Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 29.12.2020 року о 17 год. 05 хв. відповідач, керуючи автомобілем «Skoda Octavia», д/н [NUMBER] на 19 км. автодороги М09 «Київ-Одеса», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Nissan Qashqai» д/н [NUMBER] , під керуванням позивача. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями відповідач порушив вимоги пп. «б» п.2.3.. п.12.1. п.13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 22.02.2021 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області справі №369/39/21 визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення. У добровільному порядку відповідач відшкодовувати завдані матеріальні збитки позивач відмовляється. А тому просить стягнути матеріальну шкоду завдану ДТП. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та суду пояснив, що відповідач відмовився ремонтувати автомобіль, а тому він звернувся до ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський». Вартість ремонту автобіля становить згідно акту виконаних робіт становить 210000 грн. Частину запчастин під час ремонту ставили нові. Він отримав часткове відшкодування збитків від МТСБУ в сумі 51105,11 грн. Решту сплачених ним коштів в сумі 158894,89 грн., які він сплатив за ремонт, просить стягнути з відповідача. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили і суду пояснили, що вартість відновлювального ремонту становить згідно експертизи 55989,68 грн, страхова компанія виплатила позивачу 51105,11 грн. . Він згідний сплатити різницю між збитками та виплаченою страховою компанією сумою . Тому просить в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити частково. Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками справи, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань з приводу забезпечення доказів. Так під час розгляду справи судом встановлено, що 29.12.2020 року о 17 год. 05 хв. відповідач, керуючи автомобілем «Skoda Octavia», д/н [NUMBER] на 19 км. автодороги М09 «Київ-Одеса», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Nissan Qashqai» д/н [NUMBER] , під керуванням позивача. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями відповідач порушив вимоги пп. «б» п.2.3.. п.12.1. п.13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 22.02.2021 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області справі №369/39/21 визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення. У добровільному порядку [PERSON] відшкодовувати завдані матеріальні збитки [PERSON] відмовився. 01.02.2021 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» з приводу відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Qashqai» д/н [NUMBER] після ДТП. Відповідно рахунку-фактури №ВР-0000301 від 01.02.2021 року вартість відновлювального ремонту становить 238 238,26 гривень, у тому числі ПДВ - 39706,38 грн. 25.02.2021 року [PERSON] було частково оплачено рахунок-фактуру №ВР-0000301 від 01.02.2021 року ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» на суму 131 486,70 грн. Згідно рахунку-фактури №ВР-0000886 під 30.03.2021 року ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» доплата за ремонт автомобіля становила 78513,30 грн., у т.ч. ПДВ - 13085,55 грн. 03.04.2021 року було оплачено рахунок-фактуру №ВР-0000886 від 30.03.2021 року ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» на суму 78513,30 грн. Відповідно Акту виконаних робіт №ЗН-2007183 від 31.03.2021року вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] склала 210 000.00 грн., у т.ч. ПДВ - 35000,00 грн. Загальний розмір матеріального збитку, завданого [PERSON] становить 210 000,00 (двісті десять тисяч) гривень. Автомобіль «Skoda Oclavia», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , на дату ДТП не мав обов`язкової страховки цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Згідно сі. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. Відповідно сі. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законною користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. 12.04.2021 року, листом №3-01 -6/13148 МТСБУ повідомило [PERSON] , що відповідно до пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прийняло рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 51105,11 грн. 13.04.2021 року МТСБУ перерахувало [PERSON] виплату у розмірі 51105,11 грн. Оскільки [PERSON] звернувся до МТСБУ й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Отже, з урахуванням різниці між розміром матеріального збитку, завданого [PERSON] та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 51105,11 грн., розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП завданої [PERSON] , становить 158 894,89 грн. Так як згідно звіту №3009 про оцінку автомобіля визначено коефіцієнт фізичного зносу 0,6189, а на ремон автомобіля виконристано нові запасні частини, то суд вважає, що суму відшкодування 18894,89 грн. слід зменшити, з урахуванням коефіцієнта зносу, що становить 983,40 грн. і стягнути з відповідача 157911,49 грн. ( 158 894,89 - 983,40), що також відповідачє вимогам ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною 1ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до змісту ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право особи на відшкодування заподіяної шкоди за рахунок особи з вини якої її завдано є безумовним й може бути обмежено лише у випадках прямо передбачених законом. За п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що автомобіль, який належить позивачу на праві власності було пошкоджено внаслідок ДТП, що сталася з вини [PERSON] , суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача із відповідача матеріальної шкоди в розмірі 157911,49 грн. Так як позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved