Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON] 09.02.2021 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, син проживає з позивачкою та навчається в Сумському державному університеті на першому курсі денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що відповідач сплачував на сина аліменти до досягнення ним повноліття в розмірі 1750 грн, дійти згоди щодо подальшої матеріальної підтримки дитини яка продовжує навчання не вдалося, вважає що відповідач може і в подальшому сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 1750 грн щомісячно на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Жмакіної Н.В. до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, в якій зазначає, що відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову. Третя особа повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій не заперечує щодо стягнення аліментів на його утримання на користь позивачки. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, суд вважає що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На даний час [PERSON] навчається у Сумському державному університеті, на першому курсі факультету ЕлІТ, на денній формі навчання, закінчує навчання 30.06.2025, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідка Сумського державного університету від 05.05.2022 (а.с.6) . Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З дослідженої в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення у справі №592/1104/21, провадження №2/592/835/21 на яке позивачка посилається у своїй позовній заяві, як на таке яким з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, судом встановлено, що на утриманні відповідача перебуває ще одна дитина на утримання якої він сплачує аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1750 грн на місяць. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Представник відповідач надала до суду заяву в якій зазначила про визнання відповідачем позову в повному обсязі, що свідчить про його можливість сплачувати аліменти, враховуючи положення ст.182 СК України суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 1750,00 грн, щомісячно на утримання [PERSON] , до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років на користь [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Зважаючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому згыдно з вимогами ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, що підлягає сплаті при розгляді цивільних справ відповідної категорії. Тому з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 496,20 грн (50 % судового збору, що підлягає сплаті при розгляді цивільних справ відповідної категорії).

Outcome: approved