Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

У лютому 2021 року перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства "Лубенське лісове господарство", Полтавської обласної державної адміністрації до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа Семенівська селищна рада Кременчуцького району Полтавської області, а якому просить: -визнати незаконним та скасувати наказ Головного Управління Держземагенства у Полтавській області № 4349-СГ від 01.07.2016 про затвердження проекту землеустрою та дозвіл [PERSON] на укладення договору оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019; -визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 05.07.2016, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та [PERSON] щодо земельної ділянки загальною площею 101,00 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:0019; -скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди [PERSON] на земельну ділянку площею 101,00 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:0019, для ведення фермерського господарства, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області Маньківського І.І. від 08.07.2016, номер запису про інше речове право - 15345919 та припинити право оренди [PERSON] ; -скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності Семенівської селищної ради Кременчуцького району на земельну ділянку площею 101,00 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:0019 для ведення фермерського господарства, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області Попової О.Ю. від 13.12.2018, номер запису про інше речове право - 29546811; -зобов`язати [PERSON] повернути земельну ділянку 47,6339 га, яка є частиною земельної ділянки площею 101,00 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:0019 Державному підприємству "Лубенське лісове господарство"; -стягнути з відповідачів фактично понесені судові витрати на користь Полтавської обласної прокуратури (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, р/р № UA118201720343130001000006160 банк ДКСУ м. Київ, ЄДРПОУ 02910060, код класифікації видатків бюджету - 2800) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 11350 грн. Позов мотивовано тим, що ДП "Лубенське лісове господарство" правонаступником якого є ДП "Миргородське лісове господарство" є постійним землекористувачем земельної ділянки, площею 118 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:0003 на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, серія ЯЯ № 228003 від 29 грудня 2010 року. Відповідно до наказу ГУ Держземагенства у Полтавській області № 1485-СГ від 01.03.2016 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 101,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, розташованої на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області за межами населених пунктів (т. 1, а.с. 30). Наказом ГУ Держземагенства у Полтавській області № 4349-СГ від 01.07.2016 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду"було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області та надано із земель сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку площею 101,00 га сіножатей, кадастровий номер 5324581200:00:004:0019 в довгострокову оренду терміном на 7 років для ведення фермерського господарства (т. 1, а.с. 31). 05.07.2016 між ГУ Держземагенства у Полтавській області (орендодавець) та [PERSON] (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 101,0000 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:0019, що розташована за межами населеного пункту на території Веселоподільської сільської ради Кременчуцького (колишнього Семенівського) району для ведення фермерського господарства строком на 7 років (т. 1, а.с. 32-34). Вказаний договір 08.07.2016 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, державним реєстратором Семенівської РДА Полтавської області Маньківським І.І. номер запису про інше речове право: 15345919 від 08.07.2016 (т. 1, а.с. 56-57). Відповідно до інформації Державного підприємства "Харківська державна лісовпорядна експедиція" Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання, підпорядкованого Державному агентству лісових ресурсів України, за №Ф 328 від 31.07.2020, межі земельної ділянки з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 мають частковий перетин з межами Державного лісового фонду - квартал 283 Хорольського лісництва ДП "Лубенське лісове господарство", орієнтовна площа перетину становить 47,6339 га (т. 1, а.с. 50). Таким чином, передача в оренду спірної земельної ділянки відбулась з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим наказ ГУ Держземагенства у Полтавській області № 4349-СГ від 01.07.2016 є незаконним та підлягає скасуванню, а договір оренди земельної ділянки від 05.07.2016 підлягає визнанню недійсним з припиненням зобов`язань за даним договором на майбутнє. Також ефективним способом захисту порушених прав в даному випадку вважає скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди [PERSON] на земельну ділянку площею 101,00 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:0019 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Семенівської РДА Полтавської області Маньківського І.І. від 08.07.2020, номер запису про інше речове право - 15345919 та припинення права оренди [PERSON] , повернення земельної ділянки 47,6339 га, яка є частиною земельної ділянки, площею 101,00 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:0019 ДП «Лубенське лісове господарство». Підстави представництва законних інтересів держави обґрунтовані порушенням інтересів держави, а саме: порушенням норм законодавства під час відведення земель лісогосподарського призначення, а також тривалим нездійсненням повноважень контролю з боку Полтавської ОДА, Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства та ДП "Лубенське лісове господарство" правонаступником якого є ДП "Миргородське лісове господарство", та не вчинення вказаними особами заходів, спрямованих на повернення незаконно вибулої земельної ділянки. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 26.03.2021 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 21.05.2021 замінено сторону позивача у цивільній справі за позовом першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства "Лубенське лісове господарство", Полтавської обласної державної адміністрації до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа Семенівська селищна рада Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагенства у Полтавській області, визнання договору оренди землі недійсним, скасування та припинення державної реєстрації права оренди землі, скасування номеру запису про інше речове право, зобов`язання повернути земельну ділянку, а саме, Лубенську місцеву прокуратуру Полтавської області, її правонаступником - Глобинською окружною прокуратурою Полтавської області. Протокольною ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 21.05.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 17.05.2022 залучено до участі у цивільній справі у якості правонаступника Державного підприємства "Лубенське лісове господарство" - Державне підприємство "Миргородське лісове господарство" (код ЄДРПОУ 00992697, місцезнаходження 37600, Полтавська область, місто Миргород, вулиця Козацька, 22/1). Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 02.06.2022 позовні вимоги Глобинської окружної прокуратури Полтавської області, пред`явлені в інтересах держави в особі Державного підприємства "Миргородське лісове господарство",- залишено без розгляду. В судовому засіданні 02.06.2022 прокурор Глобинської окружної прокуратури Курченко Я.М. просила позов задовольнити. Представник Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (т. 2, а.с. 197, т. 3 а.с. 14). Представник Полтавської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (т. 1, а.с. 234). Представник ДП "Миргородське лісове господарство" Крекотень Ю.А. в судовому засіданні підтримав позов прокурора. Відповідач [PERSON] в судове засідання 02.06.2022 не з`явився, заявою від 24.05.2022 вкотре просив перенести розгляд справи у зв`язку з воєнним станом та неможливістю прибути в судове засідання його представника адвоката Рой Н.О. у зв`язку з участю у іншому судовому засіданні. Представник відповідача - адвокат Рой Н.О. в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином. Представник ГУ Держгеокадастру у Полтавській області заявою від 02.06.2022 в черговий раз просив відкласти розгляд справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання через велика навантаження. Дані клопотання відповідачів суд визнав такими, що не підлягають задоволенню та ухвалив розглядати справу за відсутності відповідачів. Третя особа Семенівської селищної ради в судове засідання представника не направила, повідомлялась належним чином. 19.04.2021 [PERSON] подав до суду письмовий відзив, просив вважати позовну заяву такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати, на підставі того, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави, застосувати строк позовної давності до вказаних вимог та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Однією з підстав для відмови у задоволенні позову, на думку відповідача є відсутність передбачених законом підстав для звернення прокуратури до суду в інтересах держави з позовом про визнання незаконним та скасування наказу, припинення права оренди та повернення земельної ділянки. Прокурор, звертаючись до суду із відповідним позовом, не обґрунтував та не довів підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу, не надавши жодного доказу бездіяльності Полтавської ОДА, ДП "Лубенське лісове господарство", Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України. Крім того, зазначив, що прокурором пропущено строк позовної давності, оскільки безпосередньо про можливе порушення інтересів держави, як вбачається із матеріалів позову, могло стати відомо органам держави у 2016 році. Отже строк позовної давності, передбачений статті 257 ЦК України, на момент звернення першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області з позовом до суду сплив. Зазначив, що він користується земельною ділянкою за кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 на законних підставах. На підставі ст. 15-1, 122, 123, 124 ЗК України, ЗУ "Про фермерське господарство", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", Положення про ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, затвердженого наказом державної служби геодезії, картографії та кадастру України від 03.03.2015 № 9 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області видав наказ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою № 1485-СГ від 01.03.2016, яким надав дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 101,0000 га земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, розташованої на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області за межами населених пунктів. Наказом від 01.07.2016 року за № 4349-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Надано [PERSON] із земель сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку площею 101,0000 га сіножатей, (кадастровий номер 5324581200:00:004:0019) в довгострокову оренду терміном на 7 (сім) років для ведення фермерського господарства розташовану на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області за межами населених пунктів. На підставі даного наказу 05 липня 2016 року було укладено договір оренди землі між ГУ Держгеокадастру у Полтавській області в особі в.о. начальника Чувпила В.В. та [PERSON] . Дана інформація була внесена до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державним реєстратором Маньківським І.І. (Семенівська районна державна адміністрація, Полтавська область). Весь цей час відповідач відкрито користувався наданою йому в оренду землею, сплачував згідно договору оренди землі орендну плату у грошовій формі. На підставі вищевикладеного, вважає, що він користується земельною ділянкою за кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 наданою йому в оренду на законних підставах, а прокурор, формулюючи позовні вимоги в інтересах Полтавської обласної державної адміністрації, Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства "Лубенське лісове господарство", не встановив суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками, з огляду на предмет позову, оскільки з відповідним позовом до суду має право звернутися або сам власник нерухомого майна державної форми власності або прокурор в інтересах такого власника; правовий режим земельної ділянки: причини не звернення до суду для захисту самим органом місцевого самоврядування чи державного підприємств (а.с. 101-110). Відповіддю на відзив від 28.04.2021 директор ДП "Лубенське лісове господарство" Тихонович В.Є. просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, зазначивши наступне. Щодо позовної давності, котру обгрунтовує відповідач. Відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, серія ЯЯ № 228003 від 29 грудня 2010 року Державне підприємство "Лубенське лісове господарство" є постійним землекористувачем земельної ділянки площею 118,00 га, кадастровий номер земельної ділянки 5324581200:00:004:003, що розташована на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення лісового господарства. Зазначений державний акт виданий на підставі розпорядження голови Семенівської районної державної адміністрації № 44 від 20.01.2010 року. Орієнтовно 30.06.2020 року одним з працівників ДП "Лубенський лісгосп" під час виконання своїх службових обов`язків було виявлено, що більшу половину зазначеної земельної ділянки розпочали переорювати. На його вимогу щодо зупинення незаконної діяльності останнім було пояснено, що зазначена земельна ділянка передана в оренду [PERSON] . Про припинення права постійного користування даною земельною ділянкою ДП "Лубенський лісгосп" ніхто не повідомляв. Так, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, земельна ділянка площею 101 га, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства була передана в оренду [PERSON] . Орендодавець даної земельної ділянки є ГУ Держгеокадастру у Полтавській області. Кадастровий номер земельної ділянки 5324581200:00:004:0019. Перевіривши наявність кадастрового номеру земельної ділянки 5324581200:00:004:0003, що передана в постійне користування ДП "Лубенському лісовому господарству", було виявлено, що він зник з публічної кадастрової карти України та на його частині з`явився новий кадастровий номер земельної ділянки 5324581200:00:004:0019. Після виявлення зазначеного факту ДП "Лубенським лісгоспом" було негайно проінформовано Лубенську місцеву прокуратуру Полтавської області про незаконне позбавлення земельної ділянки. Беручи до уваги зазначене, ДП "Лубенський лісгосп" ніяким чином не міг бути обізнаний про порушення свого права з 2016 року. Окрім того, протягом цих років ДП "Лубенський лісгосп" належним чином користувався земельною ділянкою, зокрема, здійснювалося створення лісових культур основних лісо- утворюючих порід та агротехнічні догляди по вирощуванню лісових насаджень. Своїми діями відповідачем нанесені збитки ДП "Лубенському лісгоспу", котрі на даний момент обраховуються в рамках кримінального провадження за заявою ДП "Лубенський лісгосп". Право постійного користування земельною ділянкою ДП "Лубенський лісгосп" підтверджується Державним актом, крім того на підприємстві наявні наступні документи: проект організації та розвитку лісового господарства Хорольське лісництво ДП "Лубенське лісове господарство"; план лісонасаджень Хорольського лісництва ДП "Лубенське лісове господарство". Зазначені документи датовані 2009 та 2015 роком, а тому до моменту отримання Державного акту на право користування земельною ділянкою ДП "Лубенське лісове господарство" також було землекористувачем зазначеної земельної ділянки, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового Кодексу України зазначено, що до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, що до набрання чинності цим Кодексом передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Господарству невідомо яким чином було змінено цільове призначення земельної ділянки, яка перебувала в постійному користуванні ДП "Лубенський лісгосп" з цільовим призначенням для ведення лісового господарства. Ані про вилучення земельної ділянки в ДП "Лубенський лісгосп", ані про зміну цільового призначення земельної ділянки нічого не відомо. Отже, ДП "Лубенське лісове господарство" було незаконно позбавлено права постійного користування земельною ділянкою. Щодо представництва прокурором інтересів ДП «Лубенське лісове господарство» зазначено, що господарством не вбачається порушень з боку прокурора порядку ініціації позовної заяви в інтересах правильно визначених ним позивачів (т. 1, а.с. 128-131). 28.04.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив керівника Глобинської окружної прокуратури Хатьонки В., в якій він повторно обґрунтував підстави представництва держави в особі Полтавської ОДА, Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства та ДП "Лубенське лісове господарство", а також зазначив, що строк звернення з даним позовом не пропущений, на підставі наступного. Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 № 9 перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦК - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Цивільним кодексом України встановлено винятки з цього правила щодо окремих вимог, пов`язаних з визнанням правочинів недійсними (ч. ч. 2, 3 ст. 261 ЦК). Згідно положень статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтереси. Частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Отже, для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права) так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Закон пов`язує початок перебігу позовної давності не з моментом поінформованості про вчинення певної дії чи прийняття рішення, а з моментом, коли стало відомо про порушення закону та у зв`язку з цим - прав й охоронюваних законом інтересів. Верховний Суд України 12.07.2017 при розгляді справи № 6-2458цс16 дійшов правового висновку із застосуванням ст. ст. 257, 261, 267 ЦК України щодо обчислення позовної давності від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися саме позивач в особі органу - суб`єкта владних повноважень, в інтересах якого пред`явлено позов прокурором. При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, такі в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу,яка його порушила. З огляду на складність встановлення факту порушення при відведенні земель лісового фонду, оскільки представники Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України та ДП "Лубенське лісове господарство" сторонами у спірному правочині не були, а тому не могли бути обізнаними про дату державної реєстрації вказаного договору, дозволів на вилучення земельних ділянок лісового фонду та зміну їх цільового призначення останні не надавали, а оспорювань рішення саме по собі не містить інформації про включення до земель, відносно яких воно прийнято, земель лісового фонду. Вказані факти свідчать про об`єктивні обставини, пов`язані зі складнощами своєчасного виявлення порушень земельного законодавства та захисту інтересів держави, а тому відлік перебігу строків позовної давності слід обчислювати з часу, коли з огляду на інформацію Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» та матеріалів досудового розслідування, з яких стало достеменно відомо про сам факт відповідного порушення та особу порушника, а відтак у уповноваженого державного органу з`явилась об`єктивна можливість для звернення до суду з відповідним позовом, тобто з 01.07.2020, а відтак прокурор звертається з даним позовом в межах строків позовної давності. З огляду на вищевикладене всі доводи наведені відповідачем у своєму відзиві є безпідставними та необґрунтованими та повністю спростовуються матеріалами, долученими до позовної заяви (т. 1, а.с. 152-162). Відзивом від 28.04.2021 представник ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Рибалко В.В. просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Наказом головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 1485-СГ від 01.03.2016 [PERSON] надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 101,000 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, розташованої на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області за межами населених пунктів. Наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 4349-СГ від 01.07.2016 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області та надану [PERSON] в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 в довгострокову оренду терміном на 7 років для ведення фермерського господарства розташовану на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області за межами населених пунктів. 05.07.2016 між ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та [PERSON] укладено договір оренди в вищезазначеної земельної ділянки, який був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.07.2016, номер запису про інше речове право: 15345919. Відповідно до положень ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або в комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки. Щодо інформації ДП "Харківська державна лісовпорядна експедиція" Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання, підпорядкованого Державному агентству лісових ресурсів України за № 328 від 31.07.2020, Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства від 18.12.2020 № 04-32/1150, то дана інформація не встановлює правових норм, не заміняє собою закон, а має лише рекомендаційний характер. Відповідно до офіційних відомостей Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 відноситься до земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, розпорядником якої на момент видачі спірного наказу було Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області. Щодо вилучення земельної ділянки лісового фонду та зміни її цільового призначення. Цільове призначення конкретної земельної ділянки вказується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку. Позивачем не надано жодних належних, допустимих та обґрунтованих доказів, які б вказували на те, що на час видачі спірного наказу, земельна ділянка з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 відносилася до земель лісового фонду. Також відповідно до офіційних відомостей Державного земельного кадастру, що містяться у витязі Державного земельного кадастру, доданого до даного відзиву, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 не змінювалося. Відомості щодо перебування у користуванні ДП "Лубенське лісове господарство" або у інших суб`єктів земельної ділянки з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області в Державному земельному кадастрі відсутні. Щодо перебування, як зазначає позивач у своєму позові, у користуванні ДП "Лубенське лісове господарство" земельної ділянки з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 зазначають, що згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у підпункті: в) пункту 18 постанови від 16 квітня 2004 року № Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", з 01 січня 2002 року відповідно до статті 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 02 травня 2009 року у відповідності із Законом України від 05.03.2009 року № 1066-VI право власності на земельну ділянку також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають моменту державної реєстрації цих прав; громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки (пункт 7 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України), одержані ними до 01 січня 2002 року у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством. Додатково наголошували, що у даному позові не вирішується питання щодо визнання за ДП "Лубенське лісове господарство" права користування спірною земельною ділянкою, яка перебуває в оренді [PERSON] . Отже, позивач не довів порушення своїх прав внаслідок передачі земельної ділянки в оренду, оскільки на спірну земельну ділянку правовстановлюючі документи не видавались, не надано доказів на підтвердження того, що ДП "Лубенське лісове господарство" є власником або користувачем земельної ділянки, яка надана в оренду [PERSON] . Провівши державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку, держава офіційно його визнала і підтвердила факт виникнення права у громадянина. Також просили застосувати строки позовної, звернувши увагу суду на те, що 01.07.2016 головним управлінням затверджено проект землеустрою та передано у оренду земельну ділянку, тобто, земельна ділянка з відповідними межами сформована у 2016 році, спірний договір земельної ділянки зареєстровано 08.07.2016, тобто строк позовної давності повинен обчислюватися з 2016 року, тобто з моменту реєстрації спірного договору оренди ділянки. Твердження про складність встановлення факту порушення при відведенні земельної ділянки, у зв`язку з необізнаністю представників Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства, ДП «Лубенське лісове господарство» не мають братися до уваги судом, оскільки офіційні відомості Публічної кадастрової карти, Державного земельного кадастру, різних реєстрів є вільними та доступними для кожного громадянина. (Вказана правова позиція відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Вищого господарського суду України від 01.11.2017 у справі № 922/688/17) (т. 1, а.с. 171-176). 05.05.2021 [PERSON] направив до суду заперечення на відповідь на відзив, аналогічні відзиву (т. 1, а.с. 201-205). 31.05.2021 до суду надійшли пояснення директора юридичного департаменту облдержадміністрації Олефіра А., відповідно до яких просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтовуючи наступним. Розпорядженням Полтавської обласної державної адміністрації № 445 від 26.12.2008 затверджено проект землеустрою щодо відведення у постійне користування ДП «Лубенське лісове господарство» для ведення лісового господарства на території Веселоподільської сільської ради (за межами населених пунктів) Кременчуцького (колишнього Семенівського) району, зокрема. земельної ділянки, площею 118 га пасовищ. Відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, серія ЯЯ № 228003, від 29 грудня 2010 року, Державне підприємство "Лубенське лісове господарство" є постійним землекористувачем земельної ділянки, площею 118,00 га, кадастровий номер земельної ділянки 5324581200:00:004:003, що розташована на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення лісового господарства. Наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 4349-СГ від 01.07.2016 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області та надану [PERSON] в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019. В подальшому, а саме 05.07.2016 між ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 101,00 га, кадастровий номером 5324581200:00:004:0019, що розташована за межами населеного пункту на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області для ведення фермерського господарства строком на 7 років. При співставленні схеми розташування земельної ділянки до Державного акту на право користування земельною ділянкою за кадастровим номером 5324581200:00:004:0003 та схеми, наданої ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» Українського державного проектного лісовпорядного виробничого обєднання № 328 від 31.07.2020 щодо меж земельної ділянки з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 накладається на земельну ділянку, що надана ДП «Лубенське лісове господарство» за актом на право постійного користування, орієнтовна площа перетину становить 47,6339 га. Тобто, земельна ділянка з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 була відведена за рахунок земель лісового фонду. Передача в оренду спірної земельної ділянки відбулась з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим наказ ГУ Держземагенства у Полтавській області № 4349-СГ від 01.07.2016 є незаконним та підлягає скасуванню. Щодо порушень законодавства у сфері розпорядження землями лісогосподарського призначення. Згідно з наведеними приписами вилучення для не лісогосподарських потреб спірної земельної ділянки державної власності, що віднесена до земель лісогосподарського призначення та перебувала у постійному користуванні ДП "Лубенське лісове господарство", а також передання у користування такої ділянки належало до повноважень Полтавської обласної державної адміністрації. Отже, відсутність спрямованого на відчуження земельної ділянки рішення повноважного органу державної влади - Полтавської обласної державної адміністрації означає, що держава як власник волю на відчуження цієї ділянки не виявляла. Крім того зазначено, що укладений договір оренди порушує інтереси держави, тому підлягає визнанню недійсним. Підставою недійсності правочину, у відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлення ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Крім того зазначили, що ефективним способом захисту порушених прав в даному випадку є також скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди [PERSON] на земельну ділянку площею 101,00 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:0019 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області Маньківського І.І. від 08.07.2020 номер запису про інше речове право 15345919 та припинення права оренди [PERSON] (т. 1, а.с.227-233). Відповідно до письмових пояснень від 27.05.2022 директор ДП "Миргородське лісове господарство" А.Рябухін просив задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених прокурором в позовній заяві. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що розпорядженням Полтавської обласної державної адміністрації № 445 від 26.12.2008 затверджено проект землеустрою щодо відведення у постійне користування Державному підприємству "Лубенське лісове господарство" для ведення лісового господарства на території Веселоподільської сільської ради (за межами населених пунктів) Кременчуцького (колишнього Семенівського) району, зокрема, земельної ділянки площею 118 га пасовищ (додаток до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 26.12.2008 № 446) (т. 1, а.с. 39). Також згідно розпорядження Семенівської районної державної адміністрації № 513 від 25.11.2002 "Про попередню згоду на розташування та розроблення проекту відведення земельних ділянок" затверджено проект відведення земельної ділянки Лубенському держлісгоспу для земель лісогосподарського призначення (код УКЦВЗ-5.1: для ведення лісового господарства), яким передбачено надати в постійне користування із земель державної власності не наданих у власність або користування 51,2 га, з них у тому числі:Веселоподільської сільської ради - 14,1 га (малопродуктивне пасовище) (т. 1, а.с. 40). Відповідно до розпорядження Семенівської районної державної адміністрації № 44 від 20.01.2010 "Про затвердження технічної документації із землеустрою ДП "Лубенське лісове господарство" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою площею 132,10 гектара під посадку захисних лісових насаджень для ведення лісового господарства ДП "Лубенське лісове господарство" на території Веселоподільської сільської ради Кременчуцького (колишнього Семенівського) району (т. 1, а.с. 36-40). На підставі розпорядження Семенівської районної державної адміністрації № 44 від 20.01.2010 видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 228003 від 29.12.2010, згідно якого ДП "Лубенське лісове господарство" є постійним землекористувачем земельної ділянки площею 118,00 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:0003, що розташована на території Веселоподільської сільської ради Кременчуцького (колишнього Семенівського) району Полтавської області. Цільове призначення даної земельної ділянки - для ведення лісового господарства (т. 1, а.с. 35). Відповідно до Плану лісонасаджень Хорольського лісництва ДП "Лубенське лісове господарство" лісовпорядкування 2009 року земельна ділянка площею 118,00 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:0003, знаходиться в 283 кварталі Хорольського лісництва ДП "Лубенське лісове господарство". Згідно Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Лубенське лісове господарство" Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства за 2015 рік по 283 кварталу Хорольського лісництва на земельній ділянці площею 118,00 га обліковано: незімкнуті лісові культури - 77 га, галявина - 39,5 га, низинне болото з рослинністю - 8,5 га (т. 1, а.с. 51). Наказом ГУ Держземагенства у Полтавській області № 1485-СГ від 01.03.2016 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 101,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, розташованої на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області за межами населених пунктів (т. 1, а.с. 30). Наказом ГУ Держземагенства у Полтавській області № 4349-СГ від 01.07.2016 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду"було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області та надано із земель сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку площею 101,00 га сіножатей, кадастровий номер 5324581200:00:004:0019 в довгострокову оренду терміном на 7 років для ведення фермерського господарства (т. 1, а.с. 31). 05.07.2016 між ГУ Держземагенства у Полтавській області (орендодавець) та [PERSON] (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 101,0000 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:0019, що розташована за межами населеного пункту на території Веселоподільської сільської ради Кременчуцького (колишнього Семенівського) району для ведення фермерського господарства строком на 7 років (т. 1, а.с. 32-34). Вказаний договір 08.07.2016 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, державним реєстратором Семенівської РДА Полтавської області Маньківським І.І. номер запису про інше речове право: 15345919 від 08.07.2016 (т. 1, а.с. 56-57). Згідно з відомостями Порталу нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, який містить узагальнені відомості щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка була проведена відповідно до постанови КМУ від 07.02.2018 № 105 "Про проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та внесення змін до деяких постанов КМУ", нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 1 089 074,35 грн (т. 1, а.с. 53). Відповідно до інформації Державного підприємства "Харківська державна лісовпорядна експедиція" Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання, підпорядкованого Державному агентству лісових ресурсів України, за №Ф 328 від 31.07.2020, межі земельної ділянки з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 мають частковий перетин з межами Державного лісового фонду - квартал 283 Хорольського лісництва ДП "Лубенське лісове господарство", орієнтовна площа перетину становить 47,6339 га (т. 1, а.с. 50). Вважаючи, що ГУ Держгеокадастру у Полтавській області протиправно затвердило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передало в оренду [PERSON] земельну ділянку, яка відноситься до земель лісогосподарського призначення і перебуває у постійному користуванні ДП «Лубенське лісове господарство», не маючи на це повноважень, без згоди відповідного землекористувача, безпідставно змінивши її цільове призначення, внаслідок чого земельна ділянка із кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 була передана в оренду [PERSON] , прокурор звернувся до суду із відповідним позовом про визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації права приватної власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки, повернення земельної ділянки. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також - ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини 1 статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Щодо підстав подання прокурором позовної заяви в інтересах держави Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 02.06.2022 позовні вимоги Глобинської окружної прокуратури Полтавської області, пред`явлені в інтересах держави в особі Державного підприємства "Лубенське лісове господарство" правонаступником якого є "Миргородське лісове господарство",- залишено без розгляду. У даній справі позовна вимога прокурора повернути земельну ділянку площею 47,6339 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:0019, яка є частиною земельної ділянки площею 101,00 га, що належить на праві постійного користування Державному підприємству «Лубенське лісове господарство» (правонаступником якого є Державне підприємство «Миргородське лісове господарство») Державному підприємству не підлягає розгляду по суті, оскільки подана від імені та в інтересах державного підприємства, а прокурор не має повноважень на ведення справ в частині таких вимог. Щодо інших позовних вимог, то органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України). Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15.07.2015. Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Згідно з абзацами першим та другим частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Відповідно до частини 4 статті 56 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі за № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19). Зокрема, у зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду вказано, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Досліджуючи вказані прокурором у позові підстави для представництва, судом були встановлені наступні обставини. Лубенська місцева прокуратура Полтавської області 06 січня 2021 року за № 33/5-74 вих-21 направила до Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України лист стосовно виявлених порушень у частині незаконного розпорядження землями лісового фонду та необхідність вжиття заходів реагування та просила письмово повідомити чи зверталося Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства з позовом про визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 4349-СГ від 01.07.2016, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 05.07.2016 та чи планує звертатися з таким позовом, якщо ні то зазначити причини (т. 1, а.с. 62-63). На вказане повідомлення Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства надало відповідь від 02.02.2021 № 04-32/97, за змістом якої вказало, що управління не зверталося до суду про визнання вищезазначеного наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, оскільки не має можливості належним чином вжити заходів щодо захисту інтересів ДП "Лубенське лісове господарство" та інтересів держави в цілому у зв`язку з вакантною посадою провідного спеціаліста - юрисконсульта та відсутністю необхідних доказів землевпорядного характеру, які повинні бути подані до суду та просило вчинити такі заходи щодо захисту інтересів ДП "Лубенське лісове господарство" (т. 1 а.с. 64). ДП "Лубенське лісове господарство" листом від 26.01.2021 № 10-49 повідомило, що земельна ділянка з кадастровим номером 5324581200:00:004:0003 має цільове призначення - для ведення лісового господарства та передана в постійне користування ДП "Лубенське лісове господарство". Однак, на даний час земельна ділянка з таким кадастровим номером відсутня на Публічній кадастровій карті, натомість ця ж земельна ділянка має кадастровий номер 5324581200:00:004:0019 та цільове призначення - для ведення фермерського господарства. Також ДП "Лубенське лісове господарство" не заперечує у представництві своїх інтересів в суді по вирішенню питань накладки земельних ділянок. Окрім того, Лубенська місцева прокуратура Полтавської області 06 січня 2021 року за № 33/5-76 вих-21 скерувала на адресу Полтавської обласної державної адміністрації лист стосовно виявлених правопорушень у частині незаконного розпорядження землями лісового фонду та необхідність вжиття заходів реагування, відповідно до якого поставила до відома вказаних суб`єктів про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 5323581200:00:004:0019, якою на даний час користується [PERSON] передана в оренду внаслідок прийняття незаконного наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 4349-СГ від 01.07.2016, з огляду на що існують правові підстави для повернення її з незаконного користування. Відповіддю від 09.02.2021 №310/1/01-52 Полтавська обласна державна адміністрація вказала що ДП «Лубенський лісгосп» не звертався з позовом до суду про визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держземагенства у Полтавській області № 4349-СГ від 01.07.2016 та щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 05.07.2016, оскільки розраховує на забезпечення Лубенською місцевою прокуратурою представництва інтересів держави в особі ДП «Лубенський лісгосп», Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства та Полтавської облдержадміністрації в суді. Також Лубенською місцевою прокуратурою Полтавської області додатково листом від 19.02.2021 повідомлено ДП «Лубенський лісове господарство», Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України та Полтавську облдержадміністрацію про звернення до суду з даним позовом. Зазначено про можливість оскарження суб`єктом владних повноважень підстав представництва. За час розгляду справи представництво прокурором інтересів держави у даній справі жодним із суб`єктів владних повноважень, в інтересах яких пред`явлено позов, не оскаржене. З огляду на викладене, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, зважаючи на те, що органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, після отримання повідомлень прокурора самостійно не звернулись до суду з позовом в інтересах держави, тобто фактично самоусунулись від виконання покладених на них повноважень щодо захисту інтересів держави при вилучення земельної ділянки лісового фонду, це є достатнім аргументом для підтвердження їх бездіяльності, а отже наявні підстави у прокурора звернутись з позовом до суду в інтересах держави в особі Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства, Полтавської ОДА. Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про відсутність підстав для звернення прокурора до суду із вказаним позовом. Щодо аргументів відповідача ГУ Держгеокадастру у Полтавській області що позивачем не надано жодних належних, допустимих та обґрунтованих доказів, що земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду, судом встановлено наступне. Згідно з частиною 1 статті 55 Земельного кодексу України, до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Згідно зі статтею 57 Земельного кодексу України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Статтею 7 Лісового кодексу України встановлено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Відповідно до статті 45 Лісового кодексу України лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України. Статтею 47 Лісового кодексу України встановлено, що лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства. Згідно зі статтею 48 Лісового кодексу України у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів. Пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України встановлював, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, серія ЯЯ № 228003, від 29 грудня 2010 року ДП "Лубенське лісове господарство" є постійним землекористувачем земельної ділянки площею 118,00 га, кадастровий номер земельної ділянки 5324581200:00:004:0003, що розташована на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення лісового господарства. Зазначений державний акт виданий на підставі розпорядження голови Семенівської РДА № 44 від 20.01.2010. (т.1, а.с.35). Розроблена технічна документація землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками для ведення лісового господарства ДП «Лубенське лісове господарство» на території Веселоподільської сільської ради, семенівського району, Полтавської області. (т.1, а.с. 36-49). Окрім того, ДП «Лубенське лісове господарство» правонаступником якого є "Миргородське лісове господарство" має в наявності наступні документи: проект організації та розвитку лісового господарства Хорольське лісництво ДП "Лубенське лісове господарство" за 2015 рік по кварталу 283; план лісонасаджень Хорольського лісництва ДП "Лубенське лісове господарство", лісовпорядкування 2009 року, квартал 283, земельна ділянка площею 118,00 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:003. Зазначені документи датовані 2009 та 2015 роком, тобто до моменту отримання державного акту на право користування земельною ділянкою, ДП "Лубенське лісове господарство" було землекористувачем зазначеної земельної ділянки, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України зазначено, що до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, що до набрання чинності цим Кодексом передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Таким чином, аналізуючи вищезазначені матеріали, право постійного користування спірною земельною ділянкою наразі належить виключно державному підприємству "Миргородське лісове господарство", як правонаступнику. Окрім того, відповідно до листа директора ДП "Харківська державна лісовпорядна експедиція", межі земельної ділянки з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 мають частковий перетин з межами Державного лісового фонду - квартал 283 Хорольського лісництва ДП "Лубенський лісгосп", орієнтовна площа перетину становить 47,6339. Доказом даного твердження є схема розташування земельної ділянки з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 відносно земель лісогосподарського призначення ДП "Лубенський лісгосп" (кв. 283 Хорольського лісництва) згідно матеріалів лісовпорядкування 2009 на території Семенівської селищної ТГ Кременчуцького району Полтавської області. З огляду на викладене, аргумент представника відповідача, що спірна земельна ділянка на час видачі спірного наказу не відносилася до земель лісового фонду, оскільки на спірну земельну ділянку правовстановлюючі документи не видавалися, не надано доказів, що ДП «Лубенське лісове господарство» є власником або користувачем земельної ділянки, суд відхиляє. Щодо застосування позовної давності Суд не приймає доводи відповідачів щодо застосування судом до спірних правовідносин строку позовної давності, про що заявлено [PERSON] та ГУ Держгеокадастру в Полтавській області в письмових відзивах на позов, з наступних підстав. За правилами статей 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Отже, для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права) так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Закон пов`язує початок перебігу позовної давності не з моментом поінформованості про вчинення певної дії чи прийняття рішення, а з моментом, коли стало відомо про порушення закону та у зв`язку з цим - прав й охоронюваних законом інтересів. Верховний Суд України 12.07.2017 при розгляді справи № 6-2458цс16 дійшов правового висновку із застосуванням ст. ст. 257, 261, 267 ЦК України щодо обчислення позовної давності від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися саме позивач в особі органу - суб`єкта владних повноважень, в інтересах якого пред`явлено позов прокурором. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 25 березня 2015 року у справі № 3-21гс15230, від 22 квітня 2015 року у справі № 3-54гс1524, від 13 травня 2015 року у справі № 3-126гс1525, від 13 травня 2015 року у справі № 3-54гс1526, від 01 липня 2015 року у справі № 6-178цс1527, постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 372/1036/15-ц, провадження № 14-252цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі №367/6105/16-ц, провадження № 14-381цс18. При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, такі в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З огляду на складність встановлення факту порушення при відведенні земель лісового фонду, оскільки представники Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України та ДП "Лубенське лісове господарство" сторонами у спірному правочині не були, а тому не могли бути обізнаними про дату державної реєстрації вказаного договору, дозволів на вилучення земельних ділянок лісового фонду та зміну їх цільового призначення останні не надавали, а оспорювань рішення саме по собі не містить інформації про включення до земель, відносно яких воно прийнято, земель лісового фонду. Як вбачається із матеріалів, доданих до позовної заяви та підтверджено в судовому засіданні представником ДП «Лубенське лісове господарство», правонаступником якого є ДП «Миргородське лісове господарство», про використання земельної ділянки лісового фонду [PERSON] підприємству стало відомо в кінці червня 2020 року, коли цю земельну ділянку почали розорювати. 01.07.2020 Лубенською місцевою прокуратурою було зареєстровано кримінальне провадження за фактом передачі службовими особами всупереч нормам земельного законодавства в оренду третім особам частини земельної ділянки, площею 118,00 га, кадастровий номер 5324581200:00:004:0003, яка на праві постійного користування належить ДП «Лубенське лісове господарство». Вказані факти свідчать про об`єктивні обставини, пов`язані зі складнощами своєчасного виявлення порушень земельного законодавства та захисту інтересів держави, а тому відлік перебігу строків позовної давності слід обчислювати з часу, коли з огляду на інформацію Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ДП Харківська державна лісовпорядна експедиція та матеріалів досудового розслідування, з яких стало достеменно відомо про сам факт відповідного порушення та особу порушника, а у уповноваженого державного органу з`явилась об`єктивна можливість для звернення до суду з відповідним позовом, тобто з 01.07.2020, а відтак прокурор звертається з даним позовом в межах строків позовної давності. З огляду на вищевикладене доводи відповідачів щодо порушення прокурором строків позовної давності звернення до суду з даним позовом є безпідставними та необґрунтованими. Щодо незаконності та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, визнання недійсним договору оренди землі За приписами статті 8 Лісового кодексу України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону. Статтею 13 Земельного кодексу України передбачено, до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Згідно зі статтею 31 Лісового кодексу України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території. Згідно з частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Зважаючи на зазначені норми чинного законодавства, з огляду на те, що спірна земельна ділянка, як встановлено судом, відноситься до земель лісогосподарського призначення, а не сільськогосподарського призначення, оскаржуваний наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 4349-СГ від 01.07.2016, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , загальною площею 101,00 га (кадастровий номер 5324581200:00:004:0019) для ведення фермерського господарства на території Веселоподільської сільської ради Кременчуцького району, прийнятий відповідачем з перевищенням наданих законом повноважень, з порушенням вимог пункту «ґ» частини 4 статті 84 та частини 2 статті 56 Земельного кодексу України. Відповідно до частини п`ятої статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) (у відповідній редакції) надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Відповідно до пункту 2 статті 20 ЗК України зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Відповідно до частини третьої статті 57 Лісового кодексу України (далі - ЛК України) зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища. Судами встановлено, що ДП "Лубенське лісове господарство» правонаступником якого є ДП «Миргородське лісове господарство» погодження про можливість вилучення спірної земельної ділянки лісогосподарського призначення у кварталі 283 відповідачу ГУ Держгеокадастру в Полтавській області не надавалось. При передачі в оренду спірної земельної ділянки змінено її цільове призначення із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення. Відповідно до статті 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною. Відповідно до статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. З огляду на викладене наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №4349-СГ від 01.07.2016 прийнятий всупереч нормам ЗК України та ЛК України, а тому є неправомірним. Відповідно до частин першої - третьої, п`ятої та шостої статті 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Враховуючи незаконність наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №4349-СГ від 01.07.2016, наявні підстави для визнання недійсним договору оренди землі, укладеного на підставі цього наказу. Щодо скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до пункту статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 9 цього Закону до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Зокрема, частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Зважаючи на те, що право оренди [PERSON] на спірну земельну ділянку зареєстроване у встановленому законом порядку, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, шляхом визнання незаконним та скасування оскаржуваного наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, скасування державної реєстрації права оренди. Щодо скасування державної реєстрації права комунальної власності на зазначену земельну ділянку Згідно ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Так, на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 04.06.2018 № 3969-ОТГ Семенівській селищній раді Кременчуцького району Полтавської області передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4061,0913 га. За актом приймання-передачі від 06.06.2018 Семенівською селищною радою прийнято у комунальну власність ділянки, у тому числі ділянку площею 101,00 га (кадастровий номер 5324581200:00:004:0019). Таким чином, земельна ділянка площею 101,00 га кадастровий номер 5324581200:00:004:0019 на даний час рахується земельною ділянкою комунальної власності. Звертаючись з вимогою про скасування державної реєстрації права комунальної власності на зазначену земельну ділянку, прокурор Семенівську селищну раду визначив як третю особу. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. За змістом наведених норм позивачем є особа, яка має право вимоги, а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання. При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. В судовому порядку підлягають захисту порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17). Отже, за змістом зазначена позовна вимога є вимогою до Семенівської селищної ради, в той час як остання відповідачем не визначена. [PERSON] та ГУ Держгеокадастру у Полтавській області не можуть бути належними відповідачами за даною вимогою, що свідчить про звернення прокурора з даною позовною вимогою до неналежного відповідача, наслідком чого є відмова у задоволенні такої вимоги. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Зазначений висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на те, що наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 4349-СГ від 01.07.2016 підлягає скасуванню, як такий, що прийнятий з порушенням законодавства, а також підлягає визнанню недійсним договір оренди землі, укладений з [PERSON] із скасуванням державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5324581200:00:004:0019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Outcome: partial