Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Фастівської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Позивач є єдиною спадкоємицею померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. При зверненні позивачки в грудні 2021 року до нотаріуса з питання прийняття спадщини, їй було відмовлено в зв`язку з пропущенням строку звернення. Позивач будучи співвласником іншої Ѕ частини спадкової квартири, вважала, що автоматично приймає спадщину як єдиний спадкоємець. На підставі зазначеного просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавці [PERSON] 21 січня 2022 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, представник позивачки адвокат Махлай О.В. через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, представник відповідача - Фастівської міської ради Київської області також, До канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 18 лютого 2020 року Фастівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) серія [NUMBER] (а.с.5). Факт, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого Відділом РАЦС Фастівського міськвиконкому (а.с.12) та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.13). Після смерті матері позивачки [PERSON] залишилася Ѕ частина квартири [ADDRESS] , що підтверджено копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.02.2006 (а.с.6). Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.02.2006 виданого Фастівським міжміським бюро технічної інвентаризації квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності по Ѕ частині кожному [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] спадкоємицею першої черги є позивачка по справі, як її донька. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При зверненні позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, 04.01.2022 їй було відмовлено та роз`яснено право звернення до суду з позовом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до нотаріальної контори після спливу строку з дня відкриття спадщини, в зв`язку з необізнаністю строків звернення до нотаріальної контори, а також, в зв`язку з тим, що вона є співвласником іншої частини даного спадкового майна, тому вважала, що може оформити її в любий час, тому суд вважає дану обставину об`єктивною підставою вказаного пропуску і це підтверджено належними доказами. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved