Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

02.06.2021 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області від Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області за підсудністю надійшла справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ТОВ «ПЕРФЕКТ ТІМ» про повернення сплаченого авансу у зв`язку з нікчемністю попереднього договору купівлі-продажу від 08 серпня 2020 року. \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначав, що між [PERSON] та [PERSON] та ТОВ «ПЕРФЕКТ ТІМ» 08 серпня 2020 року був укладений трьохсторонній попередній договір купівлі-продажу. Предметом якого сторони визначили укладення в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно умов п.1.3 попереднього договору сторони домовились укласти та нотаріально посвідчити основний договір купівлі-продажу будинку не пізніше 15 вересня 2020 року. Під час підписання попереднього договору позивачем було сплачено відповідачу суму завдатку у розмірі 1000 (тисяча) доларів США, що підтверджується пунктом 3.2 попереднього договору та особистими підписами усіх сторін. Основний договір купівлі-продажу житлового будинку між сторонами не укладався. Строки визначені договором були пропущені відповідачем, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27.09.2020 року, так як відповідач не оформив належним чином правовстановлюючі документи на вищезгаданий будинок, а саме не вступив у спадщину від померлого батька [PERSON] . Зазначав, що нотаріально посвідчити попередній договір теж не вдалось з причини відмови нотаріуса, так як відповідач не був власником майна станом на момент підписання попереднього договору купівлі-продажу 08 серпня 2020 року. Таким чином, зобов`язання щодо договору купівлі-продажу між сторонами не виникло, у зв`язку з не укладенням договору купівлі-продажу житлового будинку, а тому грошова сума у розмірі 1000 доларів США є авансом, а не завдатком. 22.10.2020 року направлялась вимога про повернення коштів за адресою відповідача та третьої особи. У обох випадках відповіді від сторін не надійшли. Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 14.04.2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ТОВ «ПЕРФЕКТ ТІМ», про повернення сплаченого авансу у зв`язку з нікчемністю попереднього договору купівлі-продажу від 08 серпня 2020 року передано до Васильківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2021 року прийнято цивільну справу №139/324/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ТОВ «ПЕРФЕКТ ТІМ», про повернення сплаченого авансу у зв`язку з нікчемністю попереднього договору купівлі-продажу, до свого провадження та призначено у справі підготовче судове засідання (а.с. 49-50). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду (а.с. 72-73). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності позов підтримує (а.с. 77). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] у судове засідання не з`явився про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не направив, але від [PERSON] , як представника [PERSON] до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до періоду закінчення мобілізаційного періоду, при цьому договору про надання правової допомоги та ордеру для представлення інтересів в суді відповідача суду надано не було (а.с.78). \~ \~ \~ \~Представник третьої особи, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та відмови у задоволенні позовних вимог. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. \~ \~ \~ \~ Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України,\~\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Судом встановлено, що 08 серпня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] та ТОВ «ПЕРФЕКТ ТІМ» був укладений трьохсторонній попередній договір купівлі-продажу. Предметом якого сторони визначили укладення в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-13). Відповідно до п.1.3. попереднього договору сторони домовились укласти та нотаріально посвідчити основний договір купівлі-продажу будинку не пізніше 15 вересня 2020 року. Згідно до п.3.2. попереднього договору покупець гарантує придбання Об`єкту, і в момент підписання цього договору передає Продавцю за придбаний Об`єкт завдаток в розмірі 27\~800 грн., що становить еквівалент 1000 доларів США за комерційним курсом продажу НБУ на момент підписання Договору. Згідно до п.3.6. попереднього договору у разі невиконання Продавцем своїх зобов`язань за цим договором, він зобов`язується в триденний термін повернути Покупцеві завдаток, переданий відповідно до пункту 3.2 цього Договору, в подвійному розмірі. Згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27.09.2020 року відомості про власника майна відсутні (а.с.14, 15). Згідно до Державного акту на право приватної власності на землю власником земельної ділянки, що розташована на території Мархалівської сільської ради є [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно власником садового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 21). Строки визначені договором були пропущені відповідачем, так як відповідач не оформив належним чином правовстановлюючі документи, а саме не вступив у спадщину після смерті свого батька [PERSON] . Позивачем було направлено відповідачу вимогу про повернення завдатку від 22.10.2020 року на адресу [PERSON] щодо повернення завдатку в подвійному розмірі у триденний строк з моменту отримання даної вимоги, на картковий рахунок [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до адвокатського запиту від 04.03.2021 року адвокат Богданов О.О. направив до Васильківської районної державної нотаріальної контори з приводу надання інформації про час та місце відкриття спадщини та дату державної реєстрації майна [PERSON] після померлого батька [PERSON] (а.с. 18). У строк, визначений попереднім договором, сторони не уклали договір купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, при цьому відповідач не повернув [PERSON] сплачену ним суму грошового забезпечення. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.\~\~ Частина перша\~статті 628 ЦК України\~передбачає, шо зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.\~\~ Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частин першої, третьої\~статті 635 ЦК України\~передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно зі\~статтею 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до\~статті 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання. Правила\~статті 570 ЦК України\~поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу.\~\~ Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем грошова сума відповідно попереднього договору у загальному розмірі 27\~800 грн\~є авансом, а не завдатком. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року в справі № 361/8331/18 Поверненню підлягає лише сплачена сума, а відповідальність у вигляді стягнення подвійного розміру завдатку не може бути застосована, навіть якщо це передбачено попереднім договором. За змістом\~статті 526 цього Кодексу\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу частини першої\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~статтею 546 ЦК України\~(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. У\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки. Згідно з частинами першою-другою\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За змістом статей\~629,\~635 ЦК України, при вирішенні спору про повернення авансу та відшкодування збитків, завданих одній із сторін попереднього договору, суду необхідно встановити причину неукладення основного договору, чи мало місце необґрунтоване ухилення однієї із сторін від укладення договору, а також з`ясувати умови відповідальності, встановлені попереднім договором. За приписами статей\~81,\~82 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідача, а саме факту необґрунтованого ухилення відповідача від укладення договору купівлі-продажу, а тому відсутні правові підстави для застосування до відповідача відповідальності у виді штрафу, передбаченої у пункті 3.6 попереднього договору. Недоведення порушення відповідачем пункту 3.6 попереднього договору, тобто вини відповідача, виключає можливість застосування до нього штрафних санкцій. Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21 жовтня\~2020 року у справі № 381/4667/16-ц. Згідно зі\~статтею 524 ЦК України\~зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої\~статті 533 ЦК України\~грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Разом з тим частина друга статті\~524\~та частина друга статті\~533 ЦК України\~допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Верховний Суд звертає увагу, що розглядаючи справи в межах заявлених позовних вимог у даних правовідносинах, потрібно виходити з того, що за грошовим зобов`язанням, вираженим у договорі в гривні із зазначенням еквіваленту в іноземній валюті, сума, яка підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день подання позову або на день ухвалення судового рішення (якщо позивачем сформульовано саме таку вимогу - стягнути суму заборгованості у гривневому еквіваленті за курсом іноземної валюти на дату ухвалення судового рішення), і якщо інший порядок її визначення не встановлено договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року №686/6823/14. Відповідно до положень частини першої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. ЦПК України\~не надає суду такого права, як вихід за межі позовних вимог з власної ініціативи, оскільки норми матеріального права не повинні суперечити нормам процесуального права, якими суд керується при вирішенні спору\~(стаття 3 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач відповідно до п. 3.2 попереднього договору передав відповідачу аванс у розмірі 27\~800 грн., що еквівалентно 1 000 доларів США, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга\~статті 533 ЦК України, оскільки грошове зобов`язання відповідача триває, офіційний курс гривні до долара США змінився, але позивачем на час розгляду справи уточненої позовної заяви до суду подано не було і вказані вимоги не заявлялися. Виходячи з викладеного, та враховуючи те, що позивачем не заявлялось вимог про стягнення заборгованості у гривневому еквіваленті за курсом іноземної валюти на дату ухвалення судового рішення, а суд не може виходити за межі позовних вимог тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями\~статтею 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed