Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, а саме: просила стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 120000 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.10.2020 року ним та відповідачем було укладено договір позики, предметом якого було передання [PERSON] грошових кошті в сумі 12000 грн., які він зобов`язався повернути до 07.10.2021 року. Відповідач ухилятися від повернення грошових коштів Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 09.03.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, згідно наданої на адресу суду заяви позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.10.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого позикодавець передає позичальникові безготівкову позику в сумі 120000 грн, а позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строк до 07.10.2021 року. Факт отримання [PERSON] коштів підтверджується розпискою від 07.10.2020 року. До теперішнього часу грошові кошти повернуті позивачу не були. Відповідно до статті 1046ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною другою статті 1047ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63 цс 13, зазначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Наявність розписки у кредитора свідчить про існування не виконаного зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 25 квітня 2012 р. у справі N 6-24цс12). Позичальник свої зобов`язання не виконав, борг не повернув, про що свідчать розписка відповідача, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі вищенаведеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивачки з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачкою доданою до матеріалів справи квитанцією.

Outcome: approved