Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 272782,00 гривень. Позов обґрунтований такими обставинами. 17.09.2020 року між сторонами було укладено договір позики. Відповідно до умов договору, позивач надала відповідачу позику у розмірі, що не перевищує 281195,00 грн., та на день підписання договору відповідало 10000,00 доларів США. Відповідно до п. 2 договору, відповідачу було передано 168717,00 грн., що на момент передачі відповідало 6000,00 доларів США. Пізніше, а саме 15.10.2020 року відповідачу було передано 56632,80 грн., що по курсу НБУ відповідало 2000 доларів США на день передачі коштів, про що, відповідно до п.1 договору була зроблена відмітка у відомості платежів. Також 24.02.2021 року відповідачу була передана сума у розмірі 55799,20 грн., що по курсу НБУ відповідало 2000,00 доларів США на день передачі коштів, про що, відповідно до п.1 договору була зроблена відмітка у відомості платежів. Таким чином, позивач вказує, що відповідач отримала позику в загальному розмірі 281149,00 грн., що відповідало 10000,00 доларів США на день передачі коштів. Всупереч умовам договору, в строк до 17.03.2021 року відповідач коштів, які були надані в позику не повернула, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач та її представник у відкрите судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позов підтримала. Просила розгляд справи проводити у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки ДНАП ОМР, в судові засідання не з`являлась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов до суду не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень відповідача та її представника,суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Як встановлено судом, 17.09.2020 року між сторонами було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ковальською В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 630 (а.с. 5-6). Відповідно до п.п. 1-5 договору позики, Позикодавець ( [PERSON] ) передає у власність, а Позичальник ( [PERSON] ) приймає у власність грошові кошти в сумі що не перевищує 281195 (двісті вісімдесят однієї тисячі ста дев`яносто п`яти) гривень 00 копійок, що на день підписання договору відповідає 10000 (десяти тисячам) доларів 00 центів США за курсом Національного Банку України (1 долар = 28,1195 гривень) від 17.09.2020 року. Передача коштів по п.1 здійснюється частково, відповідно до запитів Позичальника. Відмітки про передачу коштів здійснюються у відомості платежів. Позика надається строком повернення до 17.03.2021 (сімнадцятого березня дві тисячі двадцять першого) року включно. Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцю грошову суму, яка в гривневому еквіваленті буде відповідати сумі, що була йому надана в позику. Зобов`язання Позичальника за цим договором будуть забезпечені іпотечним договором, який укладається сторонами одночасно з укладанням цього договору. Позикодавець на момент укладання цього договору передав у власність, а Позичальник прийняв 168717 (сто шістдесят вісім тисяч сімсот сімнадцять) гривень 00 копійок, що на день підписання договору відповідає 6000 (шести тисячам) доларів 00 центів США за курсом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про що сторони свідчать своїми підписами. Позикодавець свідчить, що дійсно є власником грошових коштів, не має обмежень щодо свого права розпорядження грошовими коштами, грошові кошти, на момент укладення цього договору нікому іншому не подаровані, не відчужені іншим способом, права третіх осіб щодо грошових коштів відсутні, питання права власності на грошові кошти не є предметом судового розгляду, будь-які спори відносно зазначених грошових коштів відсутні, грошові кошти не внесені до статутного капіталу юридичної особи. Позикодавець зобов`язаний приймати виконання зобов`язань як в цілому так і по часткам, а Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцю суму позики, зазначену в п.1 цього договору. Відповідно до відомостей платежів, отриманих [PERSON] від [PERSON] за договором позики від 17.09.2020 року, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ковальською В.В. встановлено, що 15.10.2020 року відповідачу було передано 56632,80 грн., а також 24.02.2021 року 55799,20 грн., що підтверджується підписами сторін (а.с. 8). Таким чином, відповідач отримала позику в загальному розмірі 281149,00 грн. (168717,00 грн. + 56632,80 грн. + 55799,20 грн.) Відповідач свої зобов`язання за договорами позики не виконала, суму позики не повернула в обумовлений сторонами термін, позивач просить стягнути на свою користь суму боргу в розмірі 272782,00 грн. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання позики, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2727,80 гривень, шо підтверджується квитанцією № 78595 від 10.01.2022 року. Враховуючи процент задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті витрати на оплату судового збору в розмірі 2727,80 гривень.

Outcome: approved