Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

21.02.2022 року позивачка звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, у якому вона просила суд: визнати виконавчий напис вчинений 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за № 17063, щодо стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 15978,49 гривень таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що позивачці стало відомо, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В.В. перебуває виконавче провадження № 68689109 з примусового виконання виконавчого напису № 17063 від 15.06.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з позивачки на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» заборгованості у загальному розмірі 15978,49 гривень. Позивачка вважає, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом без необхідних на те документів, що передбачені законодавством, а тому має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2022 року заяву позивачки про вжиття заходів забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення, на підставі виконавчого напису, що вчинений 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за № 17063, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 15978,49 гривень. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2022 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.04.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. 31.05.2022 року в судове засідання позивачка не з`явилась, представник позивачки подала до Малиновського районного суду м. Одеси заяву, в якій вона просила суд розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. 31.05.2022 року представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. 31.05.2022 року треті особи в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце слухання справи, належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Судом встановлено, що 15.10.2007 року між позивачкою та ТОВ «КБ «Дельта» укладено кредитний договір №003-15249-151007, за яким банк надав позивачці кредит шляхом відкриття держателю відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладення такого договору встановив ліміт кредитної лінії в сумі 3000,00 грн. Згодом за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №2/К від 19.12.2016 року, ТОВ «КБ «Дельта» відступило свої права та обов`язки за кредитним договором №003-15249-151007 від 15.10.2007 року для ТОВ «КУА «ПРІМОКОЛЕКТ-КАПІТАЛ», яке у свою чергу відступило свої права та обов`язки за кредитним договором №003-15249-151007 від 15.10.2007 року за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №01/06/21-КУА від 01.06.2021 року відповідачу по справі - ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ». Судом встановлено, що 15.06.2021 року праватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17063, щодо стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 15978,49 гривень. 17.02.2022 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качуркою В.В. відкрито виконавче провадження №68689109 з виконання виконавчого напису №17063 від 15.06.2021 року, про стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 15978,49 гривень. Судом встановлено, що виконавчий напис вчинено без оригіналів нотаріально посвідченого договору, оскільки станом на 15.06.2021 року чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 15.06.2021 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Суд звертає увагу сторін, що постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків м погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) (режим доступу http://revestr.court.aov.ua/Review/650376591 визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність цього ж дня. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справ, 26/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу сторін, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусі, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису стосувався лише до нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до Кредитного договору №003-15249-151007 від 15.10.2007 року, який, як вбачається з отриманих документів оформлений у простій письмовій формі. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 15.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведене свідчить про незаконність вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису на підставі положень Переліку, які рішенням суду визнанні нечинними. Судом встановлено, що нотаріусом порушено строки визначені ст.88 Закону України «Про нотаріат», протягом якого виконавчий напис може вчинятися, що підтверджується наведеним нижче. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1.4 договору №003-15249-151007 від 15.10.2007 року, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Як свідчить Інформація Національного Банку України про банківську ліцензію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", номер банку (МФО) 380236, код ЄДРПОУ 34047020, адреса 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36 "Б", Банківська ліцензія 225 від 11.10.2011 року, номер бланка 00034, що видана ПАТ "Дельта Банк" була відкликана 02.10.2015 року Підстави прийняття рішення: ліквідація банку. Отже, після відкликання у ПАТ "Дельта Банк" банківської ліцензії від 02.10.2015 року, обслуговування платіжної картки, кредитування банківського карткового рахунку об`єктивно не могло бути продовженим, і кожна наступна кредитна лінія не надавалась. З огляду на строк виникнення права вимоги - 02.10.2015 року, суд приходить до висновку, з дня можливого виникнення права вимоги вже минуло більше трьох років -15.06.2021 року, тобто більше як через шість років, після спливу строку кредитування та виникнення права вимоги, а отже оскаржуваний напис вчинено поза межами строків визначених ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Судом встановлено, що нотаріусом не було встановлено безспірності заборгованості в сумі 15978,49 грн. за Кредитним договором №003-15249-151007 від 15.10.2007 року, що підтверджується наведеним нижче. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежувється лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі і установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам викладеним у раніше ухваленій нею постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Суд звертає увагу сторін, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Суд роз`яснює сторонам, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом №3424-ХІІ. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням вищезазначеного, на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Судом встановлено, що станом на дату складання оскаржуваного виконавчого напису - 15.06.2021 року, позивачка не отримувала вимог про сплату боргу від відповідача, а відсутність розрахунку заборгованості, Виписки по рахунку також свідчить про порушення нотаріусом вимог щодо з`ясування безспірності заборгованості. З урахуванням вищенаведеного, вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, суд вважає, що оскаржуваний виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Судом встановлено, що позивачка понесла судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору за позовну заяву в розмірі 992,00 гривень, що підтверджується квитанцією №1436-4686-6044-7063 від 19.02.2022 року, сплаченого судового збору за забезпечення позовної заяви в розмірі 496,20 гривень, що підтверджується квитанцією №3068-1532-1550-7865 від 19.02.2022 року. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved