Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 10.08.2004 року він перебуває з відповідачем в шлюбі. З часу шлюбу у сторін народилися двоє дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що протягом останніх років спільне життя сторін поступово погіршувалось, оскільки у них відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено. Вказані діти проживають з позивачем. Шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, залишити проживати з нею вказаних дітей та залишити позивачу прізвище " [PERSON] ". Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача, адвокат Козак І.В. 28.04.2022 року подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити та справу розглядати за його та позивача відсутності (а.с.32). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності, та не подав відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 р. у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу сторони одружились 10.08.2004 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15 (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини та не вживають заходів для примирення. Тому вказаний шлюб слід розірвати. Відповідно до правил ч.3 ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Тому вимога позивача про визначення місця проживання з нею старшої дочки сторін є безпідставною, оскільки ця дочка вже досягла чотирнадцяти років. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 160, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: partial