Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON] , за яким просить: скасувати арешт з квартири [ADDRESS] , накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.06.2004 року, зареєстрований 21.06.2004 року згідно номеру обтяження 36443 Першою Одеською державною нотаріальною конторою; 22.06.2004 року згідно номеру обтяження 37649, де заявником зазначена [PERSON] , а суб`єктом [PERSON] власник квартири [ADDRESS] ; 13.12.2008 року реєстраційний номер [NUMBER] , вказавши, що рішення суду є підставою для внесення відповідних змін до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, посилаючись на такі обставини. Співвласниками в рівних частках кожний квартири під [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. від 04 квітня 2003 року є матір позивачки [PERSON] , позивач [PERSON] та на той час неповнолітній син позивачки [PERSON] , [INFO] . [INFO] у віці 69 років матір позивача [PERSON] померла. Актовий запис № 9971 зроблено Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 24 лютого 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Шипікової Ю.А. з приводу оформлення спадщини, яку фактично прийняла. Згідно витягу № 63687611 зареєстрована спадкова справа у Спадковому реєстрі 67253914 номер у нотаріуса 2/2021. Як стало відомо позивачу від нотаріуса на квартиру [ADDRESS] , яка частково належить позивачу та її сину, а також покійній матері, був накладений арешт ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси 18.06.2004 року. 21.06.2004 року ухвала Малиновського районного суду згідно номеру обтяження 36443 зареєстрована Першою Одеською державною нотаріальною конторою. 22.06.2004 року згідно номеру обтяження 37649, де заявником зазначена [PERSON] , суб`єктом [PERSON] власник квартири [ADDRESS] , на яку накладений арешт ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси 18.06.2004 року. 13.12.2008 року реєстраційний номер 8292479 зареєстрована ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 18.06.2004 року та від 21.06.2004 року власник [PERSON] квартири [ADDRESS] . Ані раніше, ані у теперішній час до позивача ніхто не пред`являв ніяких претензій. Коли позивач від нотаріуса почула прізвища власників на майно яких накладено арешт, їй стало зрозуміло, що мова йде про відповідачку [PERSON] , яка є власницею будинку [ADDRESS] . Враховуючи ту обставину, що відповідачка знаходиться в добрих стосунках з позивачкою, вона надала інформацію, що саме у неї були цивільні справи у Малиновському районному суді м. Одеси, де вона була відповідачкою, а позивачка помилково вказала адресу спору замість будинку [ADDRESS] , адресу позивача будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією позову, мировою угодою, ухвалами суду про накладення та зняття арешту з будинку [ADDRESS] після узгодження спору у суді між [PERSON] та [PERSON] . У цих справах позивач та члени її родини ніколи не були сторонами і тому помилково арешт ухвалою суду був скасований з квартири [ADDRESS] і ніхто не звернув увагу на помилку і до теперішнього часу не скасований арешт, помилково накладений на квартиру [ADDRESS] , яка належить на законних підставах позивачу та її родині. У теперішній час позивач є єдина спадкоємиця у визначений час звернулася до нотаріуса і позбавлена можливості через помилку не з її вини, оформити спадщину в вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS] , яка належала покійній матері позивачки [PERSON] . Позивачка надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала. Відповідачка надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю у зв`язку із тим, що відповідачка знаходиться в іншому місті та не може з`явитись у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Співвласниками в рівних частках кожний квартири під [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. від 04 квітня 2003 року стали матір позивачки [PERSON] , позивач - [PERSON] та на той час неповнолітній син позивачки [PERSON] , [INFO] . Право приватної власності було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 05.05.2003 року і записано під № 441. Квартира [ADDRESS] належала продавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою 06.11.2002 року за № 1-4983 та зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 04.12.2002 року в книзі під № 441 під реєстровим номером 589. Згідно п. 3 Договору купівлі-продажу продавець свідчив, що вищевказана квартира, яка є предметом договору на момент його укладання боргом за житлово-комунальні послуги не обтяжена, нікому іншому не продана, не подарована, не заставлена, як внесок до статутного фонду не передана, спору щодо неї немає, прихованих недоліків, а також прав щодо неї у третіх осіб як у межах так і за межами України немає, проте, що під забороною вона не перебуває, перевірено за допомогою Єдиної комп`ютерної мережі 04.04.2003 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а. с. 10). Таким чином, на законних підставах [PERSON] , [PERSON] , неповнолітній син позивачки [PERSON] стали співвласниками квартири [ADDRESS] і після придбання квартири поселилися в ній. [PERSON] народилася [INFO] у м. Одесі. У свідоцтві про народження батьками записані: батько - [PERSON] , національність поляк, мати - [PERSON] , національність руська. Актовий запис № 1177 про народження зроблений 16 червня 1971 року Іллічівським ЗАГС м. Одеси, що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] 03 серпня 1990 року вступила у шлюб з [PERSON] , про що 03 серпня 1990 року був зроблений актовий запис № 1462 Палацом урочистих подій м. Одеси, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. 04 квітня 1994 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, актовий запис № 171 зроблено Іллічівським відділом РАГС м. Одеси. Після розірвання шлюбу позивачу залишене прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. 08 серпня 2008 року [PERSON] вступила у зареєстрований шлюб з [PERSON] і перейшла на прізвище [PERSON] , актовий запис № 319 зроблено Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси. [INFO] у віці 69 років матір позивача [PERSON] померла. Актовий запис № 9971 зроблено Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 24 лютого 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Шипікової Ю.А. з приводу оформлення спадщини, яку фактично прийняла. Згідно витягу № 63687611 зареєстрована спадкова справа у Спадковому реєстрі 67253914 номер у нотаріуса 2/2021. Як стало відомо позивачу від нотаріуса на квартиру [ADDRESS] , яка частково належить позивачу та її сину, а також покійній матері, був накладений арешт ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси 18.06.2004 року. 21.06.2004 року ухвала Малиновського районного суду згідно номеру обтяження 36443 зареєстрована Першою Одеською державною нотаріальною конторою. 22.06.2004 року згідно номеру обтяження 37649, де заявником зазначена [PERSON] , суб`єктом [PERSON] власник квартири [ADDRESS] , на яку накладений арешт ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси 18.06.2004 року. 13.12.2008 року реєстраційний номер 8292479 зареєстрована ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 18.06.2004 року та від 21.06.2004 року власник [PERSON] квартири [ADDRESS] . Позивач від нотаріуса дізналася прізвища власників, на майно яких накладено арешт, а саме: відповідачка [PERSON] , яка є власницею будинку [ADDRESS] . За інформацією відповідачка саме у неї були цивільні справи у Малиновському районному суді м. Одеси, де вона була відповідачкою, а позивачка помилково вказала адресу спору замість будинку [ADDRESS] , адресу позивача будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією позову, мировою угодою, ухвалами суду про накладення та зняття арешту з будинку [ADDRESS] після узгодження спору у суді між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 20 - 31). У цих справах позивачка та члени її родини ніколи не були сторонами і тому помилково арешт ухвалою суду був скасований з квартири [ADDRESS] і ніхто не звернув увагу на помилку і до теперішнього часу не скасований арешт помилково накладений на квартиру [ADDRESS] , яка належить на законних підставах позивачу та її родині. У теперішній час позивач є єдина спадкоємиця у визначений час звернулася до нотаріуса і позбавлена можливості через помилку не з її вини, оформити спадщину в вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS] , яка належала покійній матері позивачки [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, припиненням дії, яка порушує право. Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також наголошується на безумовному праві фізичних та юридичних осіб мирно володіти своїм майном. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року визначено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно з положеннями пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно із ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved