Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

I. Стислий виклад позовної заяви 02 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК Горизонт» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 23 грудня 2019 року дізналася, що на її ім`я невідомою особою було оформлено грошову онлайн-позику в розмірі 8\~000 грн шляхом укладення кредитного договору з ТОВ «Качай гроші». Того ж дня вона звернулася до Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області та на підставі її заяви було відкрито кримінальне провадження №12019200130000654 за ч. 1 ст. 190 КК України від 29 грудня 2019 року. В подальшому з виконавчого провадження №66898757 дізналася, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 15 березня 2021 року вчинено виконавчий напис №27470, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. відкрито виконавче провадження серії ВП №65243503. В рамках вказаного виконавчого провадження, 22 квітня 2021 року приватним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а 27 квітня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші кошти. Разом з цим [PERSON] зазначає, що договір з відповідачем не укладала і будь-яких грошових коштів від останнього не отримувала. Із засвідченої копії даного договору вбачається, що він взагалі не укладений з позичальником, оскільки не містить ні власноручного підпису особи, ані доказів його підписання електронним цифровим підписом. Також позивач зазначає, що вказаний вище виконавчий напис вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який втратив чинність у 2017 році. З наведених підстав позивач вважає виконавчий напис №27470 від 15 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., протиправним та просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, та інші процесуальні дії Ухвалою від 03 лютого 2022 року заява [PERSON] залишена без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України. Ухвалою від 03 лютого 2022 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, третіх осіб. Відповідачу та третім особам запропоновано в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відповідно відзив на позовну заяву та пояснення щодо позову (а. с. 41-42). Відповідач, ТОВ «ФК Горизонт», правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа приватний виконавець Закорко В.В. пояснень щодо позову не подав. Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. також пояснень щодо позову не подала. Судове повідомлення про день розгляду справи, направлене на юридичну адресу останньої, повернулися без вручення з відміткою «адресат відсутній». Разом з цим, відповідно до листа заступника Міністра з питань державної реєстрації Оніщук О. від 31 травня 2021 року, діяльність приватного нотаріуса Головкіна Я.В. на даний час тимчасово зупинена (а. с. 21-22). Суд розглядає справу в порядку письмового провадження, на підстав наявних доказів, відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 05 грудня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» та [PERSON] укладено договір №170000191205 про надання онлайн кредиту. На підставі п. 1.1 розділу 1 означеного договору товариство надає позичальнику грошові кошти в кредит у розмірі 3\~000 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі. Згідно з п. 1.2 розділу 1 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання кредиту. Строк дії договору складає 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Кредит надається строком на 30 днів (а. с. 11-13, 15-16). 23 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення за №12019200130000654 за заявою [PERSON] від 23 грудня 2019 року за фактом оформлення 05 грудня 2019 року невстановленими особами від імені позивача онлайн позики на суму 8\~000 грн, за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України. Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснюється Білопільським ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області (а. с. 20). Відповідно до виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 15 березня 2021 року за реєстровим номером 27470, звернуто стягнення з [PERSON] , яка є боржником за укладеним з ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» кредитним договором №170000191205 від 05 грудня 2019 року. Відповідно до вказаного виконавчого напису, строк платежу за кредитним договором №170000191205 від 05 грудня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08 січня 2020 року по 04 лютого 2021 року. Сума заборгованості становить 6 642 грн, з них: 3 000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1 428 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 2\~214 грн строкова заборгованість за штрафами і пенями (а. с. 14). 21 квітня 2021 року до приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. надійшла заява від представника за довіреністю ТОВ «ФК «Горизонт» Литвин П.М. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. №27470 від 15 березня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Горизонт» заборгованості в розмірі 6 642 грн (а. с. 17). 22 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65243503 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису (а. с. 19). Того ж дня приватним виконавцем винесено постанови про стягнення з [PERSON] основної грошової винагороди у сумі 664 грн 20 коп. та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 490 грн (а. с. 32-33). Крім того, постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. від 27 квітня 2021 року в рамках примусового виконання виконавчого провадження серії ВП №65243503 щодо примусового виконання вищезгаданого виконавчого напису звернено стягнення на доходи [PERSON] , який остання отримує у ЗДО №12 «ОЛІМПІЙСЬКИЙ» СМР, у розмірі 20% від загальної суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, у загальному розмірі 7 796 грн. 20 коп. (а. с. 34). Відповідно до рішення Білопільського районного суду Сумської області від 21 лютого 2020 року після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] (а. с. 13). Згідно з листом заступника Міністра з питань державної реєстрації Ольги Оніщук від 31 травня 2021 року, наказом міжрегіонального управління №451/6 нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. зупинена з 21 квітня 2021 року (а. с. 21). Ухвалою Білопільського районного суду від 03 лютого 2022 року у справі №573/145/22 (номер провадження 2-з/573/3/22) забезпечено даний позов [PERSON] Зупинено стягнення у виконавчому провадженні №65243503, відкритому на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Горизонт» коштів до набранням рішенням у справі законної сили (а. с. 38-40). ІV. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року №3425-XII (далі по тексту Закон №3425-XII) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону №3425-XII). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі за змістом Порядок). Згідно з ст. 87 Закону №3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 означеного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Аналіз положень п.п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на кошти боржника. Тому повідомлення боржника необхідно вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису та порядку повідомлення про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок у подібних правовідносинах зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц (провадження №14-706цс19), постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі №712/14777/18 (провадження №61-2351св20). Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). V. Висновки суду Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, поданих доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено в виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року в справі №759/6167/18 (61-7591св20). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. У даному випадку виконавчий напис вчинений нотаріусом 15 березня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (у редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів належать нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно». Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Зокрема, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус прийняв до уваги договір надання онлайн кредиту №170000191205, укладений нібито між позивачем та ТОВ «ФК «Горизонт», який не містить ні власноручного підпису позивача, ані доказів його підписання електронним цифровим підписом. Крім того, не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ТОВ «ФК «Горизонт». Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Крім того, оскільки укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі №172/1652/18. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню через порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису. Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України доказів протилежного відповідач суду не надав. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають документально підтверджені судові витрати у виді судового збору, сплаченого за подання до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову у розмірі 992 грн та 496 грн 20 коп. відповідно (а. с. 35) та витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн (а. с. 25), а всього 6 488 грн 60 коп. Щодо забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved