Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

09 лютого 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем [PERSON] 21 грудня 2016 року зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №3055. Дітей від даного шлюбу сторони не мають. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими через несумісність характерів та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, сторони припинили подружні стосунки і сумісне проживання, спільного господарства не ведуть та не підтримують спілкування з 2019 року, а тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, натомість 26 квітня 2022 року подала заяву (вх. № 24593), відповідно до якої просила розгляд даної справи проводити в її відсутність, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом розміщення на веб-сайті Судової влади України відповідного оголошення, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала щодо такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 21 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №3055 (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За таких обставин суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Щодо судових витрат, понесених позивачем, то суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що згідно договору-квитанції №18 від 15.02.2022 позивач сплатила адвокату Павловій В.Є. «за надання правової допомоги по оформленню позовної заяви про розірвання шлюбу» 1000,00 грн (а.с. 11). Згідно Єдиного реєстру адвокатів України, Павлова Віра Євгеніївна є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №48, виданого 16.12.1993 року. Отже, судом встановлено документальне підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 1000,00 грн. При цьому, суд враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а тому, зважаючи на те, що позовні вимоги були задоволені, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 992,40 грн судового збору.

Outcome: approved