Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмет спору: Великоберезнянська селищна рада Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації місця проживання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 05 квітня 1994 року він та члени його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON] , яка фактично у ній не проживає. Позивач зазначав, що остання є її колишньою невісткою, яка розлучилася з його сином [PERSON] . На даний час він має намір оформлення певних документів відносно вказаної квартири і в нього постала претензія відносно зареєстрованої у квартирі відповідачки, яка створює перешкоди в організації такого оформлення та добровільно знятися з реєстрації відмовляється. Оскільки реєстрація відповідачки у квартирі створює їй перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні ним, у добровільному порядку відповідачка усунути такі перешкоди відмовляється, а тому позивач просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 лютого 2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача орган опіки та піклування Великоберезнянської селищної ради. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. У судове засідання відповідачка не з`явилася. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в даному випадку порушуються права неповнолітньої дитини відповідачки [PERSON] , а саме: [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за місцем реєстрації матері. Представник Великоберезнянської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Представник служби у справах дітей Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області Хохрун О.В. в судовому засіданні зазначила, що оскільки відповідачка зареєстрована у спірній квартирі, то її донька має право на користування вказаним вище житловим приміщенням. Треті особи, які також є співвласниками спірної квартири [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять справу розглянути без їхньої участі. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду , дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] та третім особам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної власності належить квартира [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05 квітня 1994 року. Також встановлено, що у зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON] , що стверджується довідкою центру надання адміністративних послуг Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 29.10.2021 року № 69/02-07, що перешкоджає позивачу у праві користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1\~ст. 319 цього Кодексу\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~та частиною четвертою\~статті 10 ЦПК України\~суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, ЄСПЛ у рішенні від 02 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (заява № 30856/03) зазначив, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право особи на повагу до житла. Виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до житла передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві. Відповідність останньому критерію визначається з урахуванням того, чи існує нагальна суспільна необхідність для застосування такого обмеження права на повагу до житла та чи буде втручання у це право пропорційним переслідуваній легітимній меті. Актом обстеження фактичного місця проживання підтверджено, що відповідачка [PERSON] , дійсно на даний час фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] . Крім того, з рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 26 листопада 2020 року вбачається, що відповідачка по справі та співвласник квартири [PERSON] шлюб розірвали. Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України «Про усунення перешкод у користуванні власністю» від 16 січня 2012 року у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. У частині четвертій\~статті 9 ЖК УРСР\~визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК УРСР\~встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до\~статті 72 ЖК Української РСР\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідачка у вказаній квартирі не проживає, а позивач не може належним чином користуватися своєю власністю, суд вважає, що [PERSON] слід визнати такою, що втратив право користування житловим приміщенням, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Крім того, позивач просить примусово зняти відповідачку з реєстраційного обліку, проте дана вимога, на переконання суду, задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до\~\~Закону України «Про свободу та вільний вибір місця проживання в Україні»\~до повноважень органів місцевого самоврядування входить постановка на реєстраційний облік та його зняття. Відповідно до\~ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В\~статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Згідно зі\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст.ст.\~317,\~319,\~321,\~391 ЦК України, якими передбачено зміст, порядок, захист здійснення права власності та його непорушність, враховуючи вищезназначені обставини, можна погодитись з доводами позивача, що реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає в реалізації його прав власника спірного житлового приміщення, які підлягають відновленню, зокрема, і шляхом усунення перешкод у користуванні житловим будинком, визнавши відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В свою чергу, рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, після набуття ним законної сили, є підставою для скасування реєстрації відповідачки за вищевказаною адресою, у зв`язку з чим вимога позивача про зняття відповідачки з реєстраційного обліку, є такою, що заявлена передчасно, оскільки судове рішення, яке є підставою для зняття з реєстрації, ще не пред`являлося до виконання, відтак відсутнє порушене право позивача. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial