Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 16048,17 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 19 липня 2019 року у смт. Недригайлів по вул. Шевченка сталася ДТП за участю автомобілів Sкoda д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Chevrolet д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобіль Sкoda отримав механічні пошкодження. Позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 42\~875,83 грн. Цивільно-правова відповідальність водія Chevrolet зареєстрована в АТ «СГ «ТАС». 24.03.2021 року вказана страхова компанія здійснила неповне відшкодування шкоди в розмірі 26827,66 грн. Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до відповідача. В судовому засідання представник відповідача проти позову заперечив подав письмовий відзив, в якому позов визнав частково в сумі франшизи в розмірі 950,00 грн. Разом з цим, просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 6\~000,00 грн. Свою позицію мотивує тим, що страхова компанія «СГ «ТАС», яка брала на себе обов`язок з відшкодування шкоди, відповідно до умов договору обов`язкового страхування повинна нести відповідальність перед позивачем у межах ліміту своєї відповідальності, оскільки його відповідальність настає лише за умов недостатності страхової виплати. Згідно відомостей, що містяться в розрахунку суми відшкодування знос транспортного засобу становить 0, а розмір франшизи за полісом 950,00 грн. Оскільки володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодовувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору і втрату вартості автомобіля у разі її наявності, то сума, яка підлягає відшкодуванню, становить 950,00 грн. Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, подали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 8 грудня 2021 року прийнято справу до розгляду, призначено судове засідання на 5 січня 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 5 січня 2022 року відкладено розгляд справи до 8 лютого 2022 року у зв`язку з залученням третьої особи. Протокольною ухвалою головуючого від 8 лютого 2022 року відкладено розгляд справи у зв`язку з визнанням явки представника позивача обов`язковою до 3 березня 2022 року. З 24 лютого 2022 року справу знято з розгляду. З 2 травня 2022 року поновлено провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 19 травня 2022 року. Суд, вислухавши з`явившихся учасників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що ТОВ «РОВЕЗЕ УКРАЇНА» на праві власності належить автомобіль Sкoda д.н.з [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10-11). Між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Церсаніт Трейд» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №28-0197-00513 від 03 липня 2019 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом автомобіля марки Sкoda д.н.з [NUMBER] (а.с. 4-5). Постановою Зарічного районного суду м. Суми №591/4650/19 від 8 серпня 2019 року визнано [PERSON] винним у вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Як вбачається з тексту постанови [PERSON] 19 липня 2019 року о 17 год. 00 хв. в смт Недригайлів по вул. Шевченка при повороті праворуч на вул. Незалежності, керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo н.з. [NUMBER] , не виконав вимогу знаку 33.2.2 ПДР та не переконався , що це буде безпечним, виїхав на головну дорогу та здійснив зіткнення з автомобілем Sкoda д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого, автомобілі зазнали механічні ушкодження(а.с.12-13). 22 липня 2019 року [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.18-19). Згідно рахунку-фактури ТОВ «Автомобільний Дом «Соллі-Плюс» №СШД0017913 від 22.07.2019 року, страхового акту ПАТ «СК «Українська страхова група» №ДККА-66984 від 30 липня 2019 року та розрахунку суми страхового відшкодування розмір страхового відшкодування склав 42\~875,83 грн. (а.с.16-17,20-21). ПАТ СК «УСГ» перерахувала на рахунок ТОВ «Автомобільний Дім «Соллі-Плюс» страхове відшкодування в розмірі 42\~875 грн. 83 коп. (а.с.22). Автомобіль Chevrolet д.н.з [NUMBER] на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно=правової відповідальності наземних транспортних засобів №АО/5393745, який укладений з Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (а.с.51). \~ \~ \~ \~Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на\~страхувальника,\~який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великою Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц. Оскільки, розмір страхового відшкодування не перевищує ліміт відповідальності страховика АТ «Страхова група «ТАС», то саме на останню покладено обов`язок з відшкодування шкоди. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми в межах якої відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,, страхувальником або особою, відповідальною за завдання збитків, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Як вбачається з відомостей, що містяться в розрахунку суми страхового відшкодування від 30 липня 2019 року, знос транспортного засобу становить 0, а розмір франшизи за полісом №АО/5393745 становить 950,00 грн. Оскільки, володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодовувати потерпілому лише вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума франшизи в розмірі 950,00 грн. В іншій частині позовних вимог належить відмовити з огляду на те, що розмір страхового відшкодування не перевищує ліміт відповідальності страховика АТ «Страхова група «ТАС». Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог (6% від 2270,00 грн.) 136,20 грн. Відповідач ставить питання про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. 6 жовтня 2021 року між адвокатом Кузнєцовим А.С. та [PERSON] укладено договір №2021-06/10 про надання правової допомоги (а.с.52). В договорі вказана фіксований розмір вартості послуг в сумі 6000,00 грн. Згідно квитанції №14А6-Е6Т8-МЕНК-1388 від 6 жовтня 2021 року, [PERSON] сплачено адвокату Кузнєцову А.С. 6000,00 грн. за надані юридичні послуги (а.с.54). Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах відповідача, відсутність заперечень з боку позивача дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 6000,00 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи. В межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, а отже не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, тобто є визначеним. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду від 28 грудня 2020 року у справі 640/18402/19. Выдповыдач будь-яких заперечень щодо розмыру витрат на правничу допомогу не висловлював. Враховуючи вищевикладене, суд вважає обгрунтованою та співмірною суму витрат на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Однак, оскільки позовні вимоги частково задоволені, то стягненню підлягає сума витрат на правничу допомогу пропорційно до вимог, в задоволенні яких відмовлено. Тобто, в розмірі 5640,00 грн. (94% від 6\~000,00 грн.)

Outcome: partial