Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

У грудні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. Позивач зазначає, що після смерті батька залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS] . 29.11.2021 року позивач звернувся до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої 30.11.2021 року було заведено спадкову справу № 1629/2021. Позивач зазначає, що своєчасно не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини, оскільки є інвалідом по зору та потребує сторонньої допомоги у пересуванні містом, а тому, враховуючи введені на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року карантинні обмеження не мав можливості вчасно прибути до нотраіуса. На підставі викладеного позивач просить суд визначити йому додатковий строк - три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2021 року було відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження (а.с. 17-18). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.06.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача - Київської міської ради та третьої особи - Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.12.2019 року (а.с. 9). Позивач [PERSON] , [INFO] є сином померлого, що підтверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 10). 29.11.2021 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини, яка надійшла до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори лише 30.11.2021р. (а.с. 11,12). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як вбачається із матеріалів справи, позивач із 12.01.2015 року є інвалідом по зору, що підтверджується довідкою акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 415507 від 15.01.2015 року (а.с. 13). Таким чином хвороба позивача та введені постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року карантинні обмеження є поважною причиною, яка перешкоджала позивачу подати відповідну заяву в межах шестимісячного строку, оскільки пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, а тому строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважної причини. Враховуючи вищевикладене суд вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька - 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно роз`яснень, що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки в матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину, а також враховуючи той факт, що позивач не надав жодного доказу, який би підтверджував право власності спадкодавця [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на зазначену квартиру є передчасними і правових підстав для їх задоволення у суду немає. На підставі викладеного, ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: partial