Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 25 серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що в травні 2016 року відповідач переїхав жити до іншої країни, після чого рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 лютого 2019 року шлюб між ними було розірвано. Вказує, що з травня 2016 року відповідач жодного разу не відвідав дітей, аліменти сплачує добровільно, проте не приймає жодної участі у житті та вихованні дітей. Він не вчиняє жодних дій для покращення життя дітей, їх психологічного та фізичного розвитку. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визначити місце проживання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 22 грудня 2021 року. 22 грудня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 31 січня 2022 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 23 березня 2022 року. Ураховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п. 1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року № 5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року № 11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Справу призначено до судового розгляду на 09 червня 2022 року. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду даної справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Третя особа Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради подала до суду заяву про розгляд справи без участі її представника. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 25 серпня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Під час шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON] , а [INFO] народилась донька [PERSON] , батьком яких є відповідач (а.с. 4, 20). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 лютого 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 3, 10). Згідно з довідкою МЄІРЦ про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 08 вересня 2021 року № 657/6525 неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані разом з позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до характеристики правління ОСББ «Комфорт Суми» від 05 жовтня 2021 року позивачка [PERSON] зарекомендувала себе як доброзичлива, привітна, чуйна, ввічлива людина. Дотримується всіх норм та правил, поважає права своїх сусідів. Присутня на всіх зборах, всі рахунки та внески сплачує в повному розмірі та вчасно. З травня 2016 року [PERSON] проживає у квартирі без чоловіка з двома неповнолітніми доньками. Сварки в родині не зафіксовані, діти завжди пристойно одягнені, поводяться культурно та привітно, ходять до школи та відвідують гуртки. За період проживання скарг від сусідів на неї не надходило, конфліктних ситуацій з сусідами та жителями сусідніх будинків зафіксовано не було (а.с. 8). За період з березня 2021 року по серпень 2021 року позивачка отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в розмірі 21501 грн 45 коп., та державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю в розмірі 14848 грн 80 коп. (а.с. 9). У висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 08 лютого 2022 року за № 329/27.1-26 орган опіки та піклування вважає за можливе визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 61). Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи, виходячи з необхідності забезпечення якнайкращих інтересів дітей, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність визначення місця проживання дітей з позивачкою. Отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн (2270 грн * 0,4) (а.с. 11). На підставі викладеного,

Outcome: approved