Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача Виконкому\~Довгинцівської районної\~в місті\~ради та\~просить суд\~встановити факт\~постійного проживання\~її з\~померлою [INFO] [PERSON] \~в період\~з жовтня\~2011\~року до\~23\~серпня 2020\~року по\~ [ADDRESS] ,\~визнавши за\~нею право\~власності на\~2/3\~частки вказаної\~квартири в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~ [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначено, що їй на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 31 липня 2020 року належить 1/3 частина двокімнатної квартири, розташованої на п`ятому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та яка належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Вищезазначене майно вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . [INFO] помер її син [PERSON] , а [INFO] померла його дружина [PERSON] . Після смерті [PERSON] вона, як спадкоємець першої черги, прийняла усі його права та обов`язки, однак у визначений час не звернулась до нотаріуса та не оформила право власності на нерухоме майно, а після смерті невістки [PERSON] звернувшись до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом отримала відмову, оскільки після смерті невістки вона не є спадкоємцем будь-якої черги. Однак після смерті чоловіка стан її здоров`я погіршився і вона проживала разом з дітьми: сином та його дружиною, по [ADDRESS] . Вони вели спільний бюджет, сплачували комунальні послуги, робили ремонт в квартирі та купували меблі, син та невістка здійснювали догляд за нею, тому вони були пов`язані єдиним побутом. Після смерті сина вони з невісткою залишились проживати одна за вказаною адресою, вели спільне господарство, а після смерті невістки вона займалась її похованням, оскільки у неї не було близьких родичів. Тому з метою захисту спадкових прав. Просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду\~від 26\~серпня 2021\~року прийнято\~до розгляду\~позовну заяву\~та відкрито\~провадження у\~справі,\~розгляд справи\~ухвалено проводити\~за правилами\~загального позовного\~провадження. Зобов`язано Другу криворізьку державну нотаріальну контору надати суду копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Зобов`язано Четверту криворізьку державну нотаріальну контору надати суду копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року задоволено заяву про виклик свідків. Закрито підготовче провадження у справі, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. Представник позивача адвокат Рімашевська В.В. надала заяву про розгляд справи у відсутність на заявлених вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти вимог, за відсутності інших спадкоємців, не має. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Допитані в\~якості свідків\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~кожен окремо\~пояснили,\~що [PERSON] проживала разом із чоловіком, сином та невісткою за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка вони стали проживати втрьох: вона, син та невістка. Жили вони як одна сім"я, а після смерті сина, [PERSON] проживала вже вдвох з невісткою. Після її смерті [PERSON] , позивач її хоронила. Вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних мотивів. Як встановлено судом, на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 24.11.200 органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням № Д 741 від 18.09.2000, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9 копія свідоцтва). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 14 копія свідоцтва). 31 липня 2020 року державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , спадкоємцем після смерті якого є його дружина [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 12 копія свідоцтва). [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] (а.с. 15,16 копії свідоцтв). Після смерті невістки, позивач звернулась до нотаріуса із заявою про при зняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 17 квітня 2021 року відмовлено [PERSON] у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її невістки [PERSON] , померлої [INFO] , на частку квартири у [ADDRESS] , оскільки [PERSON] не є спадкоємицею за будь-якою чергою спадкування за законом (а.с. 18 копія постанови). Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до статті 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки (постанова Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 133/960/19 провадження № 61-18742св20). Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю (постанова Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем позивачу необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Враховуючи покази допитаних в судовому засіданні свідків, суд вважає доведеним факт постійного проживання позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для частково задоволення позову та з огляду на відсутність перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріуса, оскільки суд встановлює факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем.

Outcome: partial