Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на майно його батька [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в селянській спілці "Іване-Золотівська", розміром 1,30 умовних кадастрових гектарів, вартістю 37745 гривень 50 копійок, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) та на яку [PERSON] мав право, як спадкоємець за заповітом, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушений звернутися до суду. Позивач та його представник у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні з позовними вимогами згідний та просить їх задоволити. Заслухавши пояснення позивача, його представника [PERSON] , відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.04.1977 року позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.11.2016 року його батька [PERSON] . Спадкове майно після смерті [PERSON] складається із земельної частки (паю) в селянській спілці "Іване-Золотівська", розміром 1,30 умовних кадастрових гектарів, вартістю 37745 гривень 50 копійок, яка належала [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ТР № 0301280, який зареєстровано та видано 25.03.1997 року за реєстраційним № 15151, на ім`я [PERSON] . Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в селянській спілці "Іване-Золотівська", розміром 1,30 умовних кадастрових гектарів, вартістю 37745 гривень 50 копійок, яку [PERSON] прийняв після смерті [INFO] його матері [PERSON] , право на спадкування якої за законом належить позивачу у справі. Згідно довідки, виданої виконкомом Заліщицької міської ради № 19-15/8/70 від 21.02.2022 року, [PERSON] у встановлений законом строк прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Листом приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Ткачук С.О. № 479/02-14 від 06.12.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавця. Позивачу рекомендовано звернутися до суду. Згідно оголошення в газеті "Колос" втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0301280, виданий на прізвище [PERSON] , вважати недійсним. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем - [PERSON] , суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач в порядку спадкування має право на земельну ділянку після смерті [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved