Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 жовтня 2019 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2751, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, сімейне життя не склалося, стосунки між ними почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Ухвалою суду від 21.02.2022р., відкрито позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. 02.05.2022 до суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої позивач підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі, просить позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем. 09.05.2022 від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову, відповідно до якої відповідач позов визнає в повному обсязі, погоджується на розірвання шлюбу з позивачем. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2019 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2751, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Солом`янський районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08.02.2017 р. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved