Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернулася в суд із наведеним позовом до [PERSON] , мотивуючи тим, що 25 листопада 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] стверджує, що сімейне життя з відповідачем у них не склалося, оскільки відповідач не намагався будувати їхні сімейні стосунки на почуттях взаємної поваги один до одного, розумінні спільних проблем, а навпаки зневажливо ставився до позивача. Протягом останніх трьох років сімейні стосунки погіршилися, [PERSON] проживає з іншою жінкою. Відповідач не цікавиться сімейними проблемами позивача та дітьми, подружжя втратило взаєморозуміння та стали байдужими до життя та проблем один до одного. Подружжя втратило почуття любові і наданий час їх нічого не об`єднує та не стримує. Майнового спору з приводу спільного майна немає, У зв`язку із наведеним позивач просила розірвати шлюб, зареєстрований у виконкомі Рибненської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. Також просила залишити проживати разом з нею дітей: [PERSON] та [PERSON] , при розірванні шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». 31.03.2022 року представник позивача подав заяву про залишення позовної заяви в частині вимог про залишення на проживання дітей з позивачем без розгляду. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що він не заперечує щодо прийняття рішення судом про задоволення позовних вимог позивача в частині розірвання шлюбу, однак вважає, що малолітніх дітей слід залишити на проживання з ним, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] не має належних умов для проживання малолітніх дітей, позивачка офіційно не працює, стабільного доходу не має, майже увесь час знаходиться за кордоном, а діти залишаються на вихованні з її батьками. Відповідач зазначає, що має всі належні умови для проживання дітей, а саме самостійних дохід, постійне місце проживання, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Батьки відповідача отримують пенсії, працюють, ведуть особисте господарство, забезпечені та мають постійний дохід. [PERSON] у змозі надати дітям належний догляд, виховання та матеріальне забезпечення. тому просить суд постановити рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити на проживання з батьком ( [PERSON] ). Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності. 31.03.2022 року представник позивача подав заяву про залишення позовних вимог в частині визначення місця проживання дітей без розгляду (а.с.94). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с. 51,91,101,106). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15.11.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (відповідача) та призначено справу до судового розгляду на 15.12.2021 року. Ухвалою суду від 15.12.2021 року розгляд справи було відкладено на 26.01.2022 року, у зв`язку поданням відповідачем заяви про намір скористатися правовою допомогою. Довідкою від 26.01.2022 року справу було знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. Ухвалами від 17.02.2022 року клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи в порядку загального позовного провадження було задоволено та залучено до участі у розгляді цивільної справи Орган опіки та піклування Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області. Довідкою від 30.03.2022 року підготовче судове засідання було відкладено, за клопотанням третьої сторони, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Рожнівської сільської ради. Ухвалою від 20.04.2022 року справу було призначено до судового розгляду на 12 травня 2022 року. Довідкою від 12.05.2022 року судовий розгляду було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача. Про всі судові засідання відповідач був належним чином повідомлений, що підтверджується корінцями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.51,91,101,106). Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/2271/21 відповідача [PERSON] (а.с. 108). Ухвалою суду від 31.05.2022 року позовну заяву в частині вимог про визначення місця проживання дітей залишено без розгляду. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25 листопада 2014 року, сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2014 року у виконкомі Рибненської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис за №6 (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.2015 року та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.2017 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради, [PERSON] зареєстрована та проживає в с. Рибне в господарстві батька [PERSON] . Сім`я [PERSON] складається з дочки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] (а.с. 8). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї встановлено, що за адресою [ADDRESS] , проживає позивач [PERSON] з дітьми та її батьками. [PERSON] власного житлового будинку і земельної ділянки немає. Будинок належить батькам, діти знаходяться на повному утриманні матері (а.с. 9). До справи долучено характеристику відповідача з місця роботи ТзОВ «АЙБОЛИТ», у якій зазначено, що [PERSON] працює на посаді фельшера з 18.02.2020 року, характеризується із позитивної сторони (а.с. 39). Згідно характеристики Верховинського селищного центру соціальних служб, [PERSON] зарекомендував себе люблячим чоловіком та батьком. Встановлено, що сім`я не перебуває на обліку в соціальній службі. Із копії трудової книжки встановлено, що дійсно [PERSON] працює на посаді фельдшера з медицини невідкладних станів (а.с. 46). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви, та заяви від 31.03.2022 року. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, визнання відповідачем позову в частині розірвання шлюбу, окреме проживання сторін, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 454 грн., сплачений нею під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 454 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved