Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь, на утримання спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/2 (однієї другої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.04.2022 і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що відповідач, як батько її неповнолітніх дітей, не виконує свого обов`язку по їх утриманню, діти перебувають на повному утриманні позивачки та проживають разом з нею, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~26.04.2022 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] у судове засідання 25.05.2022 не з`явилась, до суду подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що дійсно є батьком неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] . Щодо дочки [PERSON] , [INFO] , повідомив, що вона народилася більше ніж через рік після розірвання шлюбу з позивачкою. Вважав, що має сплачувати аліменти на дітей, у якому розмірі не вказав. Додатково повідомив, що батьківство [PERSON] не оспорював, згідно документів є батьком останньої, офіційно не працює, є працездатним. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та проаналізувавши в сукупності всі докази зібрані по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 16.09.2008, серії [NUMBER] від 14.06.2010, серії [NUMBER] від 20.02.2013 (а.с.6-8). \~ \~ \~ \~Згідно частини 1\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~'Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Згідно з частинами першою-третьою\~статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини, її вік, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що відповідач має обов`язок за законом утримувати своїх малолітніх дітей, є працездатним. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог закону розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дитей, то кошти на їх утримання (аліменти) стягуються за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень частини 1\~статті 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. \~ \~ \~ \~Суд звертає увагу на те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком, як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, виходячи з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. \~ \~ \~ \~Суд не бере до уваги доводи відповідача, щодо неповнолітньої [PERSON] , оскільки згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком останньої, жодні докази, які б спростовували даний факт відповідачем не надані. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і щомісячного стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/2 (однієї другої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.04.2022 і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved