Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні до ДП «Селидіввугілля» в обґрунтування якого зазначив, що з 18.05.2020 по 22.10.2021 він перебував з відповідачем у трудових відносинах, працюючи у Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» та був звільнений за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП. У день звільнення повний розрахунок з ним проведений не був, остаточно відповідач розрахувався з ним лише 24.12.2021. Посилаючись на ст.ст.116, 117 КЗпП, просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 46 робочих дні затримки в сумі 60958,28 грн виходячи з середньоденного заробітку 1325,18 грн, а також понесені ним судові витрати. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. \~ \~ \~ \~Представник відповідача до судового засідання не з`явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством. З наданого суду відзиву на позовну заяву вбачається заперечення проти позовних вимог, оскільки заборгованість по заробітній платі на момент подання позову була виплачена у повному обсязі. Крім того, позивачем невірно визначено строк затримки розрахунку при звільненні з 23.10.2021 по 24.12.2021 46 робочих днів, оскільки в жовтні 2021 року з 23.10.2021 по 24.12.2021 5, а не 6 робочих днів, як зазначив відповідач. Вважає пред`явлену до стягнення позивачем суму середнього заробітку неспівмірною та непропорційною з розміром його майнових втрат. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц зазначено, що суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст. ст. 117 КЗпП і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми. Просив застосувати до позовних вимог принцип пропорційності та співмірності між заявленими вимогами та фактичною сумою виплаченого боргу відповідача перед позивачем. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. \~ \~ \~ \~ІІІ. Процесуальні дії у справі 22.02.2022 на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 09.00 год 16.03.2022. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з відповідачем з 18.05.2020 по 22.10.2021 та був звільнений за ст. 38 ч. 3 КЗпП України за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням адміністрацією підприємства законодавства про працю та умов колективного договору (несвоєчасна виплата відповідачем заробітної плати) (а.с. 8-11). \~ \~ \~ \~У день звільнення [PERSON] не були виплачені належні йому розрахункові суми. Остаточний розрахунок з позивачем було здійснено 24.12.2021 року шляхом перерахування заробітної плати на його рахунок (а.с. 15). \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 1325,18 грн. (а.с. 13). \~ \~ \~ \~V. Оцінка суду \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовни вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами. За змістом ч. 1 ст.\~21\~Закону України\~«Про оплату\~праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 115 ч. 1 КЗпП України, ст. 24 ч. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні за статтею 117\~КЗпП України настає лише у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, передбачені у статті 116 КЗпП України. Тягар відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця (власника або уповноважений ним орган). До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 682/3060/16-ц (провадження № 61-23170сво18). Відповідно до\~вимог ст.\~117\~КЗпП,\~в разі\~невиплати з\~вини власника\~або уповноваженого\~ним органу\~належних звільненому\~працівникові сум\~у строки,\~зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Період затримки виплати позивачу належних при звільненні сум з 23.10.2021 по 24.12.2021 включно становить 45 робочих днів, а не 46, як зазначив позивач у позовній заяві. З розрахунку середньоденного заробітку позивача 1325,18 грн, середній заробіток за затримку розрахунку має становити 59633,10 грн (45х1325,18). Відсутність коштів у відповідача не виключає його відповідальності перед позивачем, сума середнього заробітку за затримку розрахунку в розмірі 59633,10 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, цю суму суд вважає співмірною, оскільки вона більш ніж в 2 рази менша за суму заборгованості по зарплаті, яка складає 127660,86 грн. \~ \~ \~ \~VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 970,83 грн. На підставі ст.ст. 47, 115, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial