Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

У травні 2022 року заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою в обґрунтування якої посилався на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а тому він, як єдиний спадкоємець, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Натомість, внаслідок формування спадкової справи були встановлені відмінності у написанні його прізвища та прізвища його матері у різних правовстановлюючих документах, зокрема в його паспорті зазначено прізвище « [PERSON] », у свідоцтві про його народження російською мовою вказано, що його мати - « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть матері, та всіх інших документах вказано - « [PERSON] ». Наведені розбіжності створюють перешкоди в реалізації його права на прийняття спадщини, що зумовлює звернення до суду для підтвердження факту родинних відносин. На підставі вище викладеного, просив встановити факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] як сина і матері, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є матір`ю, а [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Алакуртті Канделакшського району Мурманської області, є її сином. В судове засідання заявник не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Також, із заявою про розгляд справи без її участі звернулась до суду представник заінтересованої особи, проти задоволення заяви не заперечувала у випадку якщо це не буде порушувати законні права та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що 18 січня 1963 року одружились [PERSON] , 1940 року народження та [PERSON] , 1397 року народження, під час вказаного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , при цьому свідоцтво про одруження батьків видане українською мовою, де їх прізвище вказане « [PERSON] », а свідоцтво про народження дитини видане російською мовою, де прізвище дитини та батьків вказане російською мовою « [PERSON] » (а/с 15,16). Заявник [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , натомість [INFO] [PERSON] померла. Наведене підтверджується довідкою Відділу ведення реєстру територіальної громади Чернівецької міської пади від 04.11.2021 року, довідкою КЖРЕП №11 від 19.06.2016 року та копією свідоцтва про смерть (а/с 4,5,11). Також, з матеріалів справи вбачається, що у різних правовстановлюючих документах прізвище матері заявника було вказане як « [PERSON] », зокрема у посвідченні № [NUMBER] , довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, свідоцтві про право власності на житло (а/с 6,9). Наведені вище обставини в їх сукупності підтверджують той факт, що покійна [PERSON] дійсно була матір`ю заявника [PERSON] , натомість у зв`язку із веденням діловодства на території України в різні часи російською та українською мовою через особливості перекладу різних документів прізвища матері та сина різняться у їх написані, зокрема прізвище сина « [PERSON] », а матері « [PERSON] ». Така відмінність існує виключно через різні варіанти написання одного і того ж самого прізвища українською та російською мовами. Так, статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до роз`яснень, які містяться п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту родинних відносин заявнику необхідне для прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи вище наведені обставини та дослідженні судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між заявником та його матір`ю [PERSON] . На підставі вище викладеного та

Outcome: approved