Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

11.05.2021 позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 30105,52 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 28.06.2008 відповідач [PERSON] підписав заяву №б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач вважає, що Умови та Правила надання банківських послуг були прийняті і погоджені відповідачем в момент підписання анкети-заяви, тому щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що банк має право за власної ініціативи змінювати кредитний ліміт. Відповідно до Тарифів обслуговування кредитних карток та Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати пеню та штрафи. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, заборгованість відповідача станом на 12.04.2021 становить 30105,52 грн. і складається з наступного: 7969,38 грн. заборгованість за тілом кредиту; 22136,14 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Дану суму заборгованості та судові витрати у розмірі 2270 грн. сплаченого при подачі позову судового збору позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.51). Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, подала письмову заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності (а.с.87-88). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28.06.2008 ПАТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банківських послуг складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у анкеті-заяві (а.с.30). Відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків, не виконує, має заборгованість перед позивачем, яка станом на 30105,52 грн. і складається з наступного: 7969,38 грн. заборгованість за тілом кредиту; 22136,14 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с.6-20). Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне Товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «Приватбанк»), яке є правонаступником всіх його прав та обов`язків (а.с.46-48). Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1\~ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1\~ст.1048, ч.2 ст.1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору №б/н від 28.06.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем 20.04.2016 вчинений виконавчий напис №1062 про стягнення [PERSON] заборгованості за вищевказаним кредитним договором (а.с.89-91). Крім того, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем 30.09.2016 вчинений виконавчий напис №4265 про стягнення [PERSON] заборгованості за кредитним договором №б/н від 28.06.2008 (а.с.89-91). Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.06.2019, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.11.2019 виконавчий напис №1062 вчинений 20.04.2016 та виконавчий напис №4265 вчинений 30.09.2016 визнані такими, що не підлягають виконанню (а.с.89-91, 99-103). Підставою для визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню стало зокрема пропуск позовної давності (а.с.89-91). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.06.2019 у справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчих написів, що не підлягають виконанню встановлено, що днем виникнення права вимоги за кредитним договором №б/н від 28.06.2008 є 25.06.2013 і саме з цього строку рахується строк позовної давності (а.с.89-91). Згідно ст.ст.256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч.2-5 ст.267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Верховний Суд у складі\~Об`єднаної\~палати Касаційного\~цивільного суду в постанові від 09.12.2019 у справі №357/5125/16-ц дійшов висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. У силу положень статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Вчинення виконавчого напису не вказане у статті 264 ЦК України в якості окремої підстави переривання перебігу позовної давності, а також не може вважатися діями, що свідчать про визнання боржником свого боргу, оскільки в подальшому даний виконавчий напис був визнаний судовим рішенням таким, що не підлягає виконанню, тобто вказані обставини свідчать про виникнення спору щодо суми боргу. Крім того, вчинення виконавчого напису не може прирівнюватись до пред`явлення позову. Таким чином, оскільки строк позовної давності сплив 26.06.2016, а позивач звернувся до суду з позовом лише 11.05.2021, а представником відповідача до винесення судом рішення заявлено про застосування позовної давності, суд вважає необхідним відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» в задоволені позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача в разі відмови в позові.

Outcome: dismissed