Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін [PERSON] (позивачка) звернулася до суду з позовною заявою до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області (відповідач), в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт вступу в управління та володіння спадковим майном [PERSON] після смерті спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0943 га, кадастровий номер: 4623983000:07:000:1676 та земельну ділянку загальною площею 1,2605 га, кадастровий номер 4623983000:07:000:0676 в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , що належали спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 081507, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за №12449. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, зокрема, що [PERSON] одружилася з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвища на « [PERSON] ». [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , спадщину фактично прийняли спадкоємці першої черги - чоловік померлої [PERSON] та сама позивачка [PERSON] шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Оскільки, після смерті [PERSON] залишилася спадкова маса, а заповіт спадкодавицею не складався, відтак має місце спадкування майна померлої за законом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельні ділянки загальною площею 0,0943 га та 1,2605 га, які розташовані на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області. За життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишила, отже спадкування відбулося за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги є її дочка [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована зі своєю матір`ю. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , який після смерті залишив розпорядження, де спадкоємцем зазначив свою дочку [PERSON] . При зверненні до нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки Державний акт на право власності на земельні ділянки виданий після смерті спадкодавця. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У підготовче судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи Представником позивачки подано на розгляд суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити (а.с.38). Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимог та не заперечення проти ухвалення рішення на користь позивачки (а.с.39). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частин 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 05.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.2-3). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.19). [PERSON] уклав шлюб зі [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.03.1975 (а.с.20). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.07.2000 [PERSON] померла [INFO] (а.с.17). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у с. Миколаїв Радехівського району Львівської області (а.с.18). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області №75 від 01.02.2022, на день смерті [PERSON] - [INFO] разом з нею в [ADDRESS] була зареєстрована та проживала однією сім`єю дочка [PERSON] , [INFO] , яка вела з померлою спільне господарство, понесла витрати, пов`язані з похованням та опікувалася спадковим майном (а.с.21). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області №506 від 10.06.2017, на день смерті [PERSON] - [INFO] разом з ним в с. Миколаїв була зареєстрована та проживала однією сім`єю дочка [PERSON] , [INFO] , яка вела з померлим спільне господарство, понесла витрати, пов`язані з похованням батька та опікувалася спадковим майном(а.с.22). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЛВ №081507, виданого на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної ради Ради народних депутатів від 24 січня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12449, [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 1,3548 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.25). Листом від 19.01.2022 №27/01-16 нотаріусом Радехівської Державної нотаріальної контори Львівської області позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавиці (а.с.32). Витягом з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 17.02.2022 встановлено, що [PERSON] був виданий сертифікат серії ЛВ №04579 від 25.09.1995(а.с.29). Розпорядженням голови Радехівської РДА від 23.06.2000 «Про затвердження розрахунку вартості земельної частки/паю/ та її розмірів в умовних кадастрових гектарах спілки власників селянських господарств «Миколаїв, Адамівка, Стирківці Миколаївської сільської ради», списком громадян, власників сертифікатів на земельну частку (пай) та витягом із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) підтверджується, що [PERSON] погоджено передачу земельних часток для ведення товарного виробництва (а.с.29, 30, 31). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами ЦК УРСР та ЦК України. Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] померла [INFO] у с. Миколаїв Радехівського району Львівської області. За життя і до смерті вона постійно проживала за вказаною адресою. Разом із нею проживала її дочка та чоловік. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Водночас, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання позивачки [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] на час смерті останньої повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, які відповідають критеріям належності і допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту постійного спільного проживання позивачки з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] . Встановлення зазначеного факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в одержанні нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Також, судом встановлено, що [PERSON] належало право на земельну ділянку загальною площею 1,3548 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила, відтак після її смерті [INFO] , відкрилася спадщина, до якої ввійшли належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті у тому числі право на земельні ділянки площею 0,0943 га та 1,2605 га, які розташовані на території Миколаївської сільської ради. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну ділянку у порядку спадкування за законом) не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved