Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом, за яким просили припинити договір поруки від 26.12.2006 р. за № 07-15/1327 та розірвати іпотечний договір (майнова порука) від 26.12.2006 р. Свої вимоги вони обґрунтували таким. 26 грудня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» (далі Відповідач) та [PERSON] був укладений договір кредиту № 2006/13-2.06/1080. Відповідно до умов цього договору відповідач надав [PERSON] кредит в розмірі 80000 доларів США зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном погашення до 25.12.2013 р. Додатковою угодою №1 від 16.09.2010 р. строк погашення кредиту продовжений до 25.12.2018 р. З метою належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, 26.12.2006 р. між [PERSON] та відповідачем був укладений договір поруки № 07-15/1327, строк дії якого був продовжений додатковою угодою №1 від 16.09.2010 р. Відповідно до умов цього договору [PERSON] , виступила майновим поручителем виконання зобов`язань [PERSON] . Також, у якості забезпечення виконання основного зобов`язання, 26.12.2006 р. між позивачами та відповідачем був укладений іпотечний договір (майнова порука). Згідно умов іпотечного договору, предметом іпотеки виступило нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS] , що належить позивачам на праві приватної власності. На момент звернення до суду з позовом [PERSON] не виконуються зобов`язання за кредитним договором протягом тривалого часу. Посилаючись на положення частини 4 ст. 559 ЦК України просили суд припинити договір поруки від 26.12.2006 р. за № 07-15/1327 та розірвати іпотечний договір (майнова порука) від 26.12.2006 р. та скасувати запис про заставу майна переданого в іпотеку. Представник відповідача [PERSON] подав до суду письмові пояснення, за якими заперечив проти задоволення позову. Представник відповідача вказує, що за ЦК України сплив позовної давності є окремою підставою для припинення зобов`язання. Виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598 ПК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо. Таким чином, за загальним правилом ЦК України зі спливом позовної давності, навіть за наявності рішення суду про відмову в позові з підстави пропущення позовної давності, зобов`язання не припиняється. Поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно з частиною третьою статті 254 ШС України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття строк чинності поруки повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання. Отже у разі пред`явлення вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку виконання відповідної частини основного зобов`язання, в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. 31 липня 2013 року \~було ухвалено заочне рішення, за яким позов [PERSON] , [PERSON] до АКБ «Укрсоцбанк» про припинення договору поруки та розірвання іпотечного договору (майнова порука) було задоволено, припинено договір поруки від 26 грудня 2006 року за №07-15/1327, укладений між [PERSON] та АКБ «Урсоцбанк», розірвано іпотечний договір (майнова порука) від 26.12.2006 р., укладений між [PERSON] , [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк». 08 липня 2019 року Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі представника Байрамова Олександра Володимировича подали до суду заяву про перегляд заочного рішення у зв`язку із тим, що відповідач був позбавлений права на доступ до правосуддя та не міг представляти свої інтереси у судовому засіданні. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2019 року заява була залишена без розгляду. 03 квітня 2020 року Акціонерним товариством «Альфа Банк» правонаступник АТ «Укрсоцбанк» було подано апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2019 року по справі 521/11522/13ц. 24 червня 2021 року Одеський Апеляційний Суд виніс постанову, згідно якої, апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Альфа-Банк» (правонаступник акціонерного товариства «Укрсоцбанк») - задоволено частково, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2019 року про залишення заяви без розгляду скасовано та направлено до суду першої інстанції для вирішення заяви про перегляд заочного рішення. 01 вересня 2021 року ухвалою Малиновського районного суду було прийнято заяву відповідача АТ «Укрсоцбанк» про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 липня 2013 року у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до АКБ «Укрсоцбанк» про припинення договору поруки та розірвання іпотечного договору (майнова порука) до провадження та призначити судове засідання на 15 вересня 2021 року о 14 годині 45 хвилин в залі судових засідань № 218 в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси. 19 жовтня 2021 року було подано заяву про заміну сторони, а саме АТ «Укрсоцбанк» його правонаступником АТ «Альфа-Банк», ЄДРПОУ: 23494714, МФО 300346, п/р №IBAN [NUMBER] , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2021 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 липня 2013 року задоволено. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 липня 2013 року у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до АКБ «Укрсоцбанк» про припинення договору поруки та розірвання іпотечного договору (майнова порука) скасовано і призначено підготовче судове засідання на 09 грудня 2021 року о 14 годині 30 хвилин в залі судового засідання № 218 у приміщенні суду. Замінено відповідача AT «Укрсоцбанк» його правонаступником Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (ЄДРПОУ: 23494714, МФО 300346, п/р № ІBAN UA973003460000037392000000008, місцезнаходження: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100). Представник позивачів [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі про надав до суду відповідну заяву. Також просив розглядати справу за його відсутністю. Представник відповідача [PERSON] просив розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. 26 грудня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») та [PERSON] був укладений договір кредиту № 2006/13-2.06/1080. Відповідно до умов цього договору АКБ «Укрсоцбанк» надав [PERSON] кредит в розмірі 80000,0 доларів США зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном погашення до 25.12.2013 р. Додатковою угодою №1 від 16.09.2010 р. строк погашення кредиту продовжений до 25.12.2018 р. З метою належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, 26.12.2006 р. між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» був укладений договір поруки № 07-15/1327, строк дії якого був продовжений додатковою угодою №1 від 16.09.2010 р. Відповідно до умов цього договору [PERSON] , виступила майновим поручителем виконання зобов`язань [PERSON] . Також, у якості забезпечення виконання основного зобов`язання, 26.12.2006 р. між позивачами та відповідачем був укладений іпотечний договір (майнова порука). Згідно умов іпотечного договору, предметом іпотеки виступило нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS] , що належить позивачам на праві приватної власності. На момент звернення до суду з позовом, 15.07.2013 року, [PERSON] не виконуються зобов`язання за кредитним договором протягом тривалого часу. Згідно частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що він діє до 25.12.2018 р., після чого порука припиняється. Однак, відповідно до п. 4.5. Договору кредиту, у разі невиконання Позичальником зобов`язань з повернення кредиту протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, а Позичальник, в такому випадку повинен в повному обсязі погасити кредит зі сплатою процентів за час користування та нараховані штрафні санкції. Позичальником не виконуються зобов`язання за кредитним договором. Кредитор не звертається з вимогою про повернення кредиту. Тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Таким чином, суд вважає, що договір поруки від 26 грудня 2006 року за №07-15/1327 підлягає припиненню. Разом з тим, підлягаю розірванню іпотечний договір (майнова порука) від 26.12.2006 р., оскільки майно було передане у заставу на виконання зобов`язань, що випливають з договору поруки. Щодо застосування строків позовної давності. Суд виходить з того, що відповідачем як правонаступником первісного кредитора до суду не надано жодного доказу, з якого суд міг би встановити час, з якого основний боржник [PERSON] перестав виконувати зобов`язання за кредитним договором, щоб встановити строк для виконання відповідної частини основного зобов`язання і строку припинення поруки з метою застосування строків позовної давності. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Згідно ч. ч. 1-2\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Outcome: approved