Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх його доходів щомісяця, починаючи з 21.05.2010 року до їх повноліття на підставі виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 01.12.2020 року за період з 01.02.2017 року по 31.08.2020 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дарницьким районним судом міста Києва стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх його доходів щомісяця, починаючи з 21 травня 2010 року до їх повноліття. 01.09.2020 року відповідач подала заяву до Броварського міськрайонного відділу ДВС ДМУ МЮ (м. Київ) про примусове виконання рішень про стягнення аліментів. Відповідно до вищевказаної заяви відповідач просила прийняти до виконання виконавчий лист № 2-5628/10 від 01.12.2010, виданий Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх його доходів щомісяця, починаючи з 21 травня 2010 року до їх повноліття. Також відповідач зазначила, що останнього разу аліменти сплачувались боржником 29.10.2015 року. На підставі даної заяви, 06.09.2020 року Броварським міськрайонним відділом ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 62920925. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості станом на 01.06.2021 заборгованість позивача зі сплати аліментів на двох дітей складає 161404,03 грн. Зазначив, що він підлягає звільненню від сплати аліментів на доньку [PERSON] , [INFO] , за період 01.02.2017 року по 31.08.2020 року, оскільки у цей час вона проживала разом з ним та знаходилась на його утриманні. Крім того, разом з відповідачем проживає друга дитина - син [PERSON] , [INFO] , на якого позивач також сплачує аліменти. Позивач вважає, що із засад розумності та пропорційності при проживанні двох дітей окремо з кожним із батьків і їх самостійному утриманні у період з 01 лютого 2017 року до 31 серпня 2020 року аліменти на молодшого сина позивач не зобов`язаний сплачувати. Посилаючись на положення ст. 1215 ЦК України позивач вказує, що в даному випадку мають місце протилежні правовідносини, які зумовлюють доцільність відновлення порушеного права. Відповідач знала про місце проживання дитини разом із позивачем. При звернення до суду із позовом, а також при зверненні до виконавчої служби про стягнення аліментів вона була обізнана із цільовим призначенням аліментів та порядком їх отримання. Отже, починаючи з 01 лютого 2017 року до 31 серпня 2020 року відповідач безпідставно отримувала аліменти на утримання спільних дітей, одна з яких з нею не проживала на той час. Тому, має місце недобросовісність отримувача, яка з метою недопущення звуження та порушення прав дитини на фінансове та матеріальне забезпечення не звернулась з відповідним зверненням до виконавчої служби з вимогами припинення здійснення виконання рішення суду щодо стягнення аліментів, натомість продовжувала отримувати кошти та витрачати їх на власні потреби. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіє свідоцтва про народження № [NUMBER] та № [NUMBER] (а.с. 11-12). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх його доходів щомісяця, починаючи з 21.05.2010 року і до їх повноліття. 01.09.2020 року відповідач подала до Броварського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про примусове виконання рішення суду про стягнення аліментів, зазначивши, що станній раз боржник сплачував аліменти у 2015 році. На підставі вказаної заяви, 06.09.2020 року Броварським міськрайонним відділом ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) було відкрито виконавче провадження №62920925. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості станом на 01.06.2021 року заборгованість позивача зі сплати аліментів на двох дітей становить 161404,03 грн. Позивач зазначив, що він підлягає звільненню від сплати аліментів на доньку [PERSON] , [INFO] , за період 01.02.2017 року по 31.08.2020 року, оскільки у цей час вона проживала разом з ним та знаходилась на його утриманні. Вказані твердження позивача знайшли своє підтвердження при розгляді справи та підтверджуються копією акту від 12.07.2021 року складеного та підписного [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). У вказаному акті зазначено, що [PERSON] , [INFO] , з 01.02.2017 року по 31.08.2020 року проживала разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] та перебувала на повному матеріальному утриманні свого батька. Крім того, факт проживання доньки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] підтверджується довідкою №35 від 17.02.2021 року, виданою Броварською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №7 Броварської міської ради, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , навчалась у зазначеній школі з 01.09.2017 року по 26.06.2020 року (а.с. 9). Крім того, в матеріалах справи міститься заява доньки сторін [PERSON] , [INFO] , від 28.06.2021 року, в якій вона зазначила, що з 01.02.2017 року по 31.08.2021 року вона проживала разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебувала на його матеріальному утриманні (а.с. 10). Вказані обставини не спростовані відповідачем. Зі змісту Глави 15 Сімейного Кодексу України вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Право ж на отримання аліментів на користь дитини має той з батьків із ким проживає дитина. З огляду на зазначене, є неправомірним нарахування заборгованості по аліментам на [PERSON] за період з 01.02.2017 року по 31.08.2021 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з яким остання проживала разом у цей період. У відповідності до ч. 2 ст. 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про звільнення його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , за період з 01.02.2017 року по 31.08.2020 року. Щодо вимог позивача про звільнення його від сплати аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , за період з 01.02.2017 року по 31.08.2020 року, то слід зазначити наступне. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 197 Сімейного кодексу України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як на правову підставу позову позивач посилається на те, що із засад розумності та пропорційності при проживанні двох дітей окремо з кожним із батьків і їх самостійному утриманні у період з 01 лютого 2017 року до 31 серпня 2020 року аліменти на молодшого сина позивач не зобов`язаний сплачувати. Посилаючись на положення ст. 1215 ЦК України позивач вказує, що в даному випадку мають місце протилежні правовідносини, які зумовлюють доцільність відновлення порушеного права. Відповідач знала про місце проживання дитини разом із позивачем. При звернення до суду із позовом, а також при зверненні до виконавчої служби про стягнення аліментів вона була обізнана із цільовим призначенням аліментів та порядком їх отримання. При цьому, підстави для звільнення від сплати аліментів визначені ст. 197 СК України та в розумінні чинного законодавства проживання двох дітей окремо з кожним із батьків і їх самостійному утриманні не є істотною підставою для звільнення позивача від сплати аліментів на дитину, яка проживає окремо від нього. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 454,00 грн. судового збору.

Outcome: partial