Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини в розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 2-х прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, на користь особи, яка буде виконувати обов`язки опікуна (піклувальника). Позов обґрунтований тим, що відповідачі є батьками дитини, які ухиляються від виконання батьківських обов`язків. В окремо наданій заяві представник позивача просив суд про задоволення позову та про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть від 02.07.2021 р. серії [NUMBER] . Щодо іншого відповідача - [PERSON] , то в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України для суду наявні підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - Відділ Дніпровського центру соціальних служб в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра, не скористалася правом брати участь у судових засіданнях. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, відповідачі є батьками [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 13). 21.07.2020 року в поле зору управління - служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровського району потрапила сім`я малолітньої [PERSON] , [INFO] , за результатами отриманого повідомлення Амур - Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в якому зазначалося, що 20.07.2020 року о 21:48 до АНД ВП від оператора «102» надійшло повідомлення, що за адресою: [ADDRESS] , дитину [PERSON] , [INFO] , побила її п`яна матір [PERSON] . Зі слів сестри дівчинки [PERSON] , 1995 р.н., матір інколи б`є молодшу доньку (а.с. 14). 21.07.2020 р. спеціалістами управління - служби у справах дітей та центру соціальних служб, представниками Амур - Нижньодніпровського відділу поліції здійснений комісійний вихід за місцем проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , проте потрапити в будинок не виявилось можливим. Матері [PERSON] вдома не було, її місце перебування нікому не було відомим. Під час спілкування з сусідами сім`ї стало відомо, що мати [PERSON] , як вони чують, постійно сварить дитину, можливо б`є, так як дитина голосно кричить та плаче. Мати зловживає спиртними напоями, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя. Малолітньою [PERSON] , здебільшого опікується її старша сестра [PERSON] , 1995 р.н., яка забезпечує дитину їжею, одягом та займається всіма питаннями підготовки дитини до школи, водить та забирає зі школи також вона. 21.07.2020 року в управління - службу у справах дітей Амур-Нижньодніпровського району з`явилась [PERSON] , 1995 р.н., разом із малолітньою [PERSON] , [INFO] , повідомила, що дійсно її молодша сестра зазнала фізичного насилля зі сторони матері, про що подала письмову заяву як до управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровського району так і до поліції. Під час даного візиту сестри [PERSON] , 1995 р.н., в результаті особистих спостережень за малолітньою [PERSON] , [INFO] , за фактом побиття матір`ю дитини, спеціалістами управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровського району складений акт проведення рівня безпеки дитини від 21.07.2020 року № 04/2793, за результатами якого дівчинка потребує соціального захисту. 21.07.2020 року відповідно до наказу управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 21.07.2020 р. № 22 «Про взяття на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, що опинилась в складних життєвих обставинах» дитину було взято на облік з причин зазнання фізичного насилля в сім`ї (а.с. 15). В ході проведення роботи з родиною також з`ясовано, що по факту побиття матір`ю своєї доньки [PERSON] , [INFO] , 20.07.07.2020 року було доставлено до КП «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради. Згідно виписки із медичної картки хворого №6918 малолітня [PERSON] , [INFO] , потрапила в лікарню в стані середнього ступеня важкості по факту множинних забоїв м`яких тканин волосистої частини голови та обличчя. Батько малолітньої [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , 1976 р.н., проживає окремо від родини, вихованням та розвитком дитини не займається, матеріально сім`ю не підтримує, життям, здоров`ям дитини не займається успіхами доньки не цікавиться вже тривалий час. [PERSON] зловживає спиртними напоями, ніде не працює, постійного місця проживання не має. 18.09.2020 року рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська малолітню [PERSON] , [INFO] , відібрано від батьків [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним судовим рішенням (а.с. 24-26). Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.08.2020 року у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 12020045630000041, за обвинуваченням [PERSON] , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, [PERSON] визнато винуватою у вчиненні кримінального проступку та призначено їй покарання у виді громадських робіт строком на 160 (сто шістдесят) годин (справа № 199/5569/20, (1-кп/199/495/20), що підтверджується відповідним вироком суду. Як встановлено судом (ч. 6 ст. 82 ЦПК України), 20 липня 2020 року близько 20 годині 50 хвилин [PERSON] перебувала в спальній кімнаті за місцем свого мешкання за адресою: [ADDRESS] , разом із своєю малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . В цей час між [PERSON] та [PERSON] на ґрунті словесної суперечки виник конфлікт, під час якого у [PERSON] , виник злочинний умисел, спрямований на спричинення умисних тілесних ушкоджень [PERSON] . Так, [PERSON] , реалізуючи зазначений злочинний умисел, 20 липня 2020 року, близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи у спальній кімнаті за місцем свого мешкання за адресою: [ADDRESS] , знаходячись в безпосередній близькості, своєю правою рукою схопила [PERSON] за волосся, обмеживши таким чином можливість останньої вільно залишити приміщення кімнати. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, [PERSON] , достовірно знаючи про те, що [PERSON] є малолітньою особою, діючи умисно, відпустила волосся своєї доньки та нанесла не менше десяти хаотичних ударів долонями обох рук в область правої та лівої частини обличчя потерпілої, внаслідок чого спричинила малолітній потерпілій [PERSON] легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, а саме: крововилив на червоній каймі верхньої губи ліворуч з переходом на слизову оболонку відповідно, до 6-ти внутрішньо-шкіряних крововиливів в лобній області по центру, в лобно-скроневій області ліворуч з переходом на верхню та нижню повіки лівого ока далі на проекцію гайморової пазухи ліворуч та на ліву щоку на всьому протязі, в лобно-скроневій області праворуч з переходом на верхню та нижню повіки правого ока та на проекцію гайморової пазухи праворуч, в перед вушній області праворуч, в надключичній області ліворуч, по передній поверхні лівого плечового суглобу. Далі, вважаючи свої дії доведеними до кінця, [PERSON] покинула приміщення кімнати. Відповідно до наказу управління-служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського року №29 «Про зняття з обліку дитини, яка опинилась в складних життєвих обставинах» [PERSON] , [INFO] , знято з обліку у зв`язку з набуття дитиною статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. [INFO] дитину [PERSON] , [INFO] , було поставлено на первиний облік, як дитину, позбавлену батьківського піклування, відповідно до наказу №35 управління - служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради. Відповідно до розпорядження адміністрації Амур - Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 05.01.2021 № 11-р «Про надання [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківської піклування» [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 16.06.2021 р. до адміністрації Амур - Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради звернулась [PERSON] , 1995 р.н., яка виявила бажання взяти під опіку сестру, виховувати її у своїй родині, та надати їй любов та турботу. Відповідно до розпорядження голови адміністрації Амур - Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 22.06.2021 № 198-р «Про встановлення опіки та призначення опікуна над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] » над [PERSON] , [INFO] , призначено опікуна (піклувальника) [PERSON] , 1995 р.н. (а.с. 19). Управлінням - службою у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської винесено питання на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Амур-Нижньодніпровського району 20.12.2021, 11.01.2022 року щодо доцільності/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . З метою поновлення інформації спеціалістами управління - служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради було вжито низку заходів з метою підготовки питання на розгляд комісії. На запит управління - служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради до Дніпровського міського центру соціальних служб департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради від 08.12.2021 року №02/5666 була отримана відповідь від 22.12.2021 № 2/04-08-394: фахівцями Дніпровського міського центру соціальних служб неоднарозово здійснено виходи за місцем проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Жінка від співпраці категорично відмовляється, на контакт не йде, на запрошення жодного разу не відреагувала. Під час останнього візиту [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, до будинку фахівців відмовилась пускати. Вкотре жінці було запропоновано соціальні послуги, які надаються центром соціальних служб на безоплатній основі, та наполегливо рекомендовано звернутися до нарколога. [PERSON] вручено запрошення на засідання комісії з питань захисту прав дитини Амур-Нижньодніпровського району. Проте батько дитини - [PERSON] до управління - служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровського району Дніпровського міської ради, більш ніж рік не з`являвся, долею дитини не цікавиться. [PERSON] було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дітей Амур-Нижньодніпровського району належним чином (листом). [PERSON] та [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини Амур-Нижньодніпровського району 20.12.2021 та 11.01.2022 року не з`явились. Відповідно до висновку органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 28.01.2022 р. №4/5-45 є доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-12). Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з невиконання батьком дитини батьківських обов`язків та регулюються ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 7 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7, ч.ч. 1-4 ст. 150, ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України, ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2 ст. 150, ч. 1 та ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 179, ч. 2 ст. 179, ст. 182, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191, ст. 242, ч. 1 ст. 243, ч. 1 ст. 247 СК України. Суд, дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в межах заявлених суду вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 150, 180 СК України, ст.ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Згідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Підстави для позбавлення батьківських прав передбачені ст. 164 ЦПК України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Жодних доказів на підтвердження виконання відповідачем, як матір`ю, своїх батьківських обов`язків відносно дитини суду не надано, та такі в матеріалах справи відсутні. Джерела отримання доказів вичерпані. Оскільки обов`язок щодо виховання кожної дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості, достатності та достовірності кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, приходить до висновку, що, враховуючи встановлення судом обставин того, що відповідач, будучи матір`ю, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує зі свого боку необхідного харчування, одягу, лікування і медичного нагляду, не спілкується із дитиною, що з урахуванням віку сина вкрай негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, суд, зазначені обставини в своїй сукупності розцінює як умисне ухилення від виховання дитини, зважаючи на свідоме нехтування батьківськими обов`язками відповідачем, та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . За умов зміни (виключення) обставин, які стали підставою позбавлення батьківських прав, та при додержанні порядку, встановленого ст. 169 СК України, відповідач має право звернутися з позовом про поновлення її батьківських прав відносно дитини. Щодо вимоги позову про стягнення аліментів на утримання дитини, то для суду наявні підстави для її задоволення частково, виходячи з наступного. Діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав (ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»). Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч. 2 ст. 179 СК). За ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Згідно ч. 1 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (ч. 2 ст. 243 СК України). За ч. 1 ст. 247 СК України дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право: 1) на проживання в сім`ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку; 2) на забезпечення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання і на повагу до її людської гідності; 3) на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону; 4) на захист від зловживань з боку опікуна або піклувальника. Відповідно до розпорядження голови адміністрації Амур - Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 22.06.2021 № 198-р «Про встановлення опіки та призначення опікуна над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] » над [PERSON] , [INFO] , призначено опікуна (піклувальника) [PERSON] , 1995 р.н. (а.с. 19). Оскільки питання щодо встановлення опіки над дитиною вирішено, визначена, таким чином, на даний час особа, на ім`я якої сплачуватимуться аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частинами 1 та 2 ст. 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Оскільки обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищемособи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки сторони не досягли домовленості з означеного питання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини (дитина є неповнолітньою, потребує утримання); 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів (суду не було надано доказів на підтвердження наявності у відповідача хвороб та пов`язаних із ними витрат); 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина (докази про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина суду не надані); 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів (докази про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів відсутні); 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів (докази про такі витрати суду не надані); Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Задовольняючи вимоги позову, суд керується тим, що обов`язок утримання дітей до їх повноліття покладається законом на батьків, які повинні створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати неповнолітню дитину на підставі описаних вище норм права, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є завищеним, та наявні підстави для стягнення аліментів в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову; на виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Провадження у даній відносно іншого відповідача ( [PERSON] ) підлягає закриттю з передбаченої п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України підстави.

Outcome: partial