Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивач в січні 2022 року звернулася до суду із позовною заявою стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, щомісяця. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що від спільного проживання без укладання шлюбу з [PERSON] у них народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що в свідоцтві про народження дитини батьком зазначений відповідач. Донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Батько дитини не надає добровільної матеріальної допомоги на її утримання, жодним чином не допомагає. У зв`язку з чим, вона змушена звернутися до суду з вищевказаним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] у позивача та відповідача народилася донька [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] , тобто відповідач по справі, матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.07.2019 (а.с.4). Частиною 1 статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Із змісту позовної заяви вбачається, що ніким і нічим не спростовано, малолітня дитина проживає разом з матір`ю, позивачем по справі. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином суд враховує, що позивачка доглядає за дитиною, якій ще не виповнилося 3 років та не отримує матеріальної допомоги від відповідача. Останній є працездатною особою, і спроможний платити аліменти на утримання позивачки, до виповнення дитиною трьох років. Також судом з`ясовано, що [PERSON] якими-небудь хронічними захворюваннями не страждає, на утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї не має. При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність заявлених позовних вимог, тому вони підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, покладається на відповідача. У зв`язку з тим, що позивачка [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, то судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved