Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. В обґрунтування позову вказано, що з 07.11.2014 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів , наявні різні погляди на життя. У зв`язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Крім того, вказує, що за час шлюбу сторони набули спільне майно, яке підлягає розподілу між подружжям. За таких обставин, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2022 року відкрито провадження у цивільній справі №757/12938/22-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у відсутність позивача, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.2014 року між громадянами [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 1085. Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо та втратили один до одного почуття поваги і любові. Крім того, Позивач бажає розірвати шлюб, а Відповідач позовні вимоги визнає, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, сторін на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, сторін на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, оскільки Позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, а Відповідач позовні вимоги підтримує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Щодо вимоги про поділ майна подружжя, слід зазначити наступне. Так, позивач вказує, що за час шлюбу спільно було набуто майно, грошові кошти, розміщені в ПАТ «УКРСИББАНК» та частина прибутку (дивіденди) від діяльності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРІЙСЬКА ПЕРСПЕКТИВА», в якому [PERSON] , була одноосібним учасником до 18.03.2022 року, зокрема: грошові кошти в сумі 710 182, 46 доларів США, які розміщені на рахунку № [NUMBER] та 150 000, 00 євро, які розміщені на рахунку № [NUMBER] , відкритих на ім`я [PERSON] згідно договору - анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи, укладений між [PERSON] та ПАТ «УКРСИББАНК» 09.11.2018 року; дивіденди в сумі 65 000 000,00 (шістдесят п`ять мільйонів) грн., одержані [PERSON] як учасником СТОВ «ТАВРІЙСЬКА ПЕРСПЕКТИВА» за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, що підтверджується рішенням Одноособового учасника СТОВ «ТАВРІЙСЬКА ПЕРСПЕКТИВА» від 21.02.2022 року, довідкою СТОВ «ТАВРІЙСЬКА ПЕРСПЕКТИВА»№ 23/1 від 23.02.2022 року. Так, згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України, відповідно до якої дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до ст.. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Відповідно до ст.. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З урахуванням необхідності дотримання принципу рівності часток подружжя під час поділу спільно набутого майна, позивач просить визнати за собою право особистої власності на дивіденди, одержані нею, як учасником СТОВ «ТАВРІЙСЬКА ПЕРСПЕКТИВА» за 2021 рік в сумі 65 000 000,00 (шістдесят п`ять мільйонів) грн. Так, позивач в позовній заяві зазначила, що вважає за можливе і не заперечує щодо визнання судом під час поділу спільного майна подружжя, грошових коштів, розміщених на рахунках в ПАТ «УКРСИББАНК», які відкрито на її ім`я [PERSON] в сумі 710 182, 46 доларів США та 150 000,00євро, особистою приватною власністю відповідача. Крім того, з метою дотримання рівності часток подружжя під час поділу майна позивач зазначає, що відмовляється від свого права власності на користь відповідача та передає йому, відповідачу, як компенсацію вартості його частки у спільному майні подружжя, нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1384368880000) загальною площею 131 кв. м., а також гаражний бокс за номером [ADDRESS] , загальною площею 18, 60 кв.м. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, а Відповідач позовні вимоги визнає, до того ж суду надано заяву від імені відповідача про згоду на отримання квартири та гаражного боксу у власність відповідачем, в рахунок його частки в спільній сумісній власності подружжя, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог про поділ спільного майна подружжя, наступним чином: визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на дивіденди, одержані нею, як учасником СТОВ «ТАВРІЙСЬКА ПЕРСПЕКТИВА» за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, в сумі 65 000 000,00 (шістдесят п`ять мільйонів) грн.; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на грошові кошти в сумі 710 182, 46 доларів США, які розміщені на рахунку № [NUMBER] в ПАТ «УКРСИББАНК» та 150 000,00 євро, які розміщені на рахунку № [NUMBER] в ПАТ «УКРСИББАНК», відкритих на ім`я [PERSON] ; припинити право власності [PERSON] на квартиру за номером [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1384368880000, загальною площею 131 кв.м., номер запису про право власності 22930558, а також гаражний бокс за номером [NUMBER] в підземному паркінгу, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 18, 60 кв.м.; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на квартиру за номером [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1384368880000, загальною площею 131 кв. м., номер запису про право власності 22930558, а також гаражний бокс за номером [NUMBER] в підземному паркінгу, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 18, 60 кв.м., в рахунок компенсації вартості частки в спільній сумісній власності подружжя. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати з оплати судового збору в розмірі 8 435 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи наведене,

Outcome: approved