Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона є власником будинку [ADDRESS] . На сьогоднішній день у зазначеному будинку зареєстрований колишній чоловік її доньки [PERSON] - відповідач по справі. Відповідач з травня 2020 року не проживає за місцем реєстрації, участі в утриманні будинку, сплаті комунальних послуг не приймає, в добровільному порядку не бажає знятися з обліку за місцем реєстрації, місце проживання відповідача їй не відоме. Реєстрація відповідача у належному їй житловому приміщенні створює перешкоди для реалізації нею права власності, оскільки на відповідача продовжують нараховуватися комунальні платежі, тягар сплати яких покладається на неї, як власника житла. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 22). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 21), заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив не подано. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 20). Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, вивчивши докази, які містяться в письмових матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачу по справі [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією дублікату свідоцтва про право власності, який має силу оригіналу, виданого 20.06.2006 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Убієнних Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 2597 (а.с. 6). [PERSON] є колишнім чоловіком доньки позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7), копіями свідоцтв про шлюб доньки позивача серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.8,9), копією рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2019, яким шлюб між донькою позивача та відповідачем [PERSON] розірвано (а.с. 10-11). З довідки Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 25.04.2022 (а.с. 17) видно, що за адресою: [ADDRESS] , дійсно зареєстрований [PERSON] відповідач по справі, але за вказаною адресою не проживає. З акту складеного комісією у складі депутата Новопільської сільської ради Рябоконь С.В., старости Широківського старостинського округу Гурського З.І. та мешканцями [ADDRESS] , видно, що за адресою: [ADDRESS] відповідач [PERSON] фактично не проживає з травня 2020 року по теперішній час (а.с. 12). Позивач в позові вказувала та ці доводи нічим та ніким не спростовані та підтверджені матеріалами справи, відповідач, який залишається зареєстрованим у будинку позивача, не проживає в ньому з травня 2020 року, за місцем своєї реєстрації не з`являється, добровільно не бажає її відмінити. Будь-яких домовленостей з відповідачем щодо збереження за ним житлової площі на час його не проживання в її будинку не існує, позивач вимушена сама сплачувати комунальні платежі за неї, що негативно впливає на матеріальний стан позивача, та не дозволяє їй розпоряджатися нерухомим майном на власний розсуд, що значно обмежує її законні права користування та розпорядження власністю. У відповідності зі ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином дії відповідача по відношенню до позивача, що проявляються в перешкоджанні їй користуватися, шляхом нездійснення відміни своєї реєстрації, належним їй на праві власності майном, у вигляді будинку [ADDRESS] , є неправомірними та такими що порушують її законні права та інтереси, передбачені ст. 41 Конституції України. Крім цього, у відповідності зі ст. ст. 150, 155 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності житловий будинок, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, та не можуть бути позбавлені права користування житловим будинком. Оскільки відповідач своїми діями порушив законні права та інтереси позивача, то у відповідності зі ст. 391 ЦК України, позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користуватися та розпоряджатися своїм майном. На підставі ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що відповідач не проживає без поважних причин в будинку [ADDRESS] , який належить на праві власності позивачу, понад 1 рік, не сплачує комунальні і інші платежі, тому вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. (а.с.13).

Outcome: approved