Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що 14.12.2017 року в м. Вінниця по вул. Хмельницьке шосе вул. Трамвайна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Mondeo», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMW 530D», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок даного ДТП було пошкоджено «BMW 530D». Постановою Вінницького міського суду Вінницької області [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Останній був застрахований у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Відповідно до умов договору страхування позивач відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 75000,00 грн. У зв`язку з тим, що автомобіль відповідача перебував у невідповідному технічному стані, внаслідок чого сталася ДТП, позивач має право зворотної вимоги до [PERSON] ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» неодноразово звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, однак останній ігнорує дані звернення, тому позивач змушений був звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Справу просив розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте його представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. Просив провести розгляд справи у його відсутність та відповідача. При винесенні рішення просив врахувати позицію відповідача викладену у відзиві на позовну заяву та надані стороною відповідача докази і відмовити у задоволенні позову. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представником відповідача\~було надіслано\~на адресу\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~відповідно до\~якого відповідач\~позовні вимоги\~не визнає\~повністю,\~оскільки у\~випадку порушення\~ [PERSON] \~вимог до\~технічного стану\~ТЗ,\~перелік таких\~порушень мав\~би бути\~чітко зазначений\~у процесуальних\~документах,\~висновку експерта,\~з посиланням\~на конкретні\~положення розділу\~31\~«Технічний стан\~транспортних засобів\~та їх\~обладнання» Правил\~дорожнього руху,\~а особа,\~яка допустила\~такі порушення,\~повинна була\~бути притягнутою\~до адміністративної\~відповідальності за\~ст.\~121\~КУпАП.\~Проте,\~відповідач не\~притягувався до\~відповідальності за\~ст.\~121\~КУпАП.\~На підтвердження\~невідповідності технічного\~стану ТЗ\~існуючим вимогам\~Правил дорожнього\~руху позивачем\~надано лише\~страховий акт,\~який був\~складений самим\~же позивачем.\~Обставина,\~на яку\~посилається позивач,\~не відповідає\~дійсності,\~так як\~огляд \~ТЗ на\~предмет відповідності\~його технічного\~стану існуючим\~вимогам Правил\~дорожнього руху\~позивачем або\~будь-якою\~іншою особою\~не проводився,\~як і\~автотехнічна експертиза\~ТЗ.\~Транспортний засіб\~знаходився постійно\~у технічно\~справному стані\~та після\~останнього проведення\~ремонтних робіт\~04.12.2017\~року будь-яких\~зауважень до\~ТЗ не\~було.\~Таким чином,\~у матеріалах\~справи відсутні\~належні докази,\~які б\~вказували на\~невідповідність технічного\~стану та\~обладнання ТЗ\~існуючим вимогам\~Правил дорожнього\~руху.\~Доводи позивача\~про те,\~що \~ [PERSON] \~самовільно залишив\~місце вчинення\~ДТП не\~відповідають дійсності,\~оскільки він\~дочекався працівників\~поліції.\~З огляду\~на викладене,\~представник відповідача\~просив відмовити\~позивачу у\~задоволенні позову\~та стягнути\~з позивача\~на користь [PERSON] документально підтвердженні судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14.12.2017 року о 09.30 год. в м. Вінниці на перехресті вулиць Хмельницьке шосе Трамвайна-А.Медвідь, водій [PERSON] керуючи транспортним заобом Форд Мондео реєстраційний номер [NUMBER] , перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан автомобіля, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом БМВ державний реєстраційний номер [NUMBER] , який зупинився попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с. 144). На момент\~ДТП цивільно-правова\~відповідальності перед\~третіми особами,\~при використанні\~транспортного засобу\~«Ford\~Mondeo»,\~реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована позивачем, поліс № АК/4453644 від 09.06.2017 року (а.с. 20). Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого [PERSON] , отримав механічні пошкодження, що підтверджується Актами огляду транспортного засобу від 15.12.2017 року та від 26.12.2017 року (а.с. 14-17). Відповідно до страхового акту №170000138263 від 09.01.2018 року, зіткнення автомобілів відбулося внаслідок того, що [PERSON] керував технічно несправним ТЗ. 15.01.2018\~року потерпіла\~особа [PERSON] ,\~звернувся до\~позивача із\~заявою про\~виплату страхового відшкодування (а.с. 18). Відповідно до страхового акту №170000138263 та розрахунку страхового відшкодування розмір страхового відшкодування склав 75000,00 грн., який був сплачений позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № ЗР002872 від 15.01.2018 року (а.с. 4, 6). 13.02.2018 року та 17.01.2019 року позивач звертався до відповідача з претензіями про виплату страхового відшкодування (а.с. 7). Проте, дані вимоги були залишені без відповіді та виконання. Суд не приймає до уваги лист авторизованого сервісу «LIQUI MOLY» від 12.08.2021 року та закази нарядами №0000005603 від 26.08.2017 року, №0000008319 від 04.12.2017 року, оскільки вони не стосуються періоду вчинення ДТП, що сталася 14.12.2017 року та не виключають обставин виходу з ладу трансполртного засобу після останнього проведення ремонтних робіт. Також суд не приймає до уваги твердження представника\~відповідача про\~те,\~що огляд\~ ТЗ\~на предмет\~відповідності його\~технічного стану\~існуючим вимогам\~Правил дорожнього\~руху позивачем\~або будь-яким\~іншим особам\~не проводився,\~як і\~автотехнічна експертиза\~ТЗ,\~оскільки [PERSON] \~визнав свою\~вину у\~вчиненні правопорушення\~за ст. 124 КУпАП, постанова суду набрала законної сили, а обставини встановлені в ній не доказуються при розгляді іншої справи. З огляду на це, позивач не зобов`язаний був проводити додаткову автотехнічну експертизу транспортного засобу. Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2018 року у справі №127/27592/17 було визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.5). Зі змісту постанови суду вбачається, що [PERSON] в судовому засіданні вину визнав. Слід відзначити, що вказана постанова суду була оскаржена та постановою Вінницького апеляційного суду від 19.08.2021 року було відмовлено [PERSON] в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2018 року та апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала (а.с. 145). При цьому, в постанові суду вказано, що в матеріалах справи містяться квитанції про сплату штрафів за порушення ним ПДР. Таким чином, постанова суду від 10.01.2018 року набрала законної сили. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст.ст. 3, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому\~ цим\~ Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Матеріалами справи встановлено, що дії відповідача є неправомірними, зокрема було порушено Правила дорожнього руху; є безпосередній причинний зв`язок внаслідок порушення сталося ДТП та пошкодження автомобіля [PERSON] ; є вина зазначеної особи, що підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «г», пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи викладене та сукупність доказів у справі, суд дійшов висновку про те, що вина відповідача у ДТП встановлена, позивачем здійснене страхове відшкодування потерпілому, у зв`язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги про стягнення з відповідача виплаченої суми страхового відшкодування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп. Оскільки позов\~Приватного акціонерного\~товариства «Українська\~страхова компанія\~«КНЯЖА ВІЄННА\~ІНШУРАНС ГРУП»\~підлягає задоволенню,\~то вимога\~представника відповідача\~про відшкодування[PERSON] документально підтверджених судових витрат не підлягає задоволенню. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved