Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

АТ «Мегабанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (з ануїтетними платежами), мотивуючи свої вимоги тим, що 08.10.2019 між АТ «Мегабанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №183-411-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами), за умовами якого позивач надав відповідачці кредитні кошти на споживчі цілі шляхом видачі з каси банку готівки у розмірі 11 434 грн. 98 грн. зі сплатою 15% річних на строк з 08.10.2019 до 07.10.2022. Умовам договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів, комісійних винагород та виконання інших зобов`язань, передбачених договором. Відповідачка прийняля на себе зобов`язання своєчасно та у повному обсязі сплачувати щомісячні платежі, однак свої зобов`язання належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 01.12.2021 у неї утворилася заборгованість в сумі 19 182 грн. 88 коп., яка складається із залишку заборгованості за кредитом у розмірі 11 434 грн. 98 коп., залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.11.2019 до 30.11.2021 в розмірі 601 грн. 06 коп., залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з листопада 2019 року до березня 2020 року в розмірі 2\~001 грн. 10 коп. та штрафу в розмірі 5 145 грн. 74 коп. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав банку. Тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за вказаним кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 08.10.2019 між АТ «Мегабанк»\~та [PERSON] укладено кредитний договір №183-411-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами), згідно з умовами якого позивач надав відповідачці кредитні кошти на споживчі цілі шляхом видачі з каси банку грошових коштів готівкою у розмірі 11 434 грн. 98 грн. на строк з 08.10.2019 до 07.10.2022 зі сплатою 15% річних за користування кредитом. Відповідач скористалася наданими їй позивачем кредитними коштами,\~що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку, однак свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконує, внаслідок чого станом\~на 01.12.2021 має заборгованість в сумі 19 182 грн. 88 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 11 434 грн. 98 коп., нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.11.2019 до 30.11.2021 в розмірі 601 грн. 06 коп., нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з листопада 2019 року до березня 2020 року в розмірі 2\~001 грн. 10 коп. та штрафу в розмірі 5 145 грн. 74 коп. Згідно з умовами п.3.2 Договору позичальник зобов`язалася на умовах, передбачених кредитними договорами, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками. Відповідно до п.4.1 Договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими договором. Ануїтетними платежами в розумінні цього пункту є рівні щомісячні платежі, що підлягають до сплати позичальником та направляються на погашення суми Кредиту і процентів за користування ним і розраховуються таким чином, що в кінці строку дії цього Договору за умови виконання зобов`язання відповідачем заборгованість його повністю погашається. Згідно з п.3.2.3 Договорів відповідачка зобов`язалася своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором на передбачених Договором умовах. За несвоєчасне погашення ануїтетних платежів позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочки платежу від несвоєчасно сплаченої суми, та штрафи: за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди у розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми; невиконання п.3.2.1 у розмірі 45% від суми кредиту; за використання кредиту не за цільовим призначенням у розмірі 25% від суми кредиту, що використано не за цільовим призначенням; за невиконання будь-яких інших прийнятих на себе зобов`язань у розмірі 10 % від суми отриманого кредиту (п.п. 6.1, 6.2 Договору). Відповідно до п.6.3 Договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів позичальник сплачує штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Згідно з ч.ч.1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачка в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї утворилася загальна заборгованість в розмірі 19 182 грн. 88 коп., яка підлягає стягненню з неї в повному обсязі, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні даного позову. На підставі викладеного, ст.ст.207, 525, 526, 527, 530, 610, 612, 623, 625, 626, 628, 629, 638, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved