Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

В грудні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 жовтня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1511. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 25 жовтня 2013 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося. Між подружжям втрачено почуття любові та взаємопорозуміння. Спільне господарство не ведеться. Фактично шлюбні відносини припинено. Посилаючись на положення ст. ст. 110, 112 СК України позивач просила шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 грудня 2021 року справу передано на розгляд судді Андрейчуку Т.В. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 22 лютого 2022 року. В судове засідання призначене на 22 лютого 2022 року сторони не з?явилися, розгляд справи відкладено. Розпорядженням керівника апарату Оболонського районного суду м. Києва від 19 травня 2022 року № 33, у зв`язку з мобілізацією судді Андрейчука Т.В., призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 756/19398/21 (2/756/2357/22). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 травня 2022 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С. від 20 травня 2022 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 31 травня 2022 року. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 1511. Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 4). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 27 лютого 2014 року, від спільного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с. 5). Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство, що підтверджується поясненнями наданими сторонами в судовому засіданні. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до положень ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 454,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved