Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» звернулосяу грудні 2020р. в суд із позовом про стягнення із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за послуги теплопостачання в розмірі 37 052 грн. 09 коп. та судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» надає послуги теплопостачання до квартири по [ADDRESS] , в якій проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим станом на 01.08.2020 р., утворилась заборгованість у розмірі 37 052, 09 грн. з оплати за послуги теплопостачання. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 24.05.2021р. позов задоволено. 22.06.2021р. відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали заяву про перегляд заочного рішення суду і ухвалою від 02.09.2021р. заочне рішення було скасоване. 23.11.2021р. представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог за змістом якої просила із відповідачів стягнути заборгованість за надані послуги теплопостачання станом на 01.11.2021р. у сумі 49517,04 грн. 18.01.2022р. представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав відзив на позовну заяву за змістом якого просив у задовленні позову відмовити, мотивуючи тим, що позовна заява та заявлені позовні вимоги є незаконні, необгрунтовані та подані з порушенням прав відповідача, як споживача послуг теплопостачання, а борг, який виник до грудня 2017р. не підлягє задоволенню в зв`язку із закінченням строку позовної давності. 22.02.2022р. ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області провадженя у справі в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] закрито у зв`язку із смертю фізичної особи. 19.04.2022р. представник позивача подала відповідь на відзив. Представник позивача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позові. Представник відповідача 2 Розганюк Т.Є. в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила та вказала, що стягнення заборгованості слід здійснювати відповідно до частки права власності на квартиру та застосувати щодо відповідача 2 також строки позовної давності. Відповідач 2 [PERSON] (яка є одночасно представником відповідача 1 [PERSON] ) щодо себе підтримала думку свого представника, щодо позовних вимог до відповідача 1 вказала, що що стягнення заборгованості слід здійснювати відповідно до частки права власності на квартиру та також застосувати позовну давність. Відповідач 3 [PERSON] в судові засідання не зявлялася, відзив на позов не подавала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачами зобов`язання по оплаті наданих послуг теплопостачання. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із централізованого опалення та підігріву води для населення на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 17 від 26.01.2010 року. Відповідачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у частках [PERSON] - 1/2, [PERSON] - 1/4, [PERSON] - 1/4, що підтверджується матеріалами справи. Окрім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а відповідач 3 є співвласником даного житла без реєстрації в ньому. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Між позивачем та відповідачами не було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а 01.10.2017 року ДМП «ІФТКЕ» оприлюднило договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (офіційно опублікований на сайті www.tke.if.ua та в газеті «Західний кур`єр» №40 (1613) від 05.10.2017 року). Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією, наданою позивачем, отже позивач надавав послуги з теплопостачання відповідачам 1, 2, 3, які є співвласниками данного житла. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005р. Внаслідок неналежного виконання споживачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зобов`язання по оплаті наданих послуг станом на 01.11.2021р. (за збільшеними вимогами) виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 49517,04 грн. Щодо періоду нарахування заборгованості наявної з 01.08.2017р., то судом враховується наступне. Факт наявності заборгованості та визнання такої одного з відповідачів підтверджується копією договору №435/18 про розстрочку погашення заборгованості за поставлену теплову енергію від 31 жовтня 2018 року, укладеного між позивачем та [PERSON] (а.с.177). Так, згідно вищевказаного договору, [PERSON] визнала заборгованість, що утворилась станом на 01 жовтня 2018р. в сумі 23 424, 04 грн та зобов`язується її погасити в період з 31 жовтня 2022р. по 31 жовтня 2022р. Тому, клопотання представника [PERSON] - [PERSON] про застосування строку позовної давності щодо відповідача 1 та підстав для відмови в позові в цій частині стягнення боргу наявного до 17.12.2017р., - є необгрунтованим. Так, відповідач 2 [PERSON] , яка є представником відповідача 1, представник відповідача 2, просили суд до спірних правовідносин застосувати строк позовної давності. Відповідно до вимог ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, та загальний строк якої встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, пред`явленням особою позову до одного із кількох боржників, а також, якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Станом на серпень 2017 року по вказаному особовому рахунку наявна заборгованість у розмірі 14 036 грн. (а.с.3). Жодної оплати у наведеному розрахунку заборгованості відповідачами не здійснено, що підтверджується довідкою за опалення (2017р.), поданою додатково позивачем на вимогу сторони відповідача в розрізі за кожен рік. При цьому заборгованість за теплопостачання станом на 01 жовтня 2018 року (що включає борг, який виник станом на серпень 2017) була визнана відповідачем 1 [PERSON] . Суд, враховуючи законодавчо закріплену в статті 372 ЦК України презумпцію рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності (оскільки іншого суду не доведено), а два предстпвника відповідачів 1,2 просили стягнення виключно від частки до прав власності на житло, приходить до висновку про спільне зобов`язання співвласників з утримання належного їм майна (квартири) в рівних належних їм частках щодо кожного співвласника. Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак, на підставі наведеного, заборгованість з відповідача 1 [PERSON] перед позивачем за надані послуги з теплопостачання за період 01.08.2017 по 01.11.2021 є обґрунтованою, однак на переконання суду, з відповідача 1 слід стягнути 1/2 заборгованості від суми 49517,04 відповідно до частки власності на квартиру, що становить - 24 758,52 грн. Щодо відповідача 2 слід застосувати позовну давність та стягнути заборгованість за період з 17.12.2017 (позов подано до суду 17.12.2020р.) по 01.11.2021р. та відповідно до частки (1/4) стягнути заборгованість у сумі - 8235,57 грн., з врахуванням і того, що [PERSON] наддала пояснення, що хоч вона й проживає фактично в спірній квартирі одна, але платежі вносила її дочка (відповідач 1), тому сплачені в спірному періоді дві суми (1600грн. та 1000грн.) вносились не нею а дочкою, тому до неї переривання позовної давності про що зазначала представник позивача не застосовується. Із відповідача 3 слід стягнути 1/4 заборгованості, відповідно до частки власності на квартиру, що становить - 12 379,26 грн., без вразхування позовної давності, яку вона не заявляла, участі у справі ні самостійно, ні через представника не брала. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задоволені судом вимоги стосуються межі мінімальної сплати судового збору. Тому, з відповідачів 1, 2, 3 також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме з відповідача 1 - 1/2 суми сплаченого судового збору, що становить 1051,00 грн, із відповідача 2 - 1/4 суми сплаченого судового збору, що становить 525,50 грн, із відповідача 3 - 1/4 суми сплаченого судового збору, що становить 525,50 грн. На підставі наведеного, відповідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №-630 від 21.07.2005р., ст. 7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 11, 15, 16, 509, 510, 526 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

Outcome: partial