0383, площею 2,3888 га для ведення особистого селянського господарства. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачу відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, що стверджується повідомленням приватного нотаріуса Ковельської районного нотаріального округу Волинської області Олєйнікової О.В. №84/01-16 від 11.03.2021. Згідно із випискою з погосподарської книги №3 за 2012 рік Поворської сільської ради Ковельського району житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] належав [PERSON] , який помер [INFO] . Технічною документацією на домогосподарство підтверджено, що до його складу входить: А-1 житловий будинок, а прибудова, Б-1 літня кухня, б-навіс, В-1 сарай, в сарай, Г вбиральня, №1 колодязь, №2 огорожа, №3 ворота - 1958-1960 років побудови. [PERSON] 28.01.1994 передано у приватну власність землі на приватизацію площею 0,56 га, з них: присадибну ділянку площею 0,25 га, та особистого підсобного господарства площею 0,30 га., що стверджується рішенням Поворської сільської ради Ковельського району від 28.01.1994 №14/1. Відповідно до Протоколу засідання чотирнадцятої сесії Поворської сільської ради двадцять першого скликання від 28.01.1994 вирішено питання про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам (мешканцям громади згідно списку) та встановлено, що обміри земельних ділянок громадян по всіх селах сільської ради уже проведено повністю та, фактично, розпочато оформлення права власності громадян на ці земельні ділянки. Таким чином, [PERSON] розпочав процедуру приватизації (оформлення права власності) земельних ділянок. Як вбачається з довідки №326 виданою Поворською сільською радою Ковельського району Волинської області від 24.02.2021, [PERSON] , на момент смерті [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав з дочкою, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувався. Приватизація земельних ділянок [PERSON] не завершена. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу статті 1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Судом встановлено, що має місце спадкування за законом, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до статті 1258\~ЦК України\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірний житловий будинок, тому це майно входить до складу спадкової маси. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця права на це спадкове майно. В силу частини п`ятої статті 1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат»та пункту 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений статтею 16\~ЦК України шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. Щодо визнання права на завершення приватизації земельної ділянки та реєстрацію права власності Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. дповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України. За змістом статті 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до частин першої та четвертої статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства. Згідно зі статтею 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною третьою статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно із статтею 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Оскільки за життя [PERSON] розпочав приватизацію присадибної ділянки - 0,25 га та ділянки для ведення особистого підсобного господарства - 0,30 га, [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , то вважається, що позивач набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України.

Outcome: approved