Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт народження [PERSON] , [INFO] у м. Херсон. Мати [PERSON] , 1987 року народження, громадянка України, батько [PERSON] , 1993 року народження, громадянина України. В обґрунтування свої заяви вказала, що [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , який народилася [INFO] в м. Херсон. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати свідоцтво про народження дитини, оскільки не працюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану. Встановлення факту народження необхідно заявниці [PERSON] для отримання свідоцтва про народження та подальшого оформлення соціальних виплат на дитину. Ухвалою від 19 травня 2022 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] до судового засідання не з`явилися, про дату та час повідомлені належним чином. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частиною 2\~ст. 317 ЦПК України\~встановлено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до\~суду. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено норми, які стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, зокрема що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. \~Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Як встановлено в судовому засіданні, заявник є громадянкою України, що встановлено відповідно до копії паспорта громадянина України [NUMBER] . Заявником надана копія медичного свідоцтва про народження № 280, відповідно до якого зазначено, що [PERSON] народила хлопчика [INFO] . Відповідно до ч.3 ст.317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно ч.1 ст. 318 ЦПК України в заяві про встановлення факту народження має бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; \~причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; \~докази, що підтверджують факт. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5, передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є:\~ а)\~медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі\~медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та\~висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я\~за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Для розгляду відповідної справи у суді орган державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову\~відмову у проведенні державної реєстрації народження\~(додаток 1), у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини [PERSON] не надала до суду жодного доказу, який би підтверджував неможливість реєстрації дитини відповідним органом відділу державної реєстрації актів цивільного стану на території України, тобто належним чином мотивовану письмову\~відмову у проведенні державної реєстрації народження\~дитини. Разом з тим, суд звертає увагу, на те, що у відповідності до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. З огляду на викладене, визначення імені дитини, її прізвища та по-батькові, буде здійснюватися батьками дитини при реєстрації дитини в органах РАЦС, а не судовим рішенням. З огляду на викладене, а також враховуючи вищезазначені обставини, суд позбавлений можливості встановити факт народження дитини та ухвалити рішення у справі про задоволення заяви.

Outcome: dismissed