Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

16.11.2021 року представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України А.Проц звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 82091,84 гривню, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору на суму 2270гривень. В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що 29.08.2020 о 00 год 45 хв, трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Audi A6», номерний знак [NUMBER] , на 21 км 800 м автодороги Львів - Самбір - Смільниця, допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Зазначає, що згідно постанови Старосамбірського районного суду Львівської області відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказує, що на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. В результаті зазначеної ДТП потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, та позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату. Відповідно до звіту, вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , становить 80753.85 гривні, вартість проведення дослідження 1338.00 гривень, загальний розмір складає 82091.84 гривню. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2021 року справа передана для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 28.12.2021 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У встановлений судом строк відповідачем відзиву до суду не надано, будь-які поважні причини ненадання відзиву відповідачем суду не повідомлено. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, проте в прохальній частині позовної заяви просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був належно повідомленим, відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 16.05.2022 року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку представника позивача, який не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.08.2020 року о 00 год 45 хв, на 21 км 800 м автодороги «Львів - Самбір - Смільниця» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Audi A6», н.з. « [NUMBER] », та автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] ». Так, відповідно до постанови судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.09.2020 року у справі №455/1088/20, яка набрала законної сили (а.с.6-7), зокрема встановлено, що [PERSON] 29.08.2020 року о 00 год 45 хв, на 21 км 800 м автодороги «Львів - Самбір - Смільниця», керуючи автомобілем марки «Audi A6», н.з. « [NUMBER] », не вибрав безпечного інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] », який рухався по зустрічній смузі руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Даною постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.09.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до зазначених положень ЦПК України, вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також винність відповідача у вчиненні цієї ДТП, що визначені у постанові судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.09.2020 року, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи. Із матеріалів справи також відомо, що на момент вищевказаної ДТП транспортний засіб відповідача, а саме: автомобіль марки «Audi A6», н.з. « [NUMBER] », не був застрахований на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.8). В свою чергу, автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , на момент ДТП був застрахований у АТ «СК «АРКС» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР148645331 (а.с.13). 28.09.2020 [PERSON] звернувся в Моторне (транспортне) страхове бюро України із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.17). Відповідно до висновку №145 експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта ТзОВ фірми «Експертиза» (а.с.19-25), вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Volkswagen Passat», ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 29.082020 року, з врахуванням результатів його обстеження 21.09.2020 року, в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 80753.85 гривні. На підставі наказу МТСБУ від 10.11.2020 власнику транспортного засобу [PERSON] у відповідності до платіжного доручення №2544271 від 11.11.2020, МТСБУ здійснило виплату в сумі 80753.84 гривні (а.с. 32). Крім того, згідно платіжного доручення №2543315 від 21.10.2020, МТСБУ перерахувало ТзОВ фірма «Експертиза» вартість проведення дослідження в сумі 1338.00 гривень (а.с.1). Вищевказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами: копією постанови судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.09.2020 року; копією витягу з ЦБД МТСБУ; копією паспорта громадянина України та посвідчення водія [PERSON] ; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] ; копією Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР148645331; копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду [PERSON] від 31.08.2020; копією заяви [PERSON] від 28.09.2020; копією висновку №145 експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта ТзОВ фірми «Експертиза» з додатками; копією наказу МТСБУ від 10.11.2020; копією платіжного доручення №2544271 від 11.11.2020; копією платіжного доручення №2543315 від 21.10.2020. Між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Так, відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ч. 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень пункту «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Також п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. А відтак, відповідно до вищевказаних положень ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати у позивача МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Таким чином, враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи про те, що позивачем здійснено регламентну виплату потерпілій стороні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, така сталася з вини відповідача, як водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути із відповідача в користь позивача понесені ним витрати на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 2270,00 грн.

Outcome: approved