Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

Позивач подала до суду дану позовну заяву в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 01 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за №39109, про стягнення з неї боргу перед АТ "Перший Український міжнародний банк" у сумі 29367 грн. 25 коп.. Вимоги обґрунтувала тим, що 03 лютого 2022 року на підприємстві де вона працює їй повідомили, що на підставі постанови приватного нотаріуса виконавчого округу Кіровоградської області про стягнення з неї боргу перед АТ "Перший Український міжнародний банк", з неї проводиться відрахування грошових коштів. Вказала, що між нею та АТ "Перший Український міжнародний банк" кридитні договори ніколи не укладались, проте, 01 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було винесено виконавчий напис №39109 про стягнення з неї неіснуючого боргу перед відповідачем у сумі 29367 грн. 25 коп.. Зазначила, що відповідач жодним чином не повідомив її та не висував вимог про існування боргу. Вважає вчинений приватним нотаріусом виконавчий напис №39109 безпідставним, а тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. Позивач та її представник адвокат Урсаленко О.М. у підготовче засідання не з`явились, від останнього надійшла заява, в якій він позов підтримав у повному обсязі, просив суд розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача - АТ "Перший Український міжнародний банк" у підготовче засідання також не з`явився, подав заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, просив стягнути з нього 50% від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.Ч. у підготовче\~засідання також\~не з`явилась,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлена\~у встановленому\~порядку в\~розумінні положень п.2 ч.7, п.п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами справи, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №39109, про стягнення з [PERSON] , грошових коштів за кредтним договором №200869021401 від 12.09.2017 року, на користь АТ "Перший Український міжнародний банк", який є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Перший Український міжнародний банк». Стягнення заборгованості проводиться за період з 20 січня 2020 року по 29 вересня 2020 року. Сума заборгованості складає 29117 грн. 25 коп., з яких: 2463 грн. 78 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 429 грн. 8 коп. прострочена заборгованість за комісією; 6825 грн. 29 коп. заборгованість за процентами; 18664 грн. 67 коп. строкова заборгованість за сумою кредиту; 0 грн. строкова заборгованість за комісією; 733 грн. 71 коп. строкова заборгованість за процентами 733 грн. 71 коп. . За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати з боржника на користь стягувача в розмірі 250 грн.. Тому загальна сума яка підлягає стягненню за виконавчим написом становить 29367 грн. 25 коп.. Виконавчий напис винесено нотаріусом на підставі ст.87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Постановою приватного виконавця\~виконавчого округу\~Кіровоградської області\~Золотарьовою Т.В.\~від 27 січня 2021 року відкрито виконавче провадження №64301474 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Кредитний договір №200869021401 між ПАТ «Перший Український міжнародний банк» та [PERSON] укладено 12.09.2017 року. Згідно зі ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженимнаказом Міністерстваюстиції Українивід 22 лютого 2012№ 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 29 червня 1999р. № 1172\~(далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Позивач не визнає заборгованість, вказує, що ніяких договорів з АТ "Перший Український міжнародний банк" не укладала. Таким чином, документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей\~50,87,88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних\~прав шляхом\~вчинення нотаріусом\~виконавчого напису\~полягає в\~тому,\~що нотаріус\~підтверджує наявне\~у стягувача\~право на\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна.\~Це право\~існує,\~поки суд\~не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23 січня 2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Із підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 2\~лютого 2012\~року №\~296/5 слідує, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку. За змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Доказів того, що при вчиненні напису нотаріусу відповідачем було надано підтвердження про отримання позивачем претензії суду не надано. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, позивач заперечує наявність заборгованості, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. До того ж як встановлено судом, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року (постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано). Відомостей про те, що кредитний договір був посвідчений нотаріально суду не надано. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, суперечить вимогам ст.87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року та є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). На підтвердження наявності правовідносин між позивачем та відповідачем (укладення договорів позики, тощо), наявності безспірної заборгованості, направлення позичальнику вимоги про погашення заборгованості, останнім до суду не надано жодного документу. Разом з цим подано заяву про визнання позову. Частиною 1 ст.82\~ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно зі ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому із зазначених підстав позов підлягає повному задоволенню. Ухвалою суду про забезпечення позову від 14 лютого 2022 року (провадження №2-з/389/24/22) вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису нотаріуса вчиненого 01 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за №39109. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Частиною 1 ст.141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142\~ЦПК України у\~разі укладення\~мирової угоди\~до прийняття\~рішення у\~справі судом\~першої інстанції,\~відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. а також сплатила 496 грн. 20 коп. за подання заяви про забезпечення позову, всього 1488 грн. 60 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню їй з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved