Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, у якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач є матір`ю [PERSON] та бабкою [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] -- [PERSON] помер, а відомості про батька [PERSON] і [PERSON] записано зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України. З 2017 року діти перебувають на обліку служби у справах дітей як такі, що опинились у складних життєвих обставинах, та проживають у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Відповідачка [PERSON] проживає разом із співмешканцем, веде аморальний спосіб життя, систематично вживає алкогольні напої, разом із співмешканцем влаштовують скандали, та він піднімає на неї руки. Життям та здоров`ям дітей [PERSON] не цікавиться, вихованням та утриманням не займається, спільно з ними не проживає. З вересня 2019 року по січень 2020 року діти були влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації для дітей «Подолянчик». Позбавлення відповідача батьківських прав дозволить дітям користуватися статусом дітей, позбавлених батьківського піклування, соціальним захистом та пільгами, що передбачено Законодавством України та реалізувати своє право на сімейне виховання. Ухвалою від 29.12.2021 року у справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 07.02.2022 року підготовче провадження закрито, цивільну справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання 26.05.2022 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. За неявки сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача [PERSON] -- [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, підтримала заявлені позовні вимоги та просила неповнолітніх дітей передати на піклування органу опіки та піклування Віньковецької селищної ради. Відповідач [PERSON] будучи повідомленою належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у визначений в ухвалі строк відзив на позов не надала, у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавала. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Віньковецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області -- Пуківська О.С. надала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності представника органу опіки та піклування, а рішення прийняти згідно чинного законодавства. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого. Встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] -- [PERSON] помер [INFO] . Відомості про батька [PERSON] і [PERSON] внесено до актових записів про їх народження на підставі ч. 1 ст. 153 СК України. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Віньковецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету селищної ради від 19.08.2021 року № 239, орган опіки та піклування, з метою захисту прав та інтересів дитини, запобігання бездоглядності дітей, вважає за доцільне клопотати перед районним судом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Із акту обстеження житлово-побутових умов від 17.06.2021 року слідує, що на погосподарському номері в [ADDRESS] , який належить позивачу [PERSON] , з нею проживають її онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та бабуся опікується ними. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини першої, другої ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до пункту 2 частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 01.09.2020 року (справа № 202/6809/17 провадження № 61-22800св19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права. Суду не представлено та не здобуто в ході судового розгляду доказів на підтвердження піклування відповідача про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Крім того, відповідачем не спростовано представлені позивачем докази, не доведено відсутність вини у свідомому нехтуванні батьківськими обов`язками, в тому числі і спілкуванні з дітьми. Так, відповідачка спільно з дітьми не проживає, не спілкується з ними, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям, матеріально не утримує. Тому суд, виходячи з інтересів неповнолітніх дітей, вважає, що ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дає підстави для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь позивача належить стягнути понесений судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved