Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Подану позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2004 року. У період шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим. Останнім часом постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство та бюджет не ведуть, шлюб існує формально. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.10.2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.11.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Письмові матеріали справи містять клопотання про розгляд справи у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. За таких обставин, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність сторони. За даних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу III ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 серпня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1017. У період шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved