Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просила визнати виконавчий напис №69978 від 11.06.2021 року вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з неї заборгованості таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що про оспорюваний виконавчий напис дізналась, коли за місцем роботи прийшла постанова приватного виконавця про звернення стягнення на її доходи. Вважала, що у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису. Позивач не отримувала повідомлень про заборгованість, документи на підтвердження безспірності її заборгованості відсутні, кредитний договір по якому вчинено напис позивачем не укладався та не підписувався, не входить до переліку документів за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку та виконавчий напис вчинено поза межами строків пред`явлення права вимоги. Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в спрощеному провадженні з викликом сторін. Відповідачем суду наданий відзив на позовну заяву та заяву про зменшення витрат на правову допомогу. У відзиві відповідач заперечував проти доводів позовної заяви зазначаючи, що здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст.ст.87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, тому заборгованість позивача не потребує додаткового доказування. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, що підтверджено позицією Верховного Суду України. В задоволення позовних вимог просив відмовити. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності та надала доказ оплати послуг адвоката квитанцію від 11.11.2021. Відповідача в судове засідання представника не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутність належним чином повідомлених сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за заявою представника ТОВ «Форвард Фінансів» 11.06.2021 вчинила виконавчий напис №69978 про стягнення з [PERSON] \~на користь ТОВ «Форвард Фінансів» заборгованості в розмірі 7481,40 грн. за Кредитним договором № 284/507С від 13/02/0 від 13 лютого 2007 року, укладеним з ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Кредит Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 306 від 12.11.2018 в подальшому перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами ВФ/01 від 08.04.2021, а потім до ТОВ «ЦЕНТР ФІНАНСОВОГО ЛІЗИНГУ» на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 20-04/21 від 20.04.2021 та на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 02-06/21 від 02 червня 2021 на користь ТОВ «Форвард Фінансів». Стягнення заборгованості проведено за період з 02 червня 2021 року по 07 червня 2021 року. Загальна сума, що підлягає стягненню 8131,40 грн. В обґрунтування вчинення вказаного виконавчого напису приватний нотаріус послалась на ст.ст 87-91 Закону України «Про нотаріат» та\~пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підстави виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. На виконання вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В.\~\~було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постановою від 17.09.2021 у ВП №66860371 визначено мінімальний розмір витрат виконавчого провадження а 19.10.2021 у ВП №66860371 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи [PERSON] у відділі освіти виконавчого комітету Солонянської селищної ради. Позивачем суду надано отриманий від приватного виконавця кредитний договір №284/507С від 13/02/07 з розрахунком додаток №1, укладений [PERSON] з АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» 13 лютого 2007 року. Відомості щодо нотаріального посвідчення кредитного договору від 13.02.2007 відсутні. Відповідно до п.1.1 договору позивач отримала кредит у розмірі 10000 грн. строком на 24 місяці з 13 лютого 2007 р. до 12 лютого 2001 р. зі сплатою процентів за користування Кредитом у розмірі 31% річних. Кредит видається готівкою з каси банку. Згідно витягу з ЄРДР з 10.12.2018 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за попередньою правовою кваліфікацією ч.3 ст. 190 КК України на підставі заяв мешканців Солонянського району Дніпропетровської області щодо посадових осіб ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» які шляхом обману вимагають здійснити дії щодо погашення заборгованостей по кредитним договорам 2006-2008 роки перед ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Відповідно до ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінетів Міністрів України від 29.06.99 №1172. Згідно розділом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, такими документами є: нотаріально посвідчені\~договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження будь-якого розміру заборгованості позивача, нотаріального посвідчення договору та виникнення у відповідача права вимоги до позивача. Наданий позивачем витяг з ЄДРДР від 10.12.2018 суд до уваги не бере, оскільки він є неналежним доказом шахрайських дій щодо позивача за кредитним договором, укладеним з АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Крім того, суду не надано доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливість вручення боржнику такої вимоги. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Відтак, вказана норма «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та на яку посилається у виконавчому написі приватний нотаріус, застосуванню не підлягає, оскільки була визнана незаконною та нечинною. Тобто, на даний час, як і на час вчинення виконавчого напису, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Як встановлено судом нотаріально посвідчений договір, укладений між позивачем та банком відсутній. Оскаржений виконавчий напис № 69978 вчинений приватним нотаріусом 11.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тому є неправомірним посилання приватного нотаріуса у виконавчому написі на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду\~\~у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.\~\~ Згідно з\~\~правовим висновком, викладеним\~\~в Постанові\~\~Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~та Переліку документів. За приписами\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Відповідач ніяких доказів на спростування доводів позивача не надав. Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис вчинено за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору та поза визначеним законом строком, тому сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, не може бути визнана безспірною, доказів надіслання боржнику вимоги та виникнення у відповідача права вимоги суду не надано, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем в розрахунку суми судових витрат, які вона понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом справи зазначено, що витрати становлять 3938 грн., з яких 908 грн. - сума сплаченого судового збору, 30 грн. - комісійна винагорода банку за переказ судового збору, 3000 грн. - витрати на професійну допомогу. Разом з заявою про розгляд справи у відсутність позивача 08.06.2022 надано квитанцію від 11.11.2021 про оплату 1000 грн. адвокату за складання та подання позовної заяви до суду. Відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу в якому він просить відмовити позивачу у їх стягнення з огляду не те, що позивачем не підтверджено оплату правничої допомоги. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає, що відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір 908 грн. та документально підтвердженні витрати на професійну допомогу -1000 грн. згідно квитанції від 11.11.2021. Суд вважає, що для відшкодування комісії банку підстави відсутні, оскільки комісія є платою за здійснення операції банком, та не є судовими витратами в розумінні цивільно-процесуального закону, а тому у стягненні з відповідача 30 грн. комісії суд відмовляє.

Outcome: approved