Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

23 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 13 лютого 2006 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції Волинській області, актовий запис № 05. Під час шлюбу у них народилося троє дітей. Відповідач двічі змінював прізвище та ім`я: у 2015 році на [PERSON] , а в 2016 році на [PERSON] . Вказуючи, що подружні відносини між ними фактично припинені з жовтня 2021 року, їхній шлюб існує лише формально, просила позов задовольнити та шлюб розірвати. Ухвалою судді від 21 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 13 січня 2022 року за клопотанням відповідача сторонам надано термін на примирення. 17 травня 2022 року ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена (а. с. 45), 08 червня 2022 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що за час наданого судом терміну для примирення вона з відповідачем не примирилася, позов підтримує із викладених у ньому підстав, не заперечує проти заочного розгляду, просить шлюб розірвати і справу розглядати за її відсутності (а. с. 48). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а. с. 46), про причини неявки суд не повідомляв, клопотань і відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 08 червня 2022 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною першою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 13 лютого 2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції Волинській області, актовий запис № 05 (а. с. 8). Відповідач двічі змінював прізвище та ім`я: у 2015 році на [PERSON] , а в 2016 році на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про зміну імені (а. с. 9, 10). Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 11-13). Судом встановлено, що позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують з жовтня 2021 року, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. Протягом наданого судом строку для примирення сторони не примирилися. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного, статей 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved