Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 розміру всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття. Мотивуючи позов, вказує, що є рідною бабусею [PERSON] . Матір`ю онуки є донька позивачки - [PERSON] . Зазначила, що дитина з місячного віку проживає біля бабусі. Вона піклується про дитину, забезпечує всім необхідним (одягом, харчуванням, розвиваючими іграми, тощо), мати в свою чергу проживає окремо від дитини та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, участі у вихованні дитини не приймає. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виховання дитини, не цікавиться її життям, нехтує виконанням батьківських обов`язків, позивач звернулася до суду з позовом для вирішення питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] та стягнення аліментів на утримання онуки. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні 14 лютого 2022 року позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Вказала, що докази на підтвердження позовних вимог надані до суду в повному обсязі. У заяві від 25 травня 2022 року розгляд справи просить провести за її відсутності. Відповідач [PERSON] у заяві від 10 травня 2022 року просила розгляд справи проводити за її відсутності, зазначила, що не має заперечень проти позову та позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки. Вказала, що не має бажання забирати доньку до себе, оскільки дитину немає куди діти, а тому просила залишити доньку [PERSON] проживати біля бабусі. Представник органу опіки та піклування Бобринецької міської ради Неклеса Л.А. у заяві від 25 травня 2022 року просила розгляд справи провести за її відсутності. Надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] . Крім цього, наголосила про доцільність задоволення позовних вимог, що цілком відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00030695948 від 12 травня 2021 року встановлено, що 16 січня 2018 року Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області складено актовий запис №2 про народження дитини - [PERSON] , [INFO] . Місце народження вказано Кіровоградська область, Бобринецький район, м. Бобринець. У відомостях про батька дитини зазначений [PERSON] , матір`ю дитини зазначена [PERSON] . Державна реєстрація проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (ім`я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері). (а.с.24) Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої Бобринецькою міською радою 13.05.2021 за №02-18/238 встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає разом [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с.23) Довідкою КНП «Кетрисанівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Кетрисанівської сільської ради від 03.06.2021 року №483/01-16 встановлено, що догляд за [PERSON] здійснює бабуся - [PERSON] . На медичні огляди до закладу та профщеплення дитину супроводжує бабуся. (а.с.31) Висновком орану опіки та піклування Бобринецької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів від 25.10.2021 року №03-42/1152/01, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бобринецької міської ради 26 жовтня 2021 року №446, встановлено, що громадянка [PERSON] зарекомендувала себе як безвідповідальна мати, яка неналежним чином виконує батьківські обов`язки по відношенню до своїх дітей, не має постійного місця проживання та веде мігруючий спосіб життя. 09 листопада 2020 року вироком Хмельницького міськрайонного суду [PERSON] було визнано винною за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст. 149. ч.4 ст. 358, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 366 КК України. Малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає з бабусею [PERSON] , яка доглядає за дитиною. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 12 жовтня 2021 року, проведеного за адресою [ADDRESS] встановлено, що умови проживання добрі. В будинку зроблено ремонт, сім`я забезпечена всім необхідним (продуктами харчування, миючими засобами та речами першої необхідності) в повному обсязі. Онука має окрему кімнату, ліжко, забезпечена одягом відповідного віку та сезону, взуттям, іграшками. Відповідно до ст. ст. 19,150,155,164,165,171 Сімейного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Бобринецької міської ради від 21 жовтня 2021 року №29 та з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування Бобринецької міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на її утримання, що відповідатиме інтересам дитини. Частина 8 статті 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Таким чином, під час розгляду справи, з наданих суду доказів встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному утриманні бабусі [PERSON] . Мати - [PERSON] участі у вихованні малолітньої доньки не приймає, що свідчить про її ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Таку фактичну поведінку відповідача суд розцінює як втрату інтересу до дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно вимог ст.180 СК України діти мають право на утримання батьками до досягнення повноліття, при цьому позбавлення батьківських прав не звільняє батьків, згідно з ч.2 ст.166 СК України, від обов`язку щодо утримання дітей. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При вирішенні питання про стягнення аліментів суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Тому суд вважає, що вимога про стягнення із відповідача, позбавленої батьківських прав, аліментів на утримання доньки є обґрунтованою та стягує з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 розміру всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття - [INFO] . Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Вирішуючи питання судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Пунктом 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 908 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів та на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved