Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивач мотивує свої вимоги тим, що обслуговував серед інших і будинок [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована в квартирі №158 в цьому будинку, та повинні оплачувати надані та спожиті послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання, проте в повному обсязі не сплачують, тому утворилась заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача борг за надані послуги в сумі 68 920,44 грн. за період з 1 липня 2016 року по 30 листопада 2021 року, 48,63 грн. - внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії, 32,39 грн. - платиза абонентське обслуговування, 644,55 грн. - 3% річних, 2048,84 грн. - інфляційних збитків, а також судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином, просив слухати справу в його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час слухання справи повідомлялися. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 лютого 2022 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до розгляду на 1 квітня 2022 року. З 24 лютого 2022 року справу знято з розгляду. З 2 травня 2022 року провадження у с праві поновлено, призначено судове засідання на 7 червня 2022 року. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Сумитеплоенерго» є визначеним у встановленому законом порядку надавачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з серпня 2005 року. Даний факт підтверджується рішеннями Сумської міської ради № 1338-МР від 3 серпня 2005 року, рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 18 червня 2019 року ( а. с.16). Житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на обслуговуванні у ТОВ «Сумитеплоенерго». Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи, відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Вказана обставина підтверджується також довідкою №348/29102021-30121899 (а.с.7). Загальний розмір заборгованості за період з 1 липня 2016 року по 30 листопада 2021 року складає 69 001,46 грн. Зазначена заборгованість підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] про надані ТОВ «Сумитеплоенерго» відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з з 1 липня 2016 року по 30 листопада 2021 року (а. с. 8-11). Нарахування оплати за спожиті відповідачем послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання здійснювалось ТОВ «Сумитеплоенерго» на підставі тарифів, погоджених рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради: від 28.12.2010 р. №830; від 26.01.2010 р. №41; від 10.10.2008 р. № 488; від 27.12.2005 р. № 720. Відповідач фактично є споживачем житлово-комунальних послуг та повинен проводити їх оплату. Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів статті 24 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-ІV основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово - комунальних послуг. Згідно пункту 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03 жовтня 2007 року, споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системі теплоспоживання. Разом з тим, згідно приписів статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 07 червня 2018 року № 2454-VІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодам для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін). Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-ІV у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно розрахунків, 3% річних становить 644,55 грн., інфляцій збитки - 2048,84 грн. (а.с. 16-23) Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 69001,46 грн., 644,55 грн. 3% річних та 2048,84 грн. інфляційних збитків. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позову додано квитанцію про сплату судового збору на суму 2481 грн. 00 коп. За таких обставин та враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає, що з відповідачів в дольовому порядку, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути суму судового збору на користь позивача.

Outcome: approved