Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Адвокат Ізвєков Віталій Володимирович, який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" звернувся у суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.01.2018, між [PERSON] та ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» було укладено Кредитний договір №50015683, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 405711,00 грн. на строк - 60 місяців, з процентною ставкою (річна) 18,99%, змінювана відповідно до пункту 2.1 Загальних умов кредитування, які є додатком до Кредитного договору. Цільове призначення кредиту - на придбання автомобіля марки VW, модель Golf SportWagen, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2015. 15.01.2018 ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» на підставі платіжного доручення №А50009592 перерахувало на банківський рахунок ТОВ «АЛЕКС-ІФ» 405711,00 грн., виконавши свої зобов`язання із надання суми кредиту за Кредитним договором у повному обсязі. Також, відповідно до Кредитного договору ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» зобов`язалось надати позичальнику додатковий кредит у сумі 93313,56 грн. з цільовим призначенням: на добровільне страхування наземних транспортних засобів. Позичальник доручив позивачу перераховувати страхові премії на користь ПрАТ Страхова компанія "Уніка" рівними місячними платежами. Надання Додаткового кредиту спрямоване на виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати страхових платежів (премій) за Договором добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті №245002/4098/0003107 від 12.01.2018, укладеним відповідачем зі Страховою компанією, застрахованим об`єктом за яким є Автомобіль. Сторони Кредитного договору погодили між собою Графік погашення кредиту, що є додатком до Кредитного договору. 12.01.2018 між [PERSON] та ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» укладено Договір застави транспортного засобу №50015683 для забезпечення виконання вимог позивача за Кредитним договором, за яким відповідач заставив вказаний автомобіль, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А. та зареєстровано в реєстрі за №78. Починаючи з грудня 2019 року [PERSON] почав порушувати зобов`язання за кредитним договором щодо оплати чергових щомісячних платежів, сплачуючи їх частково, а з січня 2020 року - взагалі перестав сплачувати чергові платежі, тобто, відповідач не виконує зобов`язання за Кредитним договором. 16.12.2019 позивачем направлено [PERSON] вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором №50015683 від 12.01.2018, в якій позивач вимагав достроково повернути суму кредиту та сплатити заборгованість за Кредитним договором. Відповідач отримав вимогу особисто 04.01.2020, що стверджується інформацією про стан поштового відправлення. Таким чином, враховуючи те, що відповідач отримав вимогу, останнім днем повернення Кредиту та сплати заборгованості за черговими платежами відповідно до п. 3.3. Загальних умов було 03.02.2020. 18.12.2019 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано відомості про звернення стягнення на автомобіль відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». 11.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою І.С. вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення на Автомобіль та 24.04.2020 приватним виконавцем Романом Р.М. відкрито виконавче провадження №61913559 про примусове виконання за виконавчим написом від 11.03.2020. Однак, в процесі примусового виконання у виконавчому провадженні якого автомобіль не знайдено, заборгованість відповідача не погашена. Відповідач своїх грошових зобов`язань за Кредитним договором у повному обсязі не виконав, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. З урахуванням цього станом на 30.06.2021 заборгованість відповідача зі сплати чергових платежів за Кредитним договором згідно Графіка платежів складає: 5696,60 грн. - частина кредиту та нараховані проценти згідно з Графіком погашення кредиту; 1974,79 грн. - частина Додаткового кредиту та нараховані проценти згідно з Графіком погашення кредиту; 287190,38 грн. - сума достроково неповернутого Кредиту. Крім того, відповідач не сплачував страхові платежі за Договором страхування, укладеним відповідачем зі Страховою компанією, вигодонабувачем за яким є позивач, як заставодержатель автомобіля (застрахований об`єкт). З метою недопущення припинення дії Договору страхування заставленого Автомобіля, позивач на підставі п. 5.6 Загальних умов здійснював виплати на користь Страхової компанії страхових платежів та надсилав відповідачеві вимоги про компенсацію. Загальний розмір понесених позивачем і не компенсованих відповідачем всупереч умов п 5.6. Загальних умов витрат на сплату страхових платежів складає 9331,36 грн. З метою забезпечення застосування заходів для ефективного звернення стягнення на автомобіль, який є предметом застави, через механізм вчинення виконавчого напису нотаріуса, позивач на підставі Договору про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 залучив ТОВ «ТРІПЛ СІ». У зв`язку із наданням послуг щодо організації вчинення виконавчого напису, що підтверджується Актом наданих послуг №23 від 12.03.2020, Позивач сплатив ТОВ «ТРІПЛ СІ» 7500,00 грн. на оплату послуг щодо [PERSON] у складі платежу за Актом №23 від 12.03.2020, що підтверджується платіжним дорученням від 19.03.2020. Крім того, з метою захисту та поновлення своїх майнових інтересів, позивач залучив до співпраці ТОВ "ДЕЛЬТА М ЮКРЕЙН" на підставі Договору про надання колекторських послуг від 01.08.2011. Дана компанія надавала позивачу послуги, спрямовані на забезпечення повного та своєчасного виконання умов договору, а саме пошук, вилучення та передача Автомобіля, який є предметом застави. За надання таких послуг позивач сплатив ТОВ "ДЕЛЬТА М ЮКРЕЙН" 51573,79 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 05.05.2020. На підставі п.9.6. Загальних умов, позивач пред`явив відповідачеві дану суму додаткових витрат (збитків) у розмірі 7500,00 грн. до відшкодування, виставивши Рахунок-фактуру № 00452268 від 17.03.2020 зі строком оплати до 24.03.2020. У зв`язку з порушенням відповідачем своїх грошових зобов`язань за Кредитним договором, позивачем нараховані інфляційні втрати та 3% річних. На підставі наведеного, просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» заборгованість за Кредитним договором №50015683 від 12.01.2018, яка станом на 30.06.2021 становить 508543 грн., зазначити в рішенні про нарахування 3% річних на розмір заборгованості відповідача та процентів згідно Кредитного договору в розмірі 18,99 річних до моменту повного виконання рішення суду та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 05.08.2021, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до підготовчого судового засідання на 08 годину 40 хвилин 19 жовтня 2021 року. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. 08.09.2021 представником відповідача, [PERSON] , адвокатом Андрейчуком О.М. надіслано до суду відзив на позов. У відзиві, адвокат Андрейчук О.М. заперечує прпоти позову з огляду на те, що задоволення позовних вимог позивача стосовно стягнення суми заборгованості за Кредитним договором призведе до подвійного стягнення суми боргу з відповідача. Зокрема, позивач у позасудовому порядку, на підставі виконавчого напису №502 виданого 11.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С., звертає стягнення на рухоме майно, автомобіль марки Volkswagen, модель Golf Variant, рік випуску 2015, колір білий, № шассі, кузова № [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , що передане в заставу позивачу за договором застави транспортного засобу №50015683, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу 20.01.2018 за реєстровим №78. (виконавче провадження №61913559). За рахунок коштів отриманих від реалізації вищевказаного рухомого майна позивач мав на меті задовольнити свої вимоги за несплачені чергові платежі, штрафні санкції за період з 12.01.2018 по 16.12.2019, а також суму поточної заборгованості станом на 11.03.2020: несплачені чергові платежі - 12671,39 гривень; штрафні санкції за вимоги щодо сплати - 1 118, 43 гривень; сума кредиту станом на 16.12.2019 складає - 287190,38 гривень; штраф в розмірі 20% від суми кредиту - 81142,20 гривень. Сума до стягнення за виконавчим написом складає 382122,40 гривні. З наведеного вище вбачається, що сума заборгованості за тілом кредиту, яка підлягає задоволенню шляхом реалізації заставного майна є більшою ніж сума заборгованості станом на 30.06.2021, яка заявлена позивачем до стягнення в судовому порядку. А отже, у разі задоволення вимог позивача, шляхом реалізації заставного майна, вимоги зазначені у позові не можуть підлягати задоволенню, так як в частині заборгованості по тілу кредиту у відповідача винекне переплата. Необхідно звернути увагу також на те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно є взаємопов`язаними, оскільки звернення стягнення на предмет застави проводиться в межах розміру заборгованості за кредитним договором. Таким чином, позивач обрав позасудовий порядок захисту своїх прав та інтересів, про що свідчить відкрите виконавче провадження № 61913559, на підставі виконавчого напису №502 від 11.03.2020. В межах даного виконавчого провадження позивач шляхом реалізації заставленого майна задовольняє свої вимоги щодо неповернутої суми кредиту, прострочених відсотків, заборгованість по пені та штрафу. Слід звернути увагу, що в судовому порядку позивач має на меті задовольнити ті ж самі вимоги, які випливають з умов Кредитного договору. Таким чином, використання способу позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет застави відповідно до умов Кредитного договору та договору застави, які містять застереження про задоволення вимог заставодержателя (Позивача), призводить до задоволення вимог кредитора за основним зобов`язанням. В даному випадку вимоги позивача не можуть підлягати задоволенню в судовому порядку, з огляду на те, що позивач уже реалізував своє право на захист у позасудовому порядку. З огляду на вищевказане доцільним є посилання на частину 4 ст.36 ЗУ «Про іпотеку», де значено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя (в даному випадку заставодержателя) щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Зрозумілим є те, що законодавець пов`язує недійсність вимог кредитора щодо виконання боржником основного зобов`язання після завершення позасудового врегулювання. Однак, не зважати на відкрите виконавче провадження №61913559, в межах якого позивач може задовольнити свої вимоги по стягненню боргу з відповідача у повному обсязі, є не допустимим в даній ситуації. Також у виконавчому написі нотаріуса, так як і в позовній заяві, запропоновано до стягнення з відповідача крім іншого відшкодування штрафу та пені за договором в розмірі 1118,43 грн. Згідно вимоги №50015683 від 16.12.2019, обов`язок сплати вище вказаної суми в позивача виникає на підставі ст.8.3. Договору. В ст.8.3. Договору передбачено регулювання відносин між відповідачем (як позичальником) та позивачем щодо права відмови позичальником від договору. Посилання, які містяться в даній статті не містить жодних підстав для нарахування штрафних санкцій на якій здійснено посилання у вимозі від 16.12.2019 та у позовній заяві (п.2.54). Більше того. Позивач просить суд стягнути заборгованість за Кредитним договором №50015683 від 12.01.2018 станом на 30.06.2021 в сумі 508543,40 гривень. В цю суму включено нарахування інфляційних витрат та 3% річних на кожну складову суму, яку позивач просить стягнути, в тому числі на проценти нараховані на непогашену суму кредиту. В загальних умовах кредитування, що є додатком до кредитного договору жодної згадки про нарахування інфляційних втрат та 3% річних на кожну суму, яку боргує відповідач немає. Крім того, позивачем чітко вказано основний відсоток за користуванням кредитом, а також відсоток за прострочення виконання зобов`язання. Виходячи з цього, позивач здійснив нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання, а також нарахував інфляційні втрати та 3% річних на всі складові заборгованості. До того ж, позивач просить стягнути з відповідача штраф за не виконання зобов`язання. Оскільки позивач скористався своїм правом на дострокове стягнення боргу, сума відсотків на які може розраховувати позивач і які готовий сплатити відповідач складає 24997,39 гривень, як зазначено у вимозі від 16.12.2019. Відповідач, як позичальник, не відмовляється від взятих на себе зобов`язань, однак нараховані суми, які позивач вимагає сплатити не відповідають реальній заборгованості та значно перевищують суму отриманого у січні 2018 року кредиту, враховуючи вже сплачені відповідачем на погашення заборгованості кошти. Крім того, не зрозумілими є посилання позивача у позовній заяві на залучення сторонніх юридичних осіб для організації стягнення заборгованості з відповідача. Умовами кредитного договору не передбачено залучення будь-яких осіб для організації стягнення заборгованості з позичальника з майбутнім покладенням на нього всіх витрат, пов`язаних з цим. Пункт кредитного договору, на який здійснює посилання позивач (9.6), передбачає відшкодування збитків у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції і в розумінні закону України «Про споживче кредитування» є нікчемним. Залучена позивачем колекторська компанія ТОВ «Дельта М Юкрейн» не включена до у колекторських компаній, що підтверджується інформацією з Реєстру колекторських ій на офіційному сайті НБУ. В п.2.44-2.45 позовної заяви, позивач зазначає що ним «з метою забезпечення застсування заходів для ефективного завернення стягнення на автомобіль, через механізм вчинення виконавчого напису нотаріуса...» залучено ТОВ «Тріпл Сі» та сплачено за послуги згілно Акту 7500 грн. Вказані витрати позивача також нічим не викликані, адже для вчинення виконавчого напису варто звернутися до нотаріуса безпосередньо, без будь-яких сторонніх осіб. Таким чином, залучення позивачем ТОВ «Тріпл Сі» та ТОВ «Дельта М Юкрейн» для врегулювання простроченої заборгованості позивача є такими, що не пов`язані з укладеним між сторонами спору кредитним договором, тому витрати які поніс позивач на таке залучення жодним чином не впливає на кредитні відносини між позивачем та відповідачем. Відповідно, не підлягають стягненню з відповідача і витрати на залучення таких товариств. Вказані дії позивача несправедливі, спрямовані на «накручування» та стягнення додаткових витрат з відповідача, що призведе до неможливості виконання в майбутньому рішення суду. На підставі наведеного, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 17.09.2021 представником позивача, адвокатом Ізвєковим В.В. надіслано до суду відповідь на відзив, в якому адвокат зазначив, що у відповідності до правового висновку викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі №361/7543/17, одночасне стягнення основного боргу та звернення стягнення на предмет застави в рахунок його погашення не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням. Таке звернення стягнення не є додатковим стягненням. Крім цього, виконавче провадження №61913559 зупинене та результатів по реалізації предмета застави немає. Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат зазначив, що у п. 2.49-2.53 позовної заяви, позивач чітко навів обґрунтування своїх вимог по нарахуванню 3% річних та інфляційних втрат на заборгованість відповідача. Наведені у відзиві аргументи незгоди відповідача із нарахуванням 3% річних не спростовують обґрунтування вказаних позовних вимог, наведених у позовній заяві. У зв`язку з порушенням відповідачем своїх грошових зобов`язань за Кредитним договором, позивачем на підставі ч.2 ст.625 ЦК України нараховано інфляційні втрати та 3% річних за порушення умов Кредитного договору, які позивач просить суд стягнути з відповідача за невиконання своїх грошових зобов`язань. Щодо нарахованих штрафу та пені у сумі 1118,43 гривень під час дії заборони нарахування неустойки, штрафу, пені відповідно до п.15 Перехідних положень ЦК України зазначив, що штраф та пеня нараховані ще до дії карантину починаючи з 05.11.2019 по 16.12.2019 та не оплачені відповідачем. Відшкодування штрафу та пені у сумі 1118,43 грн. складається з рахунку №00444875 від 05.11.2019 на суму 320,70, рахунку № [NUMBER] від 18.11.2019 на суму 343,77, рахунку №00446749 від 05.12.2019 на суму 415,66 грн. та рахунку № [NUMBER] від 16.12.2019 на суму 38.30, які зазначені в зведеній обліковій виписці по кредитному договору клієнта [PERSON] від 21.06.2021. Таким чином, дія п.15 Перехідних положень ЦК України не розповсюджується на штраф і пеню, які були нараховані до запровадження карантину, та підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. Щодо нарахування процентів після надіслання вимоги про дострокове повернення суми кредиту зазначив, що у вимозі від 16.12.2019 зазначено, що після направлення відповідачу вимоги про дострокове повернення суми кредиту, позивачем припиняється направлення рахунків для сплати платежів за Договором. При цьому, до моменту повного виконання зобов`язань за Договором, відповідачу будуть нараховуватися відсотки за користування неповернутою сумою кредиту, з урахуванням умов договору щодо змінної процентної ставки. Таким чином, нарахування процентів після надіслання вимоги є законним та обгрунтованим. Щодо залучення ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» третіх осіб, посилається, щопункт 9.6. Загальних умов зазначає, що збитки, заподіяні у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Пункт 1.10. Загальних умов зазначає, що витрати, пов`язані з укладанням і виконанням Кредитного договору, покладаються на позичальника. До реєстраційних витрат відносяться, в тому числі, але не виключно, витрати на нотаріальне посвідчення договору застави (інших пов`язаних договорів). Для застосування заходів ефективного звернення стягнення на Автомобіль, який є предметом застави, через механізм вчинення виконавчого напису нотаріуса та його примусового виконання (здійснювалось приватним виконавцем Романом Р.М. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Кірюхової Н.С. від 11.03.2020), позивач на підставі Договору про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 залучив ТОВ "ТРІПЛ СІ". У зв`язку із наданням послуг щодо організації вчинення виконавчого напису, що підтверджується Актом наданих послуг№23 від 12.03.2020, позивач сплатив ТОВ «ТРІПЛ СІ» 7500,00 грн. на оплату послуг щодо [PERSON] у складі платежу за Актом №23 від 12.03.2020, що підтверджується платіжним дорученням від 19.03.2020. Крім того, з метою захисту та поновлення своїх майнових інтересів, позивач залучив до співпраці ТОВ «ДЕЛЬТА М ЮКРЕЙН» на підставі Договору про надання колекторських послуг від 01.08.2011. Дана компанія надавала позивачу послуги, спрямовані на забезпечення повного та своєчасного виконання умов договору, а саме пошук, вилучення та передача Автомобіля, який є предметом застави. Зазначене підтверджується Актом №1 від 27.04.2020. Знадання таких послуг позивач сплатив ТОВ «ДЕЛЬТА М ЮКРЕЙН» 51573,79 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 05.05.2020. Такі дії позивача виражаються у вигляді збитків по зверненню стягнення на Автомобіль та відшкодовуються відповідно до умов Кредитного договору. Крім того, зазначив, що відповідачем пропущено строк подання відзиву на позовну заяву. На підставі наведеного, просив позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 12.11.2021, підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", адвокат Ізвєков Віталій Володимирович у судовому засіданні в режимі відеоконференції просив позов задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач, [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Про причину неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст.12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (частина 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Судом встановлено, що 12.01.2018 між [PERSON] та ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» було укладеного Кредитний договір №50015683, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 405711,00 грн. строком на 60 місяців, процентна ставка (річна) - 18,99%, змінювана відповідно до пункту 2.1 Загальних умов кредитування, які є додатком до Кредитного договору. Цільове призначення кредиту - на придбання автомобіля марки VW, модель Golf SportWagen, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2015. Одержувач - ТОВ «Алекс-ІФ». Сторони Кредитного договору погодили між собою Графік погашення кредиту, що є додатком до Кредитного договору. Також, відповідно до Кредитного договору ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» зобов`язалось надати позичальнику додатковий кредит у сумі 93313,56 грн. з цільовим призначенням: на добровільне страхування наземних транспортних засобів. Позичальник доручив позивачу перераховувати страхові премії на користь ПрАТ Страхова компанія "Уніка" рівними місячними платежами. Надання додаткового кредиту спрямоване на виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати страхових платежів за Договором добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті №245002/4098/0003107 від 12.01.2018, укладеним відповідачем зі Страховою компанією, застрахованим об`єктом за яким є автомобіль марки VW, модель Golf SportWagen, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2015. 15.01.2018 ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» на підставі платіжного доручення №А50009592 перерахувало на банківський рахунок ТОВ «АЛЕКС-ІФ» 405711,00 грн., виконавши свої зобов`язання із надання суми кредиту за Кредитним договором та за договором №FW0246 від 23.08.2017 купівлі-продажу автомобіля. У Кредитному договорі №50015683 від 12.01.2018 визначено, що договір між Сторонами складає Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані Сторонами у відношенні Кредиту. Всі перелічені документи є невід`ємними частинами Договору між сторонами. Відповідно до п. 1.2 Загальних умов кредитування (далі - Загальних умов) позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачеві Кредит та Додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання Кредиту та Додаткового кредиту, а також інші платежі відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до п. 1.3.1 Загальних умов розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення Кредиту та Додаткового кредиту, визначається в українських гривнях на день укладення Кредитного договору. В подальшому Позичальник сплачує платежі у повернення Кредиту та Додаткового кредиту відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні. Згідно з пунктом 1.4.1 Загальних умов повернення Кредиту здійснюється Позичальником у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту (стаття 3). До 10 числа кожного місяця Компанія (ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛ1ТІ») надсилає Позичальнику рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту. У разі, якщо Позичальник не отримав рахунок для сплати чергового платежу, Позичальник не пізніше ніж за 3 (три) робочих дні до настання відповідного строку сплати платежу у повернення Кредиту звертається до Компанії за відповідним рахунком (п. 1.4.2. Загальних умов). Пункт 2.1. Загальних умов передбачає, що за використання Кредиту у межах встановленого терміну кредитування Позичальник сплачує проценти за процентною ставкою, визначеною у Кредитному договорі. Процентна ставка може бути фіксованою або змінюваною. За умовами Кредитного договору річна процентна ставка є змінюваною та складає 18,99%. Нарахування процентів відбувається щомісячно відповідно до Графіка погашення кредиту (п. 2.4. Загальних умов). Сплата процентів здійснюється одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до Графіку погашення кредиту (п. 2.5. Загальних умов). Пункт 3.2.1. Загальних умов передбачає право Позивача визнати термін повернення Кредиту та Додаткового кредиту таким, що настав, зокрема, у випадках порушення Позичальником строку сплати будь якого чергового платежу (його частини) з повернення Кредиту та/або Додаткового кредиту та/або сплати плати за користування Кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць. У випадку дострокового повернення Кредиту, Позичальник зобов`язаний повернути у повному обсязі Суму кредиту та Додаткового кредиту, проценти за кредитами, штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дати одержання Вимоги ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ», в якій вказується сума до повернення Позичальником. Якщо з будь яких причин Вимога не буде отримана Позичальником 30-денний строк починається з дати відправлення Вимоги (п. 3.3. Загальних умов). Виконання зобов`язання Позичальника за цим Кредитним договором забезпечується заставою майна відповідно до укладеного Сторонами Договору застави, а також усім майном Позичальника, на яке може бути звернено стягнення за законодавством України (п. 1.6 Загальних умов). Також, встановлено, що 12.01.2018 між [PERSON] та ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» укладено Договір застави транспортного засобу №50015683, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А., зареєстровано в реєстрі за №78, з метою забезпечення виконання вимог ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» за Кредитним договором №50015683 від 12.01.2018, за яким [PERSON] заставив автомобіль марки Volkswagen, модель Golf Variant, рік випуску 2015, колір білий, № шассі, кузова № [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . 16.12.2019 ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» направило [PERSON] вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором за вих. №500165683 від 16.12.2019, в якій позивач, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору, а саме прострочення термінів сплати платежів, визначених графіком погашення кредиту, та інших платежів за договором більше ніж на 1 календарний місяць, вимагав достроково повернути суму кредиту в повному обсязі та сплати заборгованість за Кредитним договором, що разом станом на поточну дату становить 313306,20 грн. та складається з: 287190,38 гривень - сума достроково неповернутого кредиту та 24997,39 гривень - несплачені чергові платежі (прострочені відсотки). Згідно з пунктом 2.1.1 Договору застави у разі невиконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором заставодержатель має право задовольнити за рахунок предмета застави свої вимоги у порядку, визначеному у розділі 5 договору застави, в повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на утримання предмета застави та його реалізацію. 11.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. вчинено виконавчий напис №502, про звернення стягнення на автомобіль марки Volkswagen, модель Golf Variant, рік випуску 2015, колір білий, № шассі, кузова № [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , який є предметом договору застави транспортного засобу №50015683 від 12.01.2018. 24.04.2020 приватним виконавцем Романом Романом Михайловичем відкрито виконавче провадження №61913559 щодо примусового виконання за виконавчим написом №502 від 11.03.2020. За змістом указаного виконавчого напису нотаріусом запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу, задовольнити вимоги ТОВ «ПоршеМобіліті» щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості по рахунках, виставлених на оплату згідно з умовами договору, за період з 12 січня 2018 року по 16 грудня 2019 року, що станом на 11.03.2020 складає: 12671,39 гривень - несплачені чергові платежі; 118,43 гривень - штрафні санкції за вимоги щодо сплати; 287190,38 гривень - сума кредиту станом на 16.12.2019; 81142,20 гивень - штраф у розмірі 20% від суми кредиту, що разом становить 382122,40 гривень За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст.11 ЦК України). Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст 627 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (ч.1 ст.546 ЦК України). Згідно із частиною першою ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п.3.2.1 Загальних Умов кредитування у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше один календарний місяць, ТОВ «ПоршеМобіліті» має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, та/або вимагати дострокового розірвання договору. У зв`язку з порушенням позичальником виконання зобов`язання за кредитним договором позивач ТОВ «Порше Мобіліті», відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та наведених умов кредитного договору, використав право вимагати дострокового стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, звернувшись 16.12.2019 до відповідача з вимогою про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором від 12.01.20018 №50015683 протягом 30 днів з дати отримання цієї вимоги. Дана вимога відповідачем отримана 04.01.2020, що підтверджується інформацією про стан поштового відправлення №0500194236118. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав кредитний договір, договір застави транспортного засобу, договір страхування і отримав кредит у розмірі 405711,00 грн., однак умови договору порушив. Крім того, відповідач не сплачував страхові платежі за Договором страхування, укладеним відповідачем зі Страховою компанією, вигодонабувачем за яким є ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» як заставодержатель автомобіля (застрахований об`єкт). Так, пункт 5.5 Загальних умов зобов`язує Позичальника забезпечити страхування майна, переданого в заставу для забезпечення виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором. На виконання цього обов`язку, як було зазначено вище у рішенні, ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» уклало зі Страховою компанією Договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті №245002/4098/0003107 від 12.01.2018. Якщо Позичальник в порушення пункту 5.5 цих Загальних умов кредитування не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, Компанія на власний вибір 1) укладе такий договір страхування від власного імені або від імені Позичальника та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором (договорами) страхування, на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених цими Загальними умовами кредитування, або 2) здійснить від імені Позичальника сплату страхових платежів на користь страхової компанії відповідно до діючого договору страхування, що був укладено між Позичальником та страховою компанією (п. 5.6 Загальних умов). Відповідно до п.п. 29.1.3. Договору страхування несплата Страхувальником страхових платежів у встановлені строки є підставою для припинення Договору страхування. Пункт 5.6 Загальних умов передбачає обов`язок Позичальника, не пізніше 5 календарних днів після направлення Компанією (ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ») відповідного повідомлення (якщо інший порядок сплати не буде визначено Компанією у відповідному повідомленні), компенсувати Компанії витрати, понесені нею у зв`язку із здійсненням від імені Позичальника страхових платежів на користь Страхової компанії. Позивач на підставі п. 5.6 Загальних умов кредитування здійснював виплати на користь страхової компанії страхових платежів та надсилав відповідачу [PERSON] вимоги про компенсацію страхових платежів: рахунок №00448664 від 15.01.2020 на суму 2332,84 грн., рахунок 00450348 від 05.02.2020 на суму 2332,84 грн., рахунок № 00452161 від 11.03.2020 на суму 2322,84 грн., рахунок №00454014 від 24.04.2020 на суму 2322,84 грн. Загальний розмір понесених позивачем і не компенсованих відповідачем, всупереч умов п. 5.6. Загальних умов, витрат на сплату страхових платежів складає 9331,36 грн. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року (справа №758/1303/15-ц, провадження №14-68цс18) ст.625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» надало розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, виходячи із заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором №50015683 від 12.01.2018. Такий розрахунок відповідачем та його представником не спростовано, не надано свій контррозрахунок. Суд вважає безпідставним посилання представника відповідача, адвоката Андрейчука О.М. у відзиві на те, що у разі задоволення позову виникне подвійне стягнення за кредитним договором. У відповідності до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві. Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред`явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. У постанові від 19.05.2020 по справі №361/7543/17 Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок, що звернення стягненя на предмет іпотеки не призводить до зміни основного зобов`язання на забезпечувальне, тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язаннм одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням. Крім того, відповідачем та його представником не надано доказів, що позивач задовольнив свої вимоги, шляхом реалізації предмета застави - автомобіля марки Volkswagen, модель Golf Variant, рік випуску 2015, колір білий, № шассі, кузова № [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , який є предметом договору застави транспортного засобу №50015683 від 12.01.2018. У зв`язку з наведеним, позовні вимоги ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» в частині стгнення з [PERSON] 6611 (шість тисяч шістсот одинадцять) гривень 54 копійки - частина Кредиту та нарахованих процентів за черговими платежами згідно з Графіком погашення кредиту з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних за період з 16.12.2019 по 30.06.2021; 2291 (дві тисячі двісті дев`яносто одна) гривня 96 копійок - частина Додаткового кредиту та нарахованих процентів за черговими платежами згідно з Графіком погашення кредиту з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних за період з 16.12.2019 по 30.06.2021; 331522 (триста тридцять одна тисяча п`ятсот двадцять дві) гривні 74 копійки - достроково неповернена Сума кредиту з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 03.02.2020 по 30.06.2021; 89327 (вісімдесят дев`ять тисяч триста двадцять сім) гривень 90 копійок - проценти, нараховані на непогашену Суму кредиту з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 16.01.2020 по 30.06.2021; 10700 (десять тисяч сімсот) гривень 18 копійок - відшкодування страхових платежів згідно п. 5.6 Загальних умов, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 23.01.2020 по 30.06.2021; 1118 (одна тисяча сто вісімнадцять) гривень 43 копійки - відшкодування штрафу та пені за Договором - підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення збитків на загальну суму 66994,19 гривень, щодо оплати за надані послуги організації вчинення виконавчого напису ТОВ «ТРІПЛ СІ» в сумі 7500 гривень, що підтверджується Актом наданих послуг №23 від 12.03.2020 та платіжним дорученням від 19.03.2020 та ТОВ "ДЕЛЬТА М ЮКРЕЙН" за надання послуг, спрямованих на забезпечення повного та своєчасного виконання умов договору, а саме пошук, вилучення та передачі Автомобіля, який є предметом застави в сумі 51573,79 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 05.05.2020, слід зазначити наступне. Позивач зазначає, що з метою забезпечення застосування заходів для ефективного звернення стягнення на автомобіль, який є предметом застави, через механізм вчинення виконавчого напису нотаріуса, на підставі Договору про надання юридично-консультаційних послуг від 12.03.2020 залучив ТОВ «ТРІПЛ СІ» та ТОВ "ДЕЛЬТА М ЮКРЕЙН" для надання послуг, спрямованих на забезпечення повного та своєчасного виконання умов договору, а саме пошук, вилучення та передача Автомобіля, який є предметом застави. На підставі п. 9.6. Загальних умов, позивач пред`явив відповідачу дану суму додаткових витрат (збитків) у розмірі 66994,19 гривень. Збитки, заподіяні у зв`язку з неналежним виконанням Кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною у повному обсязі понад передбачені штрафні санкції (п. 9.6. Загальних умов). В силу ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Разом з тим, витрати позивача ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» у розмірі 66994,19 гривень, пов`язані із вчиненням виконавчого напису, не є збитками в розумінні ст.22 ЦК України, а є витратами на правову допомогу згідно Договору про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 укладеного між позивачем та ТОВ «ТРІПЛ СІ» та договору про надання колекторських послуг від 01.08.2011 укладеного між позивачем та ТОВ "ДЕЛЬТА М ЮКРЕЙН", з метою захисту його прав та законних інтересів, шляхом звернення стягнення на автомобіль, який є предметом застави, в позасудовому порядку, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про зазначення в рішенні про нарахування 3% річних на розмір заборгованості відповідача та процентів згідно Кредитного договору в розмірі 18,99 річних до моменту повного виконання рішення суду на підставі ч.10 ст.265 ЦПК України, необхідно зазначити наступне. Відповідно до ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Із аналізу вищезазначеної норми вбачається, що законодавець наділив суд правом, у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Тобто, приписи вказаної статті не містять імперативного характеру, тобто у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування процентів або пені до моменту виконання судового рішення, така вимога може бути задоволена судом, тільки коли суд вважатиме за доцільне застосування такої норми права, крім того, існує правова невизначеність з приводу того, чи можливо одночасно нараховувати відсотки та пеню, адже у вказаній нормі міститься «або», існує правова невизначеність щодо виду нарахування, до моменту виконання рішення, зокрема, що саме мав законодавець під поняттями відсоток (пеня). Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні вимоги про зазначення в рішенні про нарахування 3% річних на розмір заборгованості відповідача та процентів згідно Кредитного договору в розмірі 18,99 річних до моменту повного виконання рішення суду. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 23500 грн. При цьому суд зазначає, що до позовної заяви було долучено лише договір про надання професійної правничої допомоги від 24 травня 2021 року, які містять загальну умови щодо надання правової допомоги позивачу та їх не можна ідентифікувати як такі, що надавались останньому саме в рамках справи за позовом до [PERSON] . Крім того, матеріали справи не містять детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Оскільки позивач достатніх доказів витрат на правову допомогу до закінчення розгляду справи суду не надав, тому суд наразі не вирішує стягнення таких витрат. Згідно платіжного доручення №0051003553 від 22.07.2021 позивач сплатив судовий збір у сумі 7628,15 гривень, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial