Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

09.03.2022 року до Оратівського районного суду Вінницької області з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла цивільна справа № 357/14162/21 за позовом [PERSON] , яка діє як законний представник малолітнього сина [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач свої вимоги обґрунтувала тим, що 14.08.2021 року близько 11 год 00 хв [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», д.н.з. [NUMBER] , в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 59, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб марки «ВАЗ 2105», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху. Вказані обставини встановлені постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.10.2021 року по справі № 357/10693/21. Крім того, [PERSON] під час вчинення ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2021 року по справі № 357/10200/21. В момент зіткнення транспортних засобів у автомобілі марки «ВАЗ 2105», д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований та не рухався, знаходився малолітній син позивача [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ВАЗ 2105» перекинувся, а [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він проходив лікування в медичному закладі з 14.08.2021 року по 17.08.2021 року, проходить реабілітацію за місцем проживання, перебуває під наглядом дитячого лікаря психіатра, вживає необхідні для відновлення здоров`я ліки. 30.09.2021 року [PERSON] був оглянутий дитячим лікарем психіатром та йому був поставлений діагноз «посттравматичний стресовий розлад», призначено відповідне лікування. Попри тілесні ушкодження, [PERSON] пережив сильний переляк, у нього виник страх до транспортних засобів, мало розмовляє, при спілкуванні з людьми завжди ховається за одного з батьків. Таким чином, [PERSON] було завдано моральну шкоду малолітньому синові позивача, яка полягає у фізичних стражданнях від отриманих травм, пережитому у ДТП переляку, нервовому стресі, моральних стражданнях та переживаннях за свій стан здоров`я. Враховуючи втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, [PERSON] вважає справедливим наступний розмір відшкодування моральної шкоди своєму синові: фізичний біль та страждання від отриманих в ДТП травм, перебування в лікувальному закладі (стаціонарне лікування), лікування амбулаторно (реабілітація) 15000,00 грн; пережитий переляк у спричиненому відповідачем ДТП 10000,00 грн; моральні страждання та переживання за свій стан здоров`я 5000,00 грн. Крім цього, [PERSON] , як мати малолітнього [PERSON] зазнала сильних моральних переживань та душевних страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я сина. Протягом 14.08.2021 року 17.08.2021 року [PERSON] вимушена була цілодобово знаходитись поруч у лікувальному закладі, організовувати наявність необхідних ліків та догляд. Дана подія вплинула на її звичайний ритм життя, який необхідно відновлювати протягом певного часу. Враховуючи втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, [PERSON] вважає справедливим наступний розмір відшкодування моральної шкоди: моральні переживання за стан здоров`я малолітнього сина та у зв`язку з цим душевні страждання 10000,00 грн; вимушені зміни у життєвих стосунках 5000,00 грн. Таким чином, [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього сина просила стягнути з відповідача спричинену [PERSON] моральну шкоду в сумі 30000,00 грн, а також стягнути з відповідача спричинену моральну шкоду [PERSON] в сумі 15000,00 грн. Ухвалою суду від 10.03.2022 року провадження у справі № 357/14162/21 відкрито, розгляд справи призначено на 13.04.2022 року. Судове засідання, призначене на 13.04.2022 року, відкладено у зв`язку відсутністю відомостей щодо вручення відповідачу [PERSON] повідомлення про дату та місце судового розгляду справи на 10.05.2022 року. Судове засідання, призначене на 10.05.2022 року, відкладено у зв`язку відсутністю відомостей щодо вручення відповідачу [PERSON] повідомлення про дату та місце судового розгляду справи на 03.06.2022 року. Відповідач копію ухвали суду від 10.03.2022 року отримав, що підтверджується\~ рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, з якого вбачається, що кореспонденцію, направлену на адресу проживання відповідача [PERSON] , вручено особисто одержувачу 23.05.2022 року, однак відзив до суду не направив. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.10.2021 року у справі 357/10693/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема у тому, що він 14.08.2021 року близько 11 год 05 хв, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», д.н.з. [NUMBER] , в м. Біла Церква Київської області по вул. Леваневського, 59, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб марки «ВАЗ 2105», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, внаслідок порушення вимог п. 2.3 б, 12.1 ПДР України. Постанова набрала законної сили 29.10.2021 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.06.2018 року, батками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня № 2», [PERSON] , [INFO] , з 14.08.2021 року по 17.08.2021 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом закрита ЧМТ, струс головного мозку. Анамнез захворювання: дитина після ДТП 14.08.2021 року ЕМД доставлений в КОДЛ № 2, оглянутий черговим хірургом, проведена Ro? черепа, направлений на стац. лікування, госпіталізований на неврологічне ліжко. Згідно листа КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 18.11.2021 року № 1821, [PERSON] , [INFO] , оглянутий лікарем-психіатром дитячим 30.09.2021 року, діагноз «посттравматичний стресовий розлад», призначене амбулаторне лікування (алора сироп, нообут). Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] стверджує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 14.08.2021 року їй та її синові було завдано моральну шкоду, а тому просить стягнути з відповідача спричинену моральну шкоду. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне. Щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , яка діє як законний представник малолітнього сина [PERSON] моральної шкоди в розмірі 30\~000,00 грн. Відповідно до п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України). Згідно ч.1\~ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8\~та\~9 частини другої статті 16 ЦК України). Статтею 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. \~ \~ \~ \~Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті\~1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята\~статті 1187 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. У\~пунктах 3,\~5,\~9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 4\~(з наступними змінами та доповненнями)\~«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Зважаючи на те, що внаслідок неправомірних дій [PERSON] , який свою вину у вчиненні ДТП визнав (згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/10693/21 від 19.10.2021 року), [PERSON] як потерпілому від ДТП було завдано моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я, суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення з [PERSON] моральної шкоди є обґрунтованою. Відповідно до\~ч. 6 ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, аналізуючи доводи позивача та зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд доходить висновку, що внаслідок ДТП, яка мала місце 14.08.2021 року, [PERSON] отримав тілесні ушкодження та у зв`язку з цим у період з 14.08.2021 року по 17.08.2021 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом закрита ЧМТ, струс головного мозку, зазнав моральних страждань у зв`язку із вказаною подією, а тому його законний представник (мати) має право на відшкодування на його користь моральної шкоди з боку відповідача. В той же час, на думку суду, при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, а тому принцип еквівалентного відшкодування, що властивий цивільному праву, при відшкодуванні моральної шкоди неможливий, оскільки вона не має вартісного еквівалента. Крім того, суд враховує позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), в якій\~суд касаційної\~інстанції дійшов\~висновку,\~що завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Враховуючи наведене, з урахуванням принципів розумності та справедливості, конкретних обставин справи, а саме характеру та глибини душевних страждань, яких [PERSON] зазнав у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, а, відтак, і фізичних та моральних страждань, змін звичайного способу життя дитини, наявних в матеріалах справи доказів, суд доходить висновку, що розмір компенсації, яка буде достатньою та необхідною для відшкодування спричиненої моральної шкоди та відновлення душевного стану [PERSON] , має складати 15 000,00 грн. Щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] завдану їй моральну шкоду в розмірі 15\~000,00 грн. суд зазначає наступне. [PERSON] посилається на те, що вона зазнала сильних\~моральних переживань\~та душевних\~страждань у\~зв`язку з\~ушкодженням здоров`я\~сина.\~Протягом 14.08.2021\~року \~17.08.2021\~року [PERSON] \~вимушена була\~цілодобово знаходитись\~поруч у\~лікувальному закладі,\~організовувати наявність\~необхідних ліків\~та догляд.\~Дана подія\~вплинула на\~її звичайний\~ритм життя,\~який необхідно\~відновлювати протягом\~певного часу.\~Також вказує,\~що організовує\~відвідування медичних\~закладів,\~спеціалістів з\~метою відновлення\~фізичного та\~психологічного стану\~сина, чим заподіяно їй моральну шкоду, розмір якої нею оцінено в 15 000,00 грн. При цьому, суд зауважує, що право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою, а обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та 81 ЦПК України. Разом з тим, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вимог про те, що діями відповідача, їй було завдано моральну шкоду, яка спричинила моральні страждання, що виникли в зв`язку з ушкодженням здоров`я [PERSON] , саме в сумі 15 000,00 грн. З огляду на вказане, суд вважає, що з урахуванням принципів розумності та справедливості, конкретних обставин справи, а саме характеру та глибини душевних страждань і переживань матері за життя та стан здоровя свого малолітнього сина, який отримав тілесні ушкодження та зазнав фізичних та моральних страждань, змін звичайного способу життя та вимушеного докладення матір`ю значних зусиль до організації життя своєї дитини з урахуванням отриманих тілесних ушкоджень та їх наслідків, наявних в матеріалах справи доказів, суд доходить висновку, що розмір компенсації, яка буде достатньою та необхідною для відшкодування спричиненої моральної шкоди та відновлення душевного стану [PERSON] , має складати 5 000,00 грн. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачів про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь [PERSON] , яка діє як законний представник малолітнього сина [PERSON] , необхідно стягнути моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в загальному розмірі 20\~000,00 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. З урахуванням положень статті 141\~ЦПК\~України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 399,52 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial