Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 19.02.2021 року зареєстрований в реєстрі за № 1872 щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів d сумі 8 916,59 грн. В обґрунтування\~пред`явлених вимог\~зазначив\~наступне.\~29 серпня 2008 року між ним та ПАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є відповідач по справі ТОВ «Вердикт Капітал», був укладений кредитний договір Ск-1175-026125/8-2008, відповідно до якого йому надано кредитні кошти у позику строком на 1 (один) рік, тобто до 29 серпня 2009 року. 29 квітня 2021 року в бухгалтерії за місцем його працевлаштування він дізнався, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А. від 03.03.2021 року відкрито виконавче провадження № 64700581, щодо примусового виконання виконавчого напису № 1872 приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 19.02.2021 року про задоволення вимог за кредитним договором в розмірі 8 916,59 грн. Він вважає, що виконавчий напис № 1872 від 19.02.2021року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення кредитних коштів. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України. Якщо повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами, то у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом має обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Таким чином, у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання основного зобов`язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини вимоги, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного з цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності починається в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Відповідно до статті 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Звертає увагу суду на те, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Головкіною Я.В., він не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону, а саме ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками ТОВ «Вердикт Капітал», який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів зазначених в Главі 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів; нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Постановою Пленуму ВСУ від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Враховуючи все вище викладене, вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 1872, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 19.02.2021 року про задоволення вимог ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором в розмірі 8 916,59 грн., вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву на подавав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою позивача судом проведено заочний розгляд справи. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А., в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: лист (а.с. 11), постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 12-13), виконавчий напис (а.с.14), заява про примусове виконання рішення (а.с. 15), договір (а.с.17-22), додаток 1 до договору (а.с. 23), додаток 2 до договору (а.с. 24). Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом. Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Суд,

Outcome: approved