Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] через свого представника - адвоката Кравченка В.А. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,5497 га, кадастровий номер 2321585000:02:001:0009, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на землю серії І-ЗП № 035350, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. За життя, а саме 20.02.2013 [PERSON] склала заповіт, яким належну їй на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,5497 га, кадастровий номер 2321585000:02:001:0009, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, заповіла позивачу. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. із заявою про прийняття спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.11.2021 за № 375/02-14/101-2021 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що на час смерті матері вона знаходилась за межами України і тільки 28.10.2021 повернулась, перетнувши державний кордон, а вже наступного дня вона відразу звернулась до приватного нотаріуса. Вважає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим просить визначити їй додатковий строк тривалістю один місяць, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 24.12.2021 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. 12.01.2022 позивач через свого представника - адвоката Кравченка В.А. уточнила свої позовні вимоги, подавши уточнений позов, у якому зі складу учасників виключила неналежного відповідача - [PERSON] . 19.01.2022 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Петрова Г.М. надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній, заперечуючи проти позову, зазначає, що позивач була обізнана про смерть матері, тому у неї не було жодних перешкод для вчасного подання заяви про прийняття спадщини після її смерті, крім того позивач також була обізнана, що за заявою відповідача [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. було заведено спадкову справу № 101/2021 після смерті [PERSON] , оскільки дана інформація була їй повідомлена під час телефонного спілкування. Відповідачем приватному нотаріусу було повідомлено коло можливих спадкоємців, а також повідомлено контактні дані цих осіб, у тому числі позивача, для повідомлення їх про заведення спадкової справи № 101/2021 з роз`ясненнями про право та строки подання заяви про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом направлялось повідомлення [PERSON] за адресою її місця проживання. Позивач не скористалась своїм правом та у визначений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері. На думку, представника відповідача, знаходження [PERSON] за кордоном не є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, оскільки її перебування за межами України не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою або звернутися до консульських установ України за місцем свого перебування, що узгоджується з правовими позиціями Верхового Суду від 12.04.2021 у справі № 589/1863/13-ц, від 11.08.2021 у справі № 720/1079/19. На підставі викладеного, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 01.02.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, наполягав на його задоволенні на тих підставах, що в ньому зазначені. Відповідач [PERSON] та її представник заперечували проти задоволення позову, посилались на необґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачу [PERSON] було своєчасно повідомлено про смерть матері, остання знала про існування заповіту, мала достатню кількість часу для повернення на територію України або вирішити питання про прийняття спадщини. Заслухавши представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.10.2021 Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,55 га (або 4,5497 га згідно витягу), кадастровий номер 2321585000:02:001:0009, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на землю серії І-ЗП № 035350, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10054812 від 27.09.2013. Відповідно до заповіту, посвідченого 20.02.2013 заступником сільського голови з питань діяльності виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області Король А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 25, спадкодавець [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,55 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Із матеріалів спадкової справи № 101/2021, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , встановлено, що 10.08.2021 до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] звернулась дочка померлої [PERSON] . Також 10.08.2021 до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] звернулась дочка померлої [PERSON] . Крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. із заявою про прийняттяспадщини після смерті спадкодавця [PERSON] тільки 29.10.2021, тобто з пропуском встановленого законодавством 6-місячного строку. Постановою від 01.11.2021 приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 № 6-1320цс17 та в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 592/9058/17-ц. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) , а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, з урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як зазначає позивач, на час відкриття спадщини вона знаходилась на за межами України території іншої держави, де працювала, тому не могла своєчасно прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. 28.10.2021 при перетині кордону вони пред`явила паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тому не має штампу про в`їзд/виїзд, однак цього дня при перетині кордону вона проходила тестування на наявність/відсутність гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. З інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, встановлено, що протягом 2021 року [PERSON] , [INFO] , перетинала державний кордон України двічі: 28.10.2021 пункт пропуску Гоптівка - в`їзд, а також 06.11.2021 пункт пропуску Гоптівка - виїзд. Як вбачається з матеріалів справи позивач проживала та працювала на території іншої держави, тобто на значній відстані від померлої матері, отже, через поважні причини пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки постійно проживала на великій відстані між місцем постійного проживання та місцем знаходження спадкового майна. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача з приводу того, що вона повідомляла приватному нотаріусу коло можливих спадкоємців, а також контактні дані цих осіб, у тому числі позивача, для повідомлення їх про заведення спадкової справи № 101/2021 з роз`ясненнями про право та строки подання заяви про прийняття спадщини, а приватним нотаріусом направлялось таке повідомлення [PERSON] за адресою її місця проживання, однак позивач не скористалась своїм правом та у визначений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Так із заяви [PERSON] від 10.08.2021, яка міститься у матеріалах спадкової справи № 101/2021, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що відповідач повідомляла про наявність інших спадкоємців, зокрема, дочка спадкодавця - [PERSON] , дочка спадкодавця - [PERSON] , син спадкодавця - [PERSON] , зазначивши при цьому адреси їх місця проживання. Однак, позивача [PERSON] відповідач [PERSON] не включила до цього переліку. Крім того, матеріали спадкової справи не містять доказу направлення [PERSON] приватним нотаріусом повідомлення про заведення спадкової справи № 101/2021 з роз`ясненням про право та строки подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, знаходження спадкоємиці поза межами України, значна відстань між країнами та труднощі в комунікації, на думку суду, свідчить про існування об`єктивних, істотних труднощів для можливості вчасного подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Суд вважає причину пропуску строку поважною, відповідно до ст. 1272 ЦК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Визначаючи позивачу період часу для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає строк тривалістю один місяць достатнім для подання зазначеної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved