Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] , 1899 року народження, яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме, що [PERSON] , 1899 року народження, яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що він є спадкоємцем за законом після смерті своєї бабусі [PERSON] , яка померла у 1993 році, однак не може оформити право на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, так як документи, а саме свідоцтво про народження його матері [PERSON] , 1929 р.н., що підтверджує споріднення з бабусею з часом було загублене, а тому жодні відомості щодо споріднення його матері [PERSON] зі своєю матір`ю (бабусею Заявника) [PERSON] на даний час відсутні. Заявник проживає та був зареєстрований останні 50 років за адресою: [ADDRESS] . З 1971 року за даною адресою Заявник проживав разом зі своєю бабусею [PERSON] , 1899 року народження, яка є рідною матір`ю його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Оскільки приватним нотаріусом було відмовлено у відкритті спадкової справи внаслідок відсутності документів підтверджуючих родинне споріднення, заявник був вимушений звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин з померлою [PERSON] , що потрібне для оформлення спадщини, яку фактично прийняв, після померлої бабусі, а саме на житловий будинок, що знаходиться у [ADDRESS] , в якому він проживає більшу частину свого життя. З відповідей державних архівних установ, до яких звертався Заявник через свого представника із запитом щодо отримання запису про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що відповідний актовий запис відсутній. Зазначена обставина унеможливлює отримання Заявником повторного свідоцтва про народження матері у органах РАЦСу. Втрата свідоцтва про народження (паперового носія) та відсутність іншого підтвердження на паперових носіях актового запису унеможливлюють внесення відомостей про народження його матері до ЄДР та видачу повторного свідоцтва про народження. Отже отримання свідоцтва про смерть бабусі [PERSON] через доведення родинних відносин з нею через свою матір [PERSON] є встановлення юридичного факту родинного споріднення матері Заявника, яке иожливе лише шляхом постановлення рішення суду. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала, в обґрунтування заявлених вимог по тексту заяви посилалась на наведене в ній та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи ДМР у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Крім того від представника ДМР надійшов відзив на заяву, в якому зацікавлена сторона висловила свою позицію, що обґрунтовувала не доведеністю заявлених вимог належними та допустимими доказами. Крім того, у судовому засіданні 08 червня 2022 року було допитано свідків. Свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом заявника та проживає за адресою [ADDRESS] з 1955 року. При цьому свідок підтвердив, що у будинку за адресою [ADDRESS] проживала мати [PERSON] [PERSON] , яка померла у 2002 році, а ще раніше там же проживала її мати «баба [PERSON] », вона ж [PERSON] , тобто бабуся заявника, яка померла на початку 90-х років. Свідок [PERSON] \~пояснила, що вона є сусідкою заявника та проживає за адресою [ADDRESS] з 1974 року. При цьому свідок підтвердила, що у будинку за адресою [ADDRESS] проживала мати [PERSON] [PERSON] , яка померла у 2002 році, а ще раніше там же проживала її мати «баба [PERSON] », вона ж [PERSON] , тобто бабуся заявника, яка померла на початку 90-х років. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 6 Розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950, ратифікована в Україні Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Судом встановлено, що з 1971 року за адресою: [ADDRESS] Заявник проживав разом зі своєю бабусею [PERSON] , 1899 року народження, яка є рідною матір`ю його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті своєї бабусі [PERSON] у 1993 році, однак він не може оформити право на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, так як документи, а саме свідоцтво про народження [PERSON] , 1929 р.н., що підтверджує споріднення з бабусею через його матір [PERSON] з часом було загублено, а тому жодні відомості щодо споріднення його матері [PERSON] зі своєю матір`ю (бабусею Заявника) [PERSON] на даний час відсутні. Через свого представника Заявник за адвокатським запитом звертався до Державного архіву Дніпропетровської області, до Архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів та до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур із запитом щодо отримання запису про народження [PERSON] , [INFO] , однак листом №Ю-2079/0/217-21 від 03.06.2021 р. та № 811-1818 від 07.07.2021 р. та № 5/5-144 від 25.06.2021 р. від відповідних установ було проінформовано, що таких актових записів не виявлено. Зазначена обставина унеможливлює отримання Заявником повторного свідоцтва про народження матері. Втрата свідоцтва про народження (паперового носія) та відсутність іншого підтвердження на паперових носіях актового запису унеможливлюють внесення відомостей про народження його матері до ЄДР та видачу повторного свідоцтва про народження органами РАЦСу. Представником Заявника була долучена нотаріально посвідчена заява [PERSON] родички заявника, яка підтвердила факт того, що [PERSON] була рідною донькою [PERSON] . Ухвалою суду від ХХ.ХХ.2021 р. витребувались у Першій дніпровській державній нотаріальній конторі відомості щодо відкритої спадкової справи після померлої [PERSON] у разі її наявності. Згідно отриманої судом відповіді такі відомості відсутні, спадкова справа не відкривалась. Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами Заявника та проживають поруч тривалий час починаючи з часу спільного проживання [PERSON] зі своєю бабусею [PERSON] у 1971 році. Також дані особи підтвердили суду обізнаність про наявність родинного споріднення між [PERSON] та [PERSON] між собою та із Заявником. Суд вважає вимоги заяви обґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Юридичні факти це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У даному конкретному випадку з доданих до цієї заяви доказів вбачається, що від встановлення факту родинного споріднення бабусі та матері заявника залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, а саме права власності на нерухоме майно та заявник не має іншої можливості у інший спосіб встановити факт родинного споріднення. Встановлення даного факту має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (надалі Постанова Пленуму № 5 від 31.03.1995р.) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. При цьому, у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відтак, враховуючи, що встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадщини, що не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, оскільки інших осіб, які вважали б себе спадкоємцями померлої відсутні та заяву про прийняття спадщини у встановлені законом строки не подали, в позасудовому порядку заявник не може отримати документи, що підтверджували би вищевказаний факт, на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підставна та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved