Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9389 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни від 25.05.2021 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал, заборгованість у за період з 06.10.2017 по 05.04.2021 включно у загальному розмірі 54695,57 грн, яка складається з наступного: 35495,80 грн - заборгованість за сумою кредиту; 18000,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1199,77 грн - за вчинення виконавчого напису. Позов обґрунтовано тим, що 21.12.2021 з постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження №67891123 позивачу [PERSON] стало відомо, що 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною було вчинено виконавчий напис за №9389 про стягнення з нього кредитної заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за кредитним договором №006-29507-210912 від 21.09.2012 Позивач зазначає, що дійсно 21.09.2012 між ним та АТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір №00629507-210912, однак відповідно до договору він регулярно здійснював платежі. Будь-яких письмових заяв чи претензій щодо заборгованості за цим договором ні від відповідача, ні від АТ «Дельта Банк» він не отримував. 05.01.2022 позивачу під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження через автоматизовану систему виконавчих проваджень стало відомо, що 15.12.2021 приватним виконавцем Канцедалом О.О. було винесено постанову про об`єднання щойно відкритого ВП №67891123 та ВП №67342333, відкритого 02.11.2021 на підставі виконавчого напису №115005, виданого 08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, у зведене виконавче провадження №67919146. Зі змісту виконавчого напису позивачу стало відомо, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» на користь якої з нього стягуються кошти на підставі договору відступлення права вимоги №40-К від 06.10.2017 за кредитним договором, є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк». Однак, про існування вищевказаного договору відступлення позивачу нічого не відомо, а про нього він дізнався лише 21.12.2021 з постанови ВП №67891123 та постанови ЗВП №67919146 від 15.12.2021 приватного виконавця. Вважає, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а саме не з`ясував, що заборгованість н6е була безспірною та вчинив нотаріальну дію з порушенням трьох річного строку з моменту права вимоги для вчинення виконавчого напису. 28.01.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та призначено її розгляд в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів у відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»; у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф та у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] 23.05.2022 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в судове засідання свого представника не направив, відзиву на позов не надав, про суть справи, про місце, час та дату судового засідання повідомлений належним чином. 11.03.2022 на виконання ухвали суду від 28.01.2022 представник відповідача направив на адресу суду витребувані документи. Треті особи: приватний виконавець Канцедал О.О. та приватний нотаріус Данич О.Ф. в судове засідання не з`явилися. Пояснень по суті справи не направили. Суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи, оскільки для цього існують умови, визначені ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 21.09.2012 між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір №00629507-210912 від 21.09.2012. 06.10.2017 ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» згідно Договору №40/К, в тому числі за кредитним договором №006-29507-210912 від 21.09.2012, укладеним з [PERSON] , який згідно Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги мав кредитну заборгованість 53495,80 грн, з яких: 35495,80 грн - заборгованість за кредитом; 18000,00 грн - заборгованість за процентами (а.с.73-75). Зі змісту виконавчого напису №9389 вбачається, що його вчинено 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , за Кредитним договором №006-29570-210912 від 21.09.2012, укладеного з АТ «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020), правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №40-К від 06.10.2014 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79018, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28), про стягнення заборгованості за період з 06.10.2017 по 05.04.2021 в розмірі 53495,80 грн, що складається з наступного: 35495,80 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 18000,00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; за вчинення цього виконавчого напису нотаріуса на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат», що стягнуто із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. 07.09.2021 представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» направив приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. заяву за №17164075/3 про примусове виконання рішення, яка отримана приватним виконавцем 14.12.2021. 15.12.2021 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №67891123 по примусовому виконанню виконавчого напису №9389, виданого 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення з [PERSON] - боржника за Кредитним договором №006-29507-210912 від 21.09.2012, укладеного між АТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020, правонаступником якого за Договором №40-К є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», суму боргу 53495,80 грн, що складається з: 35495,80 грн - прострочений кредит; 18000,00 грн - прострочені відсотки, а також плату за вчинення цього виконавчого напису - 1199,77 грн. Загальна сума стягнення на користь ТОВ «ФЕ «Кредит-Капітал» становить 54695,57 грн (а.с.8-9). 15.12.2021 приватним виконавцем Канцедалом О.О. було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень, де боржником є [PERSON] , у зведене виконавче провадження ЗВП №67919146, в тому числі і по примусовому виконанню виконавчого напису №9389, виданого 25.05.2021 приватним нотаріусом Данич О.Ф. (а.с.10). 20.01.2022 приватний виконавець Канцедал О.О. виніс постанову про зупинення виконавчих дій та зупинив вчинення виконавчих дій у ВП №67891123 по виконанню виконавчого напису №9389 від 25.05.2021на підставі ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 10.01.2022 в справі № 373/27/22. Спір між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором та щодо права нового кредитора звертатись з вимогою про стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, вчиненого з порушенням закону. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, що врегульовано підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Також для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №862/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє у попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили. У своїй постанові Суду у справі 910/10374/17 від 21.09.2021 Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 754/9711/14-ц зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно суми заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежеється лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевірив доводи боржника в повному обсязі й установив, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав спірну заборгованість перед стягувачем, оскільки фактів її безспірності у нотаріуса не було. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Досліджувані у цій справі документи дають суду підстави для висновку, що кредитний договір №006-29507-210912 був укладений між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] 21.09.2012, однак він не був нотаріально посвідченим. Також встановлено, що нотаріус порушив вимоги щодо вчинення виконавчого напису, та не з`ясував безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, не перевірив, що з дня виникнення права вимоги у нового кредитора за договором відступлення прав вимоги минуло більше трьох років. Так договір переуступлення права вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено 05.10.2017, а виконавчий напис про стягнення відповідної кредитної заборгованості на цим договором нотаріус вчинив 25.05.2021. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від його сплати відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а відповідач є платником судового збору, підстав для віднесення судових витрат на рахунок держави немає. А тому суд на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладає сплату судового збору на відповідача у розмірі визначеному законом. Питання продовження застосування заходів забезпечення позову, суд вирішує у відповідності до положень ст. 158 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved