Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користуватись квартирою [ADDRESS] та стягнути з неї судові витрати. Вимоги мотивує тим, що він є наймачем квартири [ADDRESS] , крім нього за даною адресою зареєстрована відповідач [PERSON] , проте остання не проживає в даній квартирі більше 10 років, не сплачує комунальні послуги, не беруть участі в утриманні житла, її особисті речі відсутні. Зазначає, що шлюб з [PERSON] розірвано у 2011 році, відповідач добровільно не проживає в будинку і це створює позивачу перешкоди в користуванні його майном. Вирішити в позасудовому порядку дане питання позивач не має можливості, тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до частини першої\~статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 19 травня 2011 року, що підтверджується рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області (а.с.7). Позивач є наймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором найму житла в будинках комунального житлового фонду смт. Гончарівське від 22 березня 2008 року та довідкою Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 17 січня 2022 року. За даною адресою зареєстровані: [PERSON] , колишня дружина [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] (а.с.20-21). Зазначена квартира не приватизована. З Актів перевірки непроживання, складених комісією КП "Гончарівськовське", що є обслуговуючою організацією, від 19 січня 2022 року, від 15 листопада 2021 року, від 21 липня 2020 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] , але фактично не проживає за зазначеною адресою з травня 2011 року і по теперішній час, особисті речі її відсутні (а.с. 17-19). Відповідно до частини четвертої\~статті 9 ЖК Української РСР\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житловий кодекс Української РСР, нормативно-правовий акт № 5464-X від 30 червня 1983 року, ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Нормами законодавства встановлені обов`язки особи, яка користується житловим приміщенням, сплачувати комунальні послуги, утримувати житло в належному для проживання стані. При цьому право користування наданим для проживання житлом не є абсолютним та обмежується нормами законодавства необхідністю його фактичного використання особами, яким воно надане за призначенням для проживання. Згідно вимог частини другої ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Так, наданими позивачем доказами підтверджується факт не використання житла відповідачем [PERSON] за призначенням протягом строку, встановленого положеннями\~Житлового кодексу Української РСР, при цьому доказів поважності причин не використання житла, відсутності особи за місцем реєстрації протягом шестимісячного строку суду не надано. Позивач є квартиронаймачем вказаної квартири, що підтверджується договором найму від 22 березня 2008 року, сплачує комунальні послуги, крім того, 17 жовтня 2014 року позивач уклав шлюб з іншою жінкою, у них [INFO] народився син. Оскільки матеріали\~справи не\~містять доказів\~на підтвердження\~поважності причин\~не проживання\~відповідача [PERSON] \~у наданому\~спірному житловому\~приміщенні понад\~один рік,\~ зібрані\~у справі\~докази та\~їх оцінка\~свідчать про\~фактичне таке\~не проживання,\~відсутні докази\~про сплату\~відповідачкою комунальних\~платежів та\~участі в\~утриманні житла,\~ тобто\~наявні підстави\~для визнання\~відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції № 1016222459 від 20 січня 2022 року позивач [PERSON] сплатив судовий збір за розгляд справи у суді у розмірі 992 грн. 40 коп. Оскільки позивач визнала позов до початку розгляду справи по суті, про що надала відповідну заяву, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого ним судового збору, а саме 496 грн. 20 коп. Відповідно до положень ч.2 ст. 141 ЦПК України у випадку задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача, у такому випадку решта судового збору у сумі 496 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача . На підставі викладеного,

Outcome: approved