Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

05 січня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», де третіми особи, які не заявляють самостійні вимоги є приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса від 17 травня 2021 року №41564 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість у розмірі 18900 грн. 00 коп. таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені витрати на оплату судового збору в сумі 908 грн. 00 коп. та правничу допомогу в сумі 5000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25 грудня 2021 року він отримав постанову приватного виконавця Шмалько О.О. про відкриття виконавчого провадження №67600252, та дізнався про існування виконавчого напису нотаріуса від 17 травня 2021 року про стягнення з нього заборгованості на суму 18900 грн. 00 коп. Виконавчий напис від 17 травня 2021 року №41564 накладений приватним нотаріусом він не отримував. Жодних договорів між ним та відповідачем не існує. В зв`язку з чим, вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 10 січня 2022 року позов залишено без руху, через несплату судового збору при подачі позову до суду. Ухвалою від 19 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Копію вказаної ухвали суду представник відповідача отримав 24 січня 2022 року. Проте, своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, на подачу відзиву, не скористався. Треті особи, правом на подачу до суду пояснення на позов до початку розгляду справи по суті, не скористалися. Позивач в судове засідання не з`явився. 05 січня 2022 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням від 21 квітня 2022 року. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходили. Треті особи №№1, 2 в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, за місцем їх розташування. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у їх відсутності до суду не надходили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича від 17 травня 2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] є боржником за кредитним договором №1323168 від 07 грудня 2020 року, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , договором факторингу від 21 квітня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», та невиплачені грошові кошти на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», за період з 20 по 26 квітня 2021 року становить 18900 грн. 00 коп. Зареєстровано в реєстрі за №41564. (а.с.8) Згідно постанови приватного виконавця Шмалько О.О. про відкриття виконавчого провадження від 22 листопада 2021 року, за вказаним виконавчим написом №41564 виданим 17 травня 2021 року відкрито виконавче провадження №67600252. (а.с.9,10) Встановлено, що для вчинення вказаного виконавчого напису відповідачем до приватного нотаріуса були подані заяви про вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості. Однак, у розумінні ст.ст. 202, 203, 205, 207, 208 ЦК України, правочину між сторонами укладено не було. Жодних доказів, що позивач підписував будь-який договір з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», суду не надано. Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п.1.1. даної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: -оригінал кредитного договору; -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса №41564 від 17 травня 2021 року таким, що не підлягає виконанню ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. Жодними доказами відповідач не спростував доводи позивача, щодо не укладення взагалі будь-яких правочинів з відповідачем, та існування факту наявної безспірної заборгованості. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, має бути стягнутий судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підтвердження заявленої позивачем вимоги про стягнення судових витрат в сумі 5000 грн., суду було надано копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю виданого на ім`я Пахомової А.І. , договору №109 про надання правової допомоги від 26 грудня 2021 року, укладеного між адвокатом Пахомовою А.І. та Нікушкін В.В., Акту виконаних робіт по Договору №109 від 26.12.2021 року, довідки про сплату грошових коштів в сумі 5000 грн.(а.с.11-14) Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До вказаних витрат, відповідно до ст.137 ЦПК України, відносяться витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи те, що понесені позивачем витрати пов`язані з розглядом даної справи, їх розмір є обґрунтованим, та їх наявність підтверджується відповідними доказами, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення вказаних витрат з відповідача є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved