Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

30 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] (далі Квартира-1). В справі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] . В обґрунтування позову зазначив, що він є власником 3/4 частини Квартири-1 на підставі Свідоцтва про право власності від 05.12.1995 (1/4 частина), рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23.11.2007 (1/4 частина), Договору дарування частини квартири від 25.02.2020 (1/4 частина). Інша 1/4 частина Квартири-1 належить сину позивача, третьої особи по справі [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 05.12.1995. В Квартирі-1 зареєстровані позивач [PERSON] , відповідач по справі, який є сином позивача - [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] та його сім`я (дружина, діти). Відповідач в січні місяці 2008 року залишив Квартиру-1, з тих пір відповідач не проживає у Квартирі-1, лише рахується зареєстрованим. [PERSON] 25 лютого 2020 року, діючи через свого брата [PERSON] , подарував позивачу [PERSON] належну йому на праві власності 1/4 частину Квартири-1. Так, із зазначеного часу не є співвласником Квартири-1. Відповідач до Квартири-1 не навідується, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не приймає, його особисті речі в квартирі відсутні, відповідач є громадянином Російської Федерації та проживає на її території. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації його права власності, а також покладає додаткові навантаження на бюджет позивача. 25 листопада 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 25 листопада 2021 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с.22) Станом на 02 червня 2022 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Ухвалу про відкриття провадження від 25 листопада 2021 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу місця проживання вказану у позові. (а.с.21) Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право власності виданим 05 грудня 1995 року згідно із розпорядженням (наказом) від 01 грудня 1995 року №2073, Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління посвідчило, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] (1/4), [PERSON] (1/4), [PERSON] (1/4), [PERSON] (1/4). (а.с.5)\~\~ Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 23 листопада 2007 року у справі №2-2512/2007 р., за кожним із співвласників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнано по 1/4 частині в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] . Визнано факт права власності на 1/4 частину Квартири-1за [PERSON] , яка померла [INFO] . А також, визнано право власності [PERSON] на 1/4 частину Квартири-1 в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с.6) Право власності за кожним із співвласників [PERSON] (1/2), [PERSON] (1/4) та [PERSON] (1/4), було зареєстровано у Шосткинському міськрайонному бюро технічної інвентаризації 11.04.2008 реєстраційний номер 22892865, номер запису 3516 в книзі №64. (а.с.7) Із Договору дарування частини квартири від 25 лютого 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу, вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] 1/4 частину Квартири-1. (а.с.8, 9) Згідно із довідкою виданою ТОВ «Бреус-ЖЕК», [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с.11) Актом від 29.09.2021, сусіди своїми підписами підтверджують факт не проживання в Квартирі-1 відповідача [PERSON] з 15.01.2008 та по даний час. (а.с.12) Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положення ст. 405 ЦК України регулює права і обов`язки членів сім`ї власника квартири. Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки будь-яких заперечень, доказів щодо не визнання зазначеного позову відповідачем до суду не надано, враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, оскільки відповідач у Квартирі-1 не з`являється, не проживає, комунальні послуги не сплачує, а також нею не цікавиться. З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції №20 від 30.09.2021 вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір на суму 908 гривень 00 копійок. (а.с.1) З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved