Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Виклад позиції позивача. Адвокат Топольський В.О. звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області в інтересах позивача, [PERSON] , із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи її тим, що в жовтні 2020 р. Позивач дізналась, що приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем ведеться виконавче провадження № 63197301 з примусового виконання Виконавчого напису № 8819 від 31.08.2020 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованості у загальному розмірі 67 228,90 грн. Про вчинення зазначеного виконавчого напису Позивач дізналась у жовтні 2020 р. отримавши за місцем реєстрації постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та перевіривши свої дані у Єдиному реєстрі боржників. До жовтня 2020 року Позивач не знала про наявність грошового зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ», не отримувала про це будь-яких повідомлень та вимог оплати боргу, як і не отримувала ніяких листів чи вимог щодо виконавчого напису. Позивачем було укладено кредитний договір № 94449923000 від 26.04.2018 р. з АТ «Укрсиббанк» за яким вона отримала кредитну картку зі встановленим на ній кредитним лімітом у розмірі 49 000 грн. Вона користувалась даною карткою та їй не відомо про залишок заборгованості за нею, Позивач не отримувала від АТ «Укрсиббанк» жодних вимог оплати боргу. Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса там, що не підлягає виконанню, оскільки, виконавчий напис про стягнення заборгованості за нотаріально не посвідченим кредитним договором має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з огляду на скасування Судом п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, який було внесено Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року, яка в цій частині визнана незаконною та нечинною судовим рішенням у справі № 826/20084/14, що набрала законної сили і є обов`язковим. Позивач вважає, що Нотаріусом було порушено ст.ст. 5, 7, 44, 49, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», 3.1., З.4., 3.5. та інших Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - спірність заборгованості та передчасність її стягнення, вчинення напису без виписки по рахунку Позивача. Відповідно до ст.ст. 5, 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Позивач не визнає ніякої заборгованості перед Відповідачем. Нотаріус був зобов`язаний відмовити у вчиненні Виконавчого напису, оскільки: Відповідно до вищезазначеного кредитні договори станом на дату вчинення виконавчого напису не входять до переліку безспірних вимог; Відповідачем не могло бути надано доказів згоди, або навіть факту з повідомлення Позивача про існування заборгованості, стягнення якої є передчасним; Відповідач не міг надати виписку з банківського рахунку Позивача, а довідка складена кредитором не може вважатись випискою з рахунку Позивача; На момент вчинення виконавчого напису з урахуванням ч. 2 ст. 1050 ЦК України вже спливли строки кредитування, а сам факт існування заборгованості є недоведеним. Також Позивач вказує, оскільки вона ніколи не мала рахунку у Відповідача, не надавала йому жодних даних для відкриття та ведення такого рахунку, Відповідач не міг надати нотаріусу виписку по рахунку, з сумами оборотів за дебетом та кредитом рахунку, вхідного та вихідного залишку. Сама назва «довідки» Відповідача не робить документ «випискою по рахунку», оскільки виписка має містить номер рахунку та обороти по ньому, інші обов`язкові реквізити, передбачені п. 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційно, затвердженого Постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018 р., а не лише підсумкові суми, нараховані односторонньо Відповідачем. У випадку ненадання виписки з рахунку, доказів права набуття Стягувачем права вимоги нотаріус зобов`язаний був відмовити у вчиненні нотаріальної дії. По-друге, у Позивача був лише один Кредитний договір № 94449923000 від 26.04.2018 р. з АТ «Укрсиббанк» за яким вона отримала кредитну картку на яку було встановлено кредитний ліміт у розмірі 49 000 грн. з визначеним строком кредитування до 10.05.2020 р. (п. 2.2 ч. 2 Кредитного договору № 94449923000 від 26.04.2018 р. АТ «Укрсиббанк»). Позивачу не відомо про залишок заборгованості за даним кредитним договором та жодних претензій від АТ «Укрсиббанк» вона не отримувала. По-третє, нарахована у виконавчому написі сума визначена поза межами строку кредитування, оскільки Позивачем було укладено вказаний кредитний договір № 94449923000 від 26.04.2018 р. з АТ «Укрсиббанк» з визначеним строком кредитування до 10.05.2020 р. (п. 2.2 ч. 2 Кредитного договору № 94449923000 від 26.04.2018 р. АТ «Укрсиббанк»). Безпідставним є продовження нарахування договірних процентів, комісій та неустойки після завершення строку кредитування всупереч ч. 1 ст. 53, ст. 1048, 1050 ЦК України. Оскільки з Відповідачем Позивач ніяких кредитних договорів не укладала, якщо вважати, що Відповідач набув право вимоги від іншого кредитора (AT «Укрсиббанк»), у такому випадку має місце прострочення кредитора та недоведеність переходу права вимоги. Закон покладає на нового кредитора обов`язок повідомлення боржника про відступлення права вимоги та звільняє боржника від обов`язку виконання пов`язання, сплати процентів та неустойки за період прострочення кредитора. Нотаріус був зобов`язаний відмовити у вчиненні Виконавчого напису, з підстав викладених у цьому позові, а Відповідачу для стягнення заборгованості з Позивача, у разі її наявності, слід було звернутись до суду з цивільним позовом про стягнення заборгованості, з правовим обґрунтуванням своїх вимог. Відтак виконавчий напис підлягає скасуванню і через спірність заборгованості, через порушення порядку та умов його вчинення, і через прострочення кредитора. Виклад позиції відповідача Від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» відзиву або інших заяв по суті справи не надходило. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третіх осіб Від представника позивача адвоката Топольського В.О. на адресу Немирівського районного суду Вінницької області разом із позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, клопотання про витребування доказів та заява про вирішення справи без участі позивача та його представника. 08.02.2022 року від представника відповідача на адресу Немирівського районного суду Вінницької області надійшла відповідь на вимогу суду. Від третіх особи, без самостійних вимог щодо предмета спору заяв та клопотань по справі не надходило. Інших заяв та клопотань від сторін по справі не надходило. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали судді від 19.11.2021 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 8819, вчиненого 31.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бершацьким Ігорем Вікторовичем. Ухвалою від 19.11.2020 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву в порядку загального позовного провадження та задоволено заяву представника позивача про витребування доказів. Ухвалою від 07.02.2022 року підготовче провадження закрито, призначено справу до розгляду. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» у судові засідання, що були призначені на 11.04.2022 та 23.05.2022 року не з`явився, про причини неявки суду не повідомив хоча про час день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор\~Вікторович в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, однак поштова кореспонденція поверталась до суду із відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович про розгляд справи повідомлявся завчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у \~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень\~ст. 280 ЦПК України,\~суд вважає\~можливим ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів,\~у зв`язку\~з чим\~23.05.2022\~ року\~винесено ухвалу\~суду про\~заочний розгляд\~справи. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено,\~що 26 квітня 2018 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 94449923000, за яким вона отримала кредитну картку на яку було встановлено кредитний ліміт у розмірі 49\~000 грн. з визначеним строком користування до 10.05.2020 року (а.с.55-58) Відповідно до копії договору факторингу № 136 від 27 березня 2019 року, укладеного між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», відступлено право вимоги за кредитним договором № 9444992300 (а.с.188-191) 20.07.2020 року представником ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» В.В. Донець направлено претензію [PERSON] , відповідно до змісту якої, ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» вимагає від [PERSON] виконати зобов`язання протягом 7 днів за договором № 94449923000 від 26.04.2018 року (а.с.184) 20.08.2020 року представником ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» В.В. Донець була подана заява приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу міста Києва Бершадському І.В., у якій заявник просив вчинити виконавчий напис для стягнення заборгованості у розмірі 66428,9 грн. на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» з [PERSON] , на підставі договору № 9444992300, укладеного 26.04.2018 року між ПАТ «Укрсиббанк», який був відступлений ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» за договором факторингу № 136 від 27.03.2019 року. Стягнення заборгованості проводиться за період 27.03.2019 року по 20.08.2020 року. (а.с.185) Відповідно до виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 94449923000 від 26.04.2018 року, заборгованість перед ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» за кредитним договором № 9444992300 від 26.04.2018 року станом на 20.08.2020 року складає 66428,9 гривень (а.с.186) 31 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бершадським Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис, що зареєстровано в реєстрі за № 8819, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за договором № 9444992300 від 26.04.2018 року, укладеним із Акціонерним товариством «Укрсиббанк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором факторингу № 136 від 27.03.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період 27.03.2019 року по 23.07.2020 року. Сума заборгованості становить 66\~428,90 гривень, що складається з: Прострочення заборгованості за сумою кредиту становить 46\~781,22 гривень; Прострочена заборгованість за комісією становить 0,00; Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 19\~647,68 гривень; Строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00; Строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00; Строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00; За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 800,00 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість Боржника становить 67\~228,90 гривень (а.с.48) 18.09.2020 року представник за довіреністю Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» Царенкова О.Д. подала заяву до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича про відкриття виконавчого провадження (а.с.49) Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 63197301 від 02.10.2020 вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 8819, виданого 31.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бершадським Ігорем Вікторовичем (а.с.50) Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України Про нотаріат порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України Про нотаріат визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» ). Відповідно до п. 3.4. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат» ). За результатами аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» - захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц - Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України Про нотаріат у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено главою 14 Закону України «Про нотаріат» та главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, у абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, зокрема, в частині доповнення переліку після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин . Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі Совтрансавто-Холдінг проти України (заява № 48553/99), а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі Брумареску проти Румунії (заява № 28342/95) встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. З аналізу Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. . Оскільки вищезазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України набула законної сили з моменту проголошення, тобто з 22 лютого 2017 року, то з цієї дати чинне законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17 та постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі № 158/2157/17. Висновки суду Із матеріалів справи вбачається, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 31.08.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Договір №9444992300 від 26.04.2018 року, право вимоги за яким ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло на підставі договору факторингу № 136 від 27 березня 2019 року, не є договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, оскільки відповідачем не надано доказів того, що такий договір є нотаріально посвідчений, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Також, суд звертає увагу не те, що розрахунку наведеної приватним нотаріусом в оскаржуваному виконавчому написі заборгованості матеріали справи не містять. Така кредитна заборгованість Позивача наведена в оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса виключно за відомостями наданої Відповідачем виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 9444992300 від 26.04.2018. Згадана виписка складена і підписана не банком - АТ «Укрсиббанк» як первісним кредитором, а представником Відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал». Відповідно до п. 61 Положення, затвердженого Постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018 р. вбачається, що виписка має містити номер рахунку та обороти по ньому, інші обов`язкові реквізити, а не лише підсумкові суми, нараховані односторонньо стягувачем, по яким можна встановити рух коштів. Натомість необхідних даних даний документ не містить, а тому не є випискою за рахунком. Отже, відсутність належної виписки з рахунку є самостійною підставою, через яку Нотаріус зобов`язаний був відмовити у вчиненні нотаріальної дії,

Outcome: approved