Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

22.11.2021 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшла позовна заява, яка від імені позивача [PERSON] , підписана його представником [PERSON] до відповідача Вилківської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування первісного позову та уточненого позову від 01.02.2022 року зазначено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,68 га, відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 279313, виданого відділом Держземагенства у Кілійському районі, земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області. Згідно Заповіту, який склав спадкодавець за життя, зареєстрованого в реєстрі за № 12 - [PERSON] діючи добровільно, без будь-якого примусу як фізичного так і морального, розуміючи значення своїх дій, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: земельну ділянку площею 1,68 га , відповідно Державного акту на право власності на земельну серії ЯА № 279313, виданий відділом Держземагенства у Кілійському районі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, заповів позивачу - [PERSON] . У зв`язку з несприятливими обставинами, а саме тим, що Державний нотаріус мешканців Кілійського району приймає у встановлені дні, то черга позивача до нотаріуса підійшла лише в останні числа листопада. Позивача прийняв не нотаріус, а консультант, який перевіривши документи сказав, що у нього все у порядку, але його свідоцтво про народження з часом було дуже затерте та у місті згибу розірвалось на дві половини. Внаслідок чого, позивачу було рекомендовано звернутися до органу РАЦС та зробити нове свідоцтво про народження. У грудні 2019 року, він звернувся до Кілійського відділення РАЦС з проханням видати нове свідоцтво про народження на його ім`я та надав старе, яке було розірване. На протязі двох тижнів, він не отримав жодної відповіді, та коли прийшов особисто, отримав відповідь, що його не можуть знайти у реєстрі. 10.01.2020 року на особистому прийомі позивач отримав письмову відмову у надані йому нового свідоцтва про народження з приводу того, що дата народження яка вказана у свідоцтві про народження не співпадає з датою народження у реєстрі. Позивач став наполягати, щоб видали витяг з реєстру з датою народження [INFO] , однак йому теж відмовили. 21.05.2020 року йому видали витяг з реєстру про державну реєстрацію народження, також йому роз`яснили, що потрібно документи привести у відповідність з датою народження відповідно до витягу з реєстру про державну реєстрацію народження. В квітня 2020 року він звернувся в міграційну службу з вимогою замінити паспорт з виправленням дати народження з 25.04.1965 року на [INFO] . Новий паспорт він отримав лише 27.07.2020 року. Після отримання нового паспорту позивач поїхав до державного нотаріуса, але на прийом не потрапив, так як був жорсткий карантин, та Біляєвський район і м. Теплодар взагалі були закриті через велику хворобу мешканців міста. До нотаріальної контори він потрапив лише у жовтні та йому консультант нотаріуса запропонував всі документи надіслати їм поштою, посилаючись, що прийом обмежений через карантинні обмеження. Документи позивач надіслав поштою, але отримав листа від 02.03.2021 року за вих. № 85/01-16, що нібито 02.03.2021 року він надіслав документи та пропустив встановлені законом строки. Після чого позивач відразу поїхав до [PERSON] та домігся зустрічі з нотаріусом та пояснив, що звернувся вчасно, але його документи не прийняли бо його свідоцтво про народження було пошкоджено та затерте. На його пояснення нотаріус пояснив, що робота консультанта не є офіційним зверненням, то всі дії позивача не свідчать про належне звернення та рекомендував звернутися до суду про поновлення строку звернення до нотаріуса. На теперішній час, у зв`язку з неможливістю прийняття спадщину через нотаріальну контору, без відповідного рішення суду, позивач не може у повному обсязі розпоряджатися спадковим майном. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: - встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: встановити той факт, що померлий [INFO] - [PERSON] , [INFO] є рідним батьком позивача, а [PERSON] , [INFO] є його рідним сином; - визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на земельну ділянку площею 1,68 га з кадастровими номерами 5122380800:01:004:0155; 5122380800:01:004:0156; 5122380800:01:004:0275; 5122380800:01:004:0504, відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 279313, виданий відділом Держземагенства у Кілійському району, земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області за заповітом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Вилківської міської ради в судове засідання\~ не з`явився, надав відзив, згідно якого просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення вимог. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до запису акта про народження № 16 від 06.05.1965 року складеного Десантненським сіль бюро ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Десантне Кілійського району Одеської області, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , /а. с. 10/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Десантненським сіль бюро ЗАГС Кілійського району Одеської області дата народження [PERSON] вказана [INFO] , /а. с. 10/. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00026408767 встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Десантне Кілійського району Одеської області, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 16 від 06.05.1965 року, /а. с. 12/. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Кілійським РВ УМВС України в Одеській області встановлено, що дата народження [PERSON] вказана [INFO] , /а. с. 13/. Згідно паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого органом 5133 встановлено, що дана народження [PERSON] зазначена [INFO] , /а. с. 14/. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 279313, виданого 14.03.2005 року Кілійською районною державною адміністрацією встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 15.12.2004 року № 752 є власником земельної ділянки площею 1, 68 га, кадастровий номер: 5122380800:01:004:0155; 5122380800:01:004:0156; 5122380800:01:004:0275; 5122380800:01:004:0504, у межах згідно з планом, яка розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010552200113, /а. с. 9/. Згідно заповіту від 24.03.2015 року, посвідченого секретарем Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області за реєстровим № 12 встановлено, що [PERSON] перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: земельну ділянку площею 1,68 га, за державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 279313, кадастрові номера земельних ділянок: 5122380800:01:004:0155, 5122380800:01:004:0156, 5122380800:01:004:0275, 5122380800:01:004:0504, виданий відділом Держземагентства у Кілійському районі, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, заповів синові [PERSON] , двадцять п`ятого квітня одна тисяча дев`ятсот шістдесят п`ятого року народження, /а. с. 8/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.06.2019 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 54 від 25.06.2019 року, /а. с. 7/. Згідно повідомлення Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 85/01-16 від 02.03.2021 року встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, /а. с. 6/. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на\~встановлені\~з\~досліджених доказів\~обставини\~справи,\~суд\~приходить\~до висновку\~про\~обґрунтованість\~вимог позивача,\~щодо встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме факт того, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки з актового запису про народження позивача вбачається, що на підставі вказаного актового запису видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , в якому батьком позивача вказано спадкодавця. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. ст.\~1268,\~1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом, має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З матеріалів справи, зокрема із повідомлення Теплодарської міської\~державної нотаріальної\~контори Одеської\~області встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину лише з підстави того, що ним пропущено строк для прийняття спадщини, при цьому позивач не ставить питання щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини, а тому позовна вимога про визнання права власності на спадщину є передчасною та такою, що задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial