Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

06.05.2021 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] , представник позивача Яцишин Іван Васильович до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що 30.07.2018 року, близько 12.45 год., водій вантажного фургона «Мерседес Бенц Спринтер 312», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] при виконанні маневру правого повороту з вулиці Осліковського на вулицю Івана Франка в смт. Летичів навпроти будинку № 39, що розташований по вул. 1.Франка, одночасно почав виконувати маневр обгону, під час виконання якого виїхав на зустрічну смугу руху де здійснив наїзд на громадянку [PERSON] , яка рухалася на велосипеді «ARDIS» по нерегульованому пішохідному переході. В результаті наїзду [PERSON] отримала тілесні ушкодження від яких померла [INFO] . Позивачка - є дочкою по відношенні до загиблої, якій у зв`язку із смертю матері спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у моральній шкоді та витратах на її поховання. 30.07.2018 року у за фактом настання ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018240180000278 з кваліфікацією по частині 2 статті 286 КК України та розпочато досудове розслідування. 21.12.2020 року Слідче управління Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області висунуло [PERSON] обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено : 30.07.2018 року, близько 12.45 год., водій вантажного фургона «Мерседес Бенц Спринтер 312», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] при виконанні маневру правого повороту з вулиці Осліковського на вулицю Івана Франка в смт Летичів навпроти будинку № 39, що розташований по вул. І. Франка, одночасно почав виконувати маневр обгону, під час виконання якого виїхав на зустрічну смугу руху де здійснив наїзд на громадянку [PERSON] , яка рухалася на велосипеді «ARDIS» по нерегульованому пішохідному переході; внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] померла [INFO] , причина її смерті - закрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток основи та склепіння черепа, субдуральний крововилив та забій головного головного мозку. Виявлені тілесні ушкодження загиблої мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент заподіяння і перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Вказану дорожньо-транспортну пригоду обвинувачений [PERSON] скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. 10.5, п. 14.6 (а,в) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, які безпосередньо перебувають у причинному зв`язку з наслідками. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у Відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ6946509, який діяв на момент настання ДТП станом 30.07.2018 року. У ході проведення розслідування страхового випадку Відповідачем не здобуто, і відповідно не надано Позивачу жодних доказів, які б підтверджували той факт, що Позивачу спричинена шкода внаслідок непереборної сили або внаслідок умислу потерпілого. Також підтвердженням того, що шкода не заподіяна внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого є той факт, що кримінальне провадження розслідувалось за частиною 2 статтею 286 КК України, як дорожньо-транспортна пригода. Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахована, Позивач вирішив відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від Відповідача. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Представник відповідача НАСК «ОРАНТА» Панькова О. Ю. подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнає частково, а саме: позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, страхового відшкодування як грошову компенсацію за витрати на поховання, крім витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги. За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд в порядку ст.247 ЦПК України у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів і без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст. 6 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. В частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України зазначається, що Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч. 2 ст. 1187 ЦКУ). Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 4 Постанови від 01 березня 2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до ч.1 ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується. Згідно пункту 27.4. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Аналізуючи надані докази і вимоги закону, що регулює дані відносини, суд робить такі висновки: Заподіювачем шкоди (смерті [PERSON] ) є водій автомобіля марки «Мерседес Бенс Спринтер 312», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] . Шкоду заподіяно внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, підстави для відшкодування шкоди врегульовані ст. 1187 ЦКУ, тобто шкода підлягає відшкодуванню незалежно від вини її заподіювача. Підстави для звільнення водія від відповідальності за заподіяну шкоду у даному випадку передбачені виключно в ч.5 ст. 1187 ЦК і в ч.1 ст. 1193 ЦК України, і такими підставами є: 1) завдання шкоди внаслідок непереборної сили, 2) внаслідок умислу потерпілого. Такі самі підстави передбачені законом і для звільнення страховика від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану потерпілому в ДТП. Такі самі підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені законом про страхування. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія була застрахована, що підтверджується полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ6946509, то дане зобов`язання (про відшкодування шкоди) за умовами укладеного між страхувальником (третьою особою) і страховиком (відповідачем) договору має виконати страховик в межах ліміту, визначеного договором і законом. Виходячи з норми п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до числа осіб, яким належить компенсація від відповідача моральної шкоди входять чоловік загиблої [PERSON] , дочка [PERSON] (позивачка) та син [PERSON] . У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», розмір мінімальної заробітної плати на момент настання ДТП становив 3 723,00 грн. Зважаючи на коло осіб, яким належить право на одержання компенсації від відповідача моральної шкоди, належна до виплати позивачці частка по відшкодуванні моральної шкоди становить третину розміру страхового відшкодування, що в грошовому еквіваленті становить: 12 х 3 723,00 грн. : 3 = 14 892,00 грн. Крім того, відповідно до товарного чеку № 27 від 01.08.2018 року, [PERSON] понесла витрати на поховання матері у сумі 5 725 грн. Позивачка від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 908 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. За змістом ст.ст. 137,141 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати на правничу допомогу адвоката. Між Позивачем та АО "Автопоміч" укладено Договір про надання професійної правничої допомоги № 2834/Д036594 від 21.08.2020 року. Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання правничої допомоги від 12 квітня 2021 року, вартість наданої правничої допомоги становить 3 000, 00 грн. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial