Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 19.12.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . При реєстрації шлюбу [PERSON] обрала прізвище чоловіка - « [PERSON] ». [INFO] у відповідачів народилась донька - [PERSON] . [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка в свою чергу з 1993 року була опікуном [PERSON] . Позивач та [PERSON] росли і виховувались в одній сім`ї. Постійної роботи та заробітку відповідачі по справі ніколи не мали (мати дитини з моменту народження дитини мала лише одне місце роботи, батько - працював епізодично), вели антисоціальний спосіб життя, зловживали алкогольними напоями. Позивач та її мати [PERSON] як могли допомагали відповідачам, зняли для них квартиру та оплачували її, давали гроші на життя, сподіваючись, що народження дитини виправить їх поведінку та зробить їх більш відповідальними, проте так не сталось. З моменту народження дитини відповідачі продовжували вести антисоціальний спосіб життя, зловживати алкогольними напоями. Дитина здебільшого перебувала у [PERSON] та знаходилась на повному її утриманні. З березня 2018 року малолітня дитина проживає з [PERSON] . З цього часу, тобто впродовж двох років та восьми місяців дитина з батьками не бачилась взагалі, відповідачі з дитиною не спілкувались, її вихованням та матеріальним утриманням не опікувались, станом здоров`я не цікавились, жодної матеріальної допомоги не надавали. Відповідно до Характеристики дитини № 172 від 18.07.2020, виданої Першотравенським комунальним дошкільним дитячим закладом «Дзвіночок», [PERSON] відвідувала дошкільний заклад не систематично - у жовтні 2017 року -7 днів, у 2018 році - з 21 серпня по 28 грудня, у 2019 році -з 3 січня по 14 березня; з 15 березня 2019 року [PERSON] не відвідує дошкільних заклад на підставі заяви; [PERSON] виховує бабуся [PERSON] , яка систематично відвідувала батьківські збори і приймала активну участь в житті групи. Батьки не займаються вихованням та навчанням дитини. 17.09.2018 рішенням Першотравенським міським судом Дніпропетровської області було розірвано шлюб між відповідачами та [PERSON] залишене дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Характеристика [PERSON] з єдиного її місця роботи (продавець в магазині АТБ) свідчить про те, що вона є конфліктною людиною, неодноразово з 'являлась на робочому місці в нетверезому стані, часто порушувала правила трудової дисципліни та внутрішнього трудового розпорядку. За час роботи їй було винесено декілька попереджень, проте це її не зупинило, і в підсумку вона була звільнена за угодою сторін. Відповідач працював епізодично, у зв`язку з чим характеристику щодо нього надати неможливо. В січні 2019 року чоловік [PERSON] отримав виробничу травму на шахті, у зв`язку з чим проходив лікування у місті Дніпрі. За таких обставин [PERSON] була вимушена їздити до міста Дніпра провідувати чоловіка, та не могла приділяти увагу вихованню дитини відповідачів. На час відсутності [PERSON] за дитиною почала доглядала Позивач, забравши [PERSON] до себе в сім`ю, де і виховує її з 15 березня 2019 року до даного часу. Починаючи з 15 березня 2019 року відповідачі жодного разу з дитиною не бачились, не цікавились її станом, матеріально не забезпечували та не виховували. Позивач працює приватним підприємцем, матеріально забезпечена, що підтверджується податковими деклараціями, згідно яких дохід [PERSON] складав: за 2018 рік - 4 250 064 грн., за 2019 рік - 4 943 772 грн., за три квартали 2020 року - 291 000 грн. [PERSON] має власний будинок загальною площею 295 кв.м за адресою: [ADDRESS] , в якому проживає з двома своїми дітьми - [PERSON] , 2015 року народження та [PERSON] 2017 року народження і дитиною відповідачів - [PERSON] . Дитина в даний час почувається щасливою, сприймає позивача як свою маму, а її дітей - як своїх брата та сестру. [PERSON] відвідує приватний дитячий садок (Дитячий центр «Сімейний клуб «Бамбіні») з 04.04.2019. Відповідно до Характеристики дитини, виданої ФОП [PERSON] (власник Дитячого центру «Сімейний клуб «Бамбіні»), [PERSON] сприймає [PERSON] як свою маму, а її дітей - як брата та сестру. У них дуже теплі та дружні стосунки. Дитина відчуває себе в повноцінній родині. Вона дуже емоційно прив`язана до [PERSON] та всіх членів сім`ї. Інтереси дитини безумовно враховуються, її зовнішній вигляд охайний, [PERSON] завжди доглянута. [PERSON] обслуговується в приватному медичному закладі «Амбулаторія «Helsa», отримує належне лікування та профілактику захворювань. Восени 2021 року дитині потрібно буде йти до шкоди для здобуття середньої освіти, у зв`язку з чим позивачу необхідно оформлювати ряд документів, а відсутність офіційного зв`язку з дитиною робить це неможливим. Вирішення даної проблеми полягає у встановленні опіки над дитиною, що в свою чергу вимагає надання дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. В жовтні 2020 року [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області з приводу надання висновку щодо доцільності позбавлення батьків дитини батьківських прав. За результатом звернення фахівцем з соціальної роботи Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради [PERSON] з 30.10.2020 по 05.11.2020 було проведено дослідження умов проживання дитини [PERSON] . За результатами перевірки було складено Висновок оцінки потреб сім`ї та Акт оцінки потреб дитини. Відповідно до зазначених документів, в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , який на праві власності належить позивачу, проживають сама [PERSON] , її донька [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] відвідує дитячий дошкільний заклад, займається художньою гімнастикою, театральним мистецтвом, англійською мовою, йогою. Дитина має стабільний емоційний стан, урівноважена, активна, радісна, комунікабельна. За інформацією, отриманою від дитини, вона любить позивача та відчуває її турботу. Має дружні стосунки з дітьми в родині. Для дітей створені всі умови для успішного навчання та виховання. Житлові умови задовільні. В помешканні чисто та охайно. Діти мають окремі кімнати, ліжка, кімнату для гри, спортивні знаряддя відповідно до віку, одяг. Як зазначено в позовній заяві, [PERSON] (батько [PERSON] ) востаннє бачив свою дитину на початку 2018 року, в її вихованні та матеріальному утриманні участі не бере з моменту народження. Станом дитини не цікавиться, від її виховання та матеріального забезпечення ухиляється. Мати дитини - [PERSON] востаннє бачила свою дитину в березні 2019 року (перебуваючи в нетверезому стані у квартирі [PERSON] ), в її вихованні та матеріальному утриманні участі не бере з моменту народження. Станом дитини не цікавиться, від її виховання та матеріального забезпечення ухиляється. У зв`язку з чим позивач вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON] та на підставі ст. 166 Сімейного кодексу України (далі - СК України) стягнути на користь дитини з кожного аліменти в твердій сумі у розмірі 1 000,00 грн. 02.12.2020 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі. 26.04.2021 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було здійснено заміну третьої сторони по справі з Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області на Службу у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області. 17.09.202 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області справу прийнято до провадження судді Волчка А.Я. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.11.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись в передбачений цивільно-процесуальним законодавством спосіб, причини неявки суду не відомі. Начальник служби у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області просила суд розглядати справу за відсутності представника служби у справах дітей. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку із згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, яка ратифікована Верховною Радою України 27.02.1991, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За приписами ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не надають належного виховання дитини та не виконують своїх батьківських обов`язків. Як вбачається із наявних матеріалів справи, піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування малолітньої [PERSON] здійснюється позивачем - [PERSON] . Так, згідно Характеристики дитини № 172 від 18.07.2020, виданої Першотравенським комунальним дошкільним дитячим закладом «Дзвіночок», [PERSON] відвідувала дошкільний заклад не систематично - у жовтні 2017 року -7 днів, у 2018 році - з 21 серпня по 28 грудня, у 2019 році -з 3 січня по 14 березня; з 15 березня 2019 року [PERSON] не відвідувала дошкільних заклад на підставі заяви; [PERSON] виховує бабуся [PERSON] , яка систематично відвідувала батьківські збори і приймала активну участь в житті групи. Батьки не займаються вихованням та навчанням дитини. Характеристика матері дитини [PERSON] , видана керуючою магазином товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» свідчить про те, що [PERSON] є конфліктною людиною, неодноразово з 'являлась на робочому місці в нетверезому стані, часто порушувала правила трудової дисципліни та внутрішнього трудового розпорядку, за весь період роботи зарекомендувала себе з негативної сторони. За час роботи їй було винесено декілька попереджень, проте це її не зупинило, і в підсумку вона була звільнена за угодою сторін. Згідно акта депутата Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Тітова В.І. про фактичне проживання особи від 18.10.2020, малолітня [PERSON] проживає разом з позивачем та її дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності позивачу, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 104802078 від 23.11.2017. Позивач працює приватним підприємцем, матеріально забезпечена, що підтверджується податковими деклараціями, згідно яких дохід [PERSON] складав: за 2018 рік - 4 250 064 грн., за 2019 рік - 4 943 772 грн., за три квартали 2020 року - 291 000 грн. Згідно висновку потреб сім`ї за період оцінювання, що проводилось органом опіки та піклування за період із 30.10.2020 по 05.11.2020, при проживанні малолітньої [PERSON] разом із сім`єю позивача, дитина має медичну картку, проходить профілактичний огляд; її вага, зріст відповідають віку; харчування відповідає віку; остання відвідує дитячий садок; урівноважена та спокійна, активна з відсутністю шкідливих звичок; любить та поважає обох батьків, має довірливі стосунки з дідусями, бабусями, має друзів. [PERSON] відвідує приватний дитячий садок (Дитячий центр «Сімейний клуб «Бамбіні») з 04.04.2019. Відповідно до Характеристики дитини, виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] сприймає [PERSON] як свою маму, а її дітей - як брата та сестру. У них дуже теплі та дружні стосунки. Дитина відчуває себе в повноцінній родині. Вона дуже емоційно прив`язана до [PERSON] та всіх членів сім`ї. Інтереси дитини безумовно враховуються, її зовнішній вигляд охайний, [PERSON] завжди доглянута. [PERSON] обслуговується в приватному медичному закладі «Амбулаторія «Helsa», отримує належне лікування та профілактику захворювань. Згідно висновку Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 25.06.2021 за № 1-12/1430, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Борщагівській сільській раді Бучанського району Київської області від 17 червня 2021 року (протокол № 4) орган опіки та піклування на теперішній час вважає за доцільне позбавити громадянку [PERSON] та громадянина [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлені факти, що свідчать, що відповідачі не приймають участі у вихованні дитини, свої батьківські обов`язки відносно малолітньої не виконують, а тому позовні вимоги про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки підлягають задоволенню. Разом з тим, суд при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав одночасно вирішує питання про стягнення аліментів на дітей. Так, згідно ч.1 ст. 67 Закону України «Про міжнародне приватне право» зобов`язання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених ст. 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання. Враховуючи вищезазначену норму, для регулювання аліментних відносин в даному випадку застосовним правом є право України. Згідно приписів ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1. 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено 27.11.2020, відтак стягнення аліментів суд присуджує саме з цього дня. За приписами ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь малолітньої [PERSON] аліменти в твердій сумі у розмірі 1 000 грн. на місяць з кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. На підставі ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд вважає, що в силу ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. з кожного та стягнути з них на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 грн. з кожного. Враховуючи викладене, на підставі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. ст. 164, 166, 180-182, 191 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved