Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просила шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачу її нинішнє прізвище - [PERSON] . Залишити проживати дитину [PERSON] разом з нею. Стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. Представник позивача, адвокат Фурман В.О. до початку судового засідання надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не надавав. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~відповідно до\~ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис про шлюб №497 від 07.08.2010 року, внесений Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5\~Протоколу №7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з\~ч.3 ст.115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про визначення залишення проживання дитини разом з матір`ю суд приходиться до висновку, що дані вимоги задоволенню не підлягають, так як позивачем не доведено суду наявність спору між сторонами з приводу проживання неповнолітньої дитини. На підставі ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 908 грн. 00 коп. за сплату судового збору.

Outcome: partial