Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обгрунтовує тим, що в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала на розгляді цивільна справа № 2-114/2001 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку. В ході розгляду справи № 2-114/2001 ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.07.2000 за заявою позивача [PERSON] було забезпечено позов шляхом накладення арешту на будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 19.06.2001 у справі № 2-114/2001 позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 23.09.1998 між [PERSON] і [PERSON] , посвідченого 23.09.1998 приватним нотаріусом Вінницького міського та районного нотаріального округу Посвятенко Д.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 1395, а також зобов`язано сторін повернути в попереднє положення житловий будинок, а саме: власнику [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 20.02.2002 у справі № 2-14/2001 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено та скасовано рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.06.2001, а також постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним було відмовлено. Ухвалою Верховного Суду України від 05.04.2006 у справі № 2-114/2001 касаційну скаргу [PERSON] було задоволено та скасовано рішення Апеляційного суду Вінницької області від 20.02.2002, при цьому рішення Вінницького районного суду від 19.06.2001 було залишено в силі. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.03.2021, право приватної власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 15.02.2021 зареєстровано за [PERSON] . Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 08.06.2021 у справі № 2-114/2001 клопотання [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання недійним договору купівлі-продажу житлового будинку було задоволено та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.07.2000. 09.09.2021 [PERSON] , як власник житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , звернулась до Вінницької районної державної нотаріальної контори для вчинення нотаріальної дії, а саме: нотаріального посвідчення договору дарування 49/100 частки вищевказаного житлового будинку своєму сину [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори № 1471/02-31 від 09.09.2021 [PERSON] у вчиненні вищезазначеної нотаріальної дії було відмовлено, оскільки при отриманні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі ухвали Вінницького районного народного суду від 28.07.2000 накладено арешт, перенесений до Єдиного реєстру заборон 24.07.2007, реєстраційний номер обтяження 5358397. З 2000 року по даний час у Вінницькому районному суді Вінницької області були відсутні судові спори відносно вищевказаного житлового будинку, окрім вищезазначеної справи № 2-114/2001, та відсутні судові рішення (ухвали) Вінницького районного суду Вінницької області про забезпечення позову, що стосувались нерухомого майна [PERSON] . Крім цього, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1471/02-31 від 09.09.2021, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній запис, внесений Вінницькою районної державною нотаріальною конторою, про накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 27.07.2000 у справі № 2-114/2001. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що Вінницькою районною державною нотаріальною конторою при накладенні арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 27.07.2000 у справі №2-114/2001 до Державного реєстру помилково було внесено запис із зазначенням дати ухвали суду «28.07.2000» замість правильної дати ухвали «27.07.2000», а також було допущено описку в назві суду, на підставі ухвали якого був накладений арешт. За вищевказаних обставин позивач просить скасувати арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладений на підставі ухвали Вінницького районного народного суду від 28.07.2000, перенесений до Єдиного реєстру заборон 24.07.2007, реєстраційний номер обтяження 5358397. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 05.10.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02.12.2021 задоволено заяву позивача [PERSON] та залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 25.01.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Судовий розгляд відкладався з поважних причин. В судове засідання 25.05.2022 учасники справи не з`явились. Попередньо через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] адвоката Тюркіна О.С. надійшла письмова заява, в якій останній просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Також в матеріалах даної справи наявна письмова заява позивача [PERSON] про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В матеріалах справи наявна письмова заява представника відповідача Вінницької районної державної нотаріальної контори Березовської Л.М., в якій остання просить проводити всі судові засідання по цивільній справі № 128/2747/21 у відсутність представника контори, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання 25.05.2022 не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 25.05.2022 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом установлено, що в провадженні Вінницького районного суду\~Вінницької області перебувала цивільна справа № 2-114/2001 за позовом\~[PERSON] до [PERSON] про визнання недійним договору купівлі-продажу житлового будинку, в ході розгляду якої ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.07.2000 за заявою позивача [PERSON] було забезпечено позов шляхом накладення арешту на будинок [ADDRESS] , який належав [PERSON] . Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 19.06.2001 у справі № 2-114/2001 позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 23.09.1998 між [PERSON] і [PERSON] , посвідчений 23.09.1998 приватним нотаріусом Вінницького міського та районного нотаріального округу Посвятенко Д.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 1395, а також зобов`язано сторін повернути в попереднє положення житловий будинок, а саме: власнику [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 20.02.2002 у справі № 2-14/2001 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено та скасовано рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18.06.2001, а також постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним було відмовлено. Ухвалою Верховного Суду України від 05.04.2006 у справі № 2-114/2001 касаційну скаргу [PERSON] було задоволено та скасовано рішення Апеляційного суду Вінницької області від 20.02.2002, при цьому рішення Вінницького районного суду від 19.06.2001 було залишено в силі. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 08.06.2021 у справі № 2-114/2001 клопотання [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання недійним договору купівлі-продажу житлового будинку було задоволено та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.07.2000. За позивачем [PERSON] 15.02.2021 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 152,4 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.03.2021 (а.с. 11). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вищезазначені обставини встановлені ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 08.06.2021 у справі № 2-114/2001, яка набрала законної сили 24.06.2021 (а.с. 9-10). Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори № 1471/02-31 від 09.09.2021 [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії (посвідчення договору дарування 49/100 частки житлового будинку) було відмовлено, оскільки при отриманні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі ухвали Вінницького районного народного суду від 28.07.2000 накладено арешт, перенесений до Єдиного реєстру заборон 24.07.2007, реєстраційний номер обтяження 5358397 (а.с. 8). Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями статті 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав у пунктах 1 та 2 постанови № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив судам, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. З наведених норм законодавства слідує, що власник майна, який вважає, що обмежується його право власності, зокрема і в частині розпорядження таким майном, в разі неможливості захистити свої права в позасудовому порядку, може вимагати усунення наявних перешкод у здійсненні свого права користування та розпорядження майном, зокрема шляхом скасування арешту. Указом Президії Верховної Ради від 04.01.1965 «Про внесення змін в адміністративне районування Української РСР» у зв`язку з об`єднанням обласних промислових і обласних сільських Рад депутатів трудящих Української РСР внесено зміни в адміністративне районування і затверджено по Вінницькій області Вінницький район (центр - м. Вінниця). Місто Вінницю залишено містом обласного підпорядкування. До внесення змін в адміністративне районування Української РСР діяв народний суд 1-ї дільниці Вінницького району та народний суд 2-ї дільниці Вінницького району. В зв`язку з реорганізацією (району Калинівки 1965 року) організовано народний районний суд Вінницького району, а з 1994 року згідно Закону України «Про внесення змін і доповнень до деяких законодавчих актів України у зв`язку із змінами в Законі Української РСР «Про судоустрій Української РСР» № 4018-12 від 24.02.1994, суд було перейменовано у Вінницький районний суд Вінницької області. Враховуючи те, що [PERSON] є власником житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 152,4 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , арешт зареєстрований Вінницькою районною державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Вінницького районного народного суду від 28.07.2000, перенесений до Єдиного реєстру заборон 24.07.2007, реєстраційний номер обтяження 5358397, накладений на підставі ухвали суду, який не здійснював свою діяльність станом на дату винесення ухвали, тобто 28.07.2000, а також відсутність будь-яких відомостей щодо наявності проваджень у Вінницькому районному суді Вінницької області, предметом спору в яких виступав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та відсутністю будь-яких процесуальних рішень з приводу спірного житлового будинку, наявність зазначеного арешту порушує права позивача як власника на користування та розпорядження своїм майном. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що право [PERSON] на володіння, користування та розпорядження майном підлягає захисту шляхом скасування арешту, накладеного на майно позивача, а тому позов підлягає задоволенню. За клопотанням позивача суд вважає за можливе залишити судові витрати по справі за позивачем [PERSON] .

Outcome: approved