Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

08.12.2020 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 13 122 грн. 81 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.10.2019 між позивачем та відповідачем було укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 504472711/311019 до Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. У зв`язку з порушення відповідачем умов вищевказаного договору, у останнього утворилась заборгованість у розмірі 13 122 грн. 81 коп.\~ У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] (рішення Вищої ради правосуддя від 05.03.2019 №8940/0/09/19) та тимчасовим відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя (рішення №999/3дп/15/21 Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 700 від 08.07.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 14.12.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, подав до суду заяву про проведення судового засідання без участі представника позивача та ухвалення заочного рішення. Відповідач про слухання справи повідомлявся належним чином, на адресу відповідача направлялися копії повної заяви з додатками, копія ухвали про відкриття провадження, судова повістка. Поштову кореспонденцію відповідач отримував, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень\~ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи підтверджено, що 31.10.2019 року між Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі по тексту - Банк) та [PERSON] (Клієнт) було укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 504472711/311019 до Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (а.с. 9 -10). Відповідно до умов Заяви відкрито Клієнту картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт». Згідно із Додатком №1 до Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, в редакцій, чинній на момент укладення сторонами Договору, максимальний розмір кредиту, щ може бути встановлено клієнту, відповідно до обраної ним програми кредитування, становить 250\~000,00 грн. із платою за користування кредитом процентною ставкою в розмірі 38 % річних (а.с. 56). Згідно Висновку-рішення погодження надання (встановлення) кредиту АТ «Ощадбанк» № 504472711/311019 від 05.11.2019 відповідачу за номером рахунка № [NUMBER] було встановлено ліміт у розмірі 5\~000,00 грн. Процентна ставка встановлена у розмірі 38 % річних (а.с. 57). Банком було виконано умови кредитного договору що підтверджується випискою по картковому рахунку № [NUMBER] (UAH) (а.с. 14 - 45). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 03 серпня 2020 року, загальна сума заборгованості відповідача становить 13 122 грн. 81 коп. (а.с. 11), з яких: - 11\~207,55 грн. заборгованість за основним кредитом; - 1\~581,37 грн. заборгованість за процентами; - 191,36 грн. заборгованість за комісією РКО. Згідно наданого суду розрахунку заборгованості, позивач нарахував передбачені Договором проценти у період з 24.01.2020 по 13.01.2020. За змістом п. 1.29. розділу XXII Договору строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-кого із наступних випадків (обставин): 8) прострочення виконання зобов`язань клієнта за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами та/або комісіями) за Кредитним Договром на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами Договору АТ «Державний ощадний банк України» надало відповідачу кредит, а останній зобов`язувався повернути надані кредитні кошти у повному обсязі до 13.01.2020. Отже, позивач відповідно до статті 1048 ЦК України має право на стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 13.01.2020. Відповідно до п. 1.9. розділу XXII Договору, договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за цим Договром. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком клієнту кредиту. За змістом п. 1.14. розділу XXII Договору строк користування кредитом встановлюється до закінчення строку дії платіжної картки. Клієнт зобов`язаний щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту шляхом сплати сум обов`язкового щомісячного платежу (п.п. 1.18.4). Відповідно до п. 1.21. розділу XXII Договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язань перед Банком у розмірі та строки, передбачені цим Договором. В тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, Банк має право нарахувати на суму прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15 % від суми простроченого платежу. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, за приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18; від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18; від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18. Враховуючи відсутність оплати за кредитом з боку відповідача, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми заборгованості по кредиту в розмірі 13 122 грн. 81 коп. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved