Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

14 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», [PERSON] про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування вимог [PERSON] посилався на те, що 23 травня 2020 року о 14.30 год. в м. Новомосковську по вул. Сучкова, 103 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 21104, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] завдано механічні пошкодження. Власником транспортного засобу Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] є батько позивача [PERSON] [PERSON] . Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2020 року у справі № 183/2854/20 відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 грн., постанова набрала законної сили 30 червня 2020 року. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , винного в ДТП, який керував транспортним засобом ВАЗ 21104, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АО/6117944 від 28 серпня 2019 року, відповідно до якого франшиза складає 2 000,00 грн. 25 травня 2020 року позивач [PERSON] в телефонному режимі повідомив страхову компанію відповідача [PERSON] про дорожньо-транспортну пригоду, а 04 червня 2020 року надіслано повідомлення про ДТП з усіма документами через мессенджер Viber. ПрАТ «СГ «ТАС» було направлено експерта для оцінки пошкодженого транспортного засобу Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , при цьому [PERSON] вказує на те, що він не отримував жодного документального підтвердження та офіційного звіту щодо оцінки пошкодженого автомобіля, а лише в телефонному режимі представник страхової компанії назвав приблизну суму завданого збитку, посилаючись на зобов`язуючу пропозицію АвтоОнлайн, згідно якої вартість автомобіля в пошкодженому стані становить 71 990,00 грн. Але, позивач [PERSON] не погодився з такою сумою та звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. для проведення автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ. Крім того, 24 червня 2020 року [PERSON] звернувся до страховика винної особи ПрАТ «СГ «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування та запрошенням на проведення незалежної експертизи. Так, згідно висновку експерта № 3307/20/20 від 20 липня 2020 року вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу, належного його батькові [PERSON] складає 133 496,44 грн. Витрати за проведення даної експертизи склали 3 500,00 грн. Відповідачем ПрАТ «СГ «ТАС» було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 59 506,44 грн., який страховиком розрахований наступним чином: 133 496,44 грн. (матеріальний збиток згідно висновку експерта [PERSON] ) 2 000,00 грн. (франшиза) 71 990,00 грн. (вартість автомобіля в пошкодженому стані згідно зобов`язуючої пропозиції АвтоОнлайн). Таким чином, розмір недоплаченого ПрАТ «СГ «ТАС» страхового відшкодування становить 71 990,00 грн. (де 133 496,44 грн. (матеріальний збиток згідно висновку експерта [PERSON] ) 2 000,00 грн. (франшиза) 59 506,44 грн. (фактично сплачене страхове відшкодування). Крім того, [PERSON] посилається на те, що він сплатив 1 200,00 грн. за послуги СТО, на якому здійснювалась незалежна експертна оцінка транспортного засобу Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] . Крім того, [PERSON] вважає, що внаслідок ДТП, діями відповідача [PERSON] йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 10 000,00 грн. Моральна шкода полягає в тому, що він вдарився головою, внаслідок чого був змушений неодноразово звертатись до лікаря через постійний головний біль, що призвело до тимчасової непрацездатності. Зокрема, в момент ДТП з ним в автомобілі була його вагітна дружина, яка отримала незначні ушкодження м`яких тканин, але дуже злякалася, а тому певний час хвилювалася за стан дитини, у зв`язку з чим для, була вимушена звертатися до лікаря для здійснення УЗД. Також був вимушений тривалий та багаторазово звертатись до страхової компанії, експерта Дроздова Ю.В. для проведення незалежної експертизи, що позначилося на його душевному стані та стані його дружини. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд: - стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на його користь недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 71 990,00 грн., -стягнути з [PERSON] на його користь витрати на оплату послуг експерта в сумі 3 500,00 грн.; -стягнути з [PERSON] на його користь витрати на оплату послуг СТО в сумі 1 200,00 грн.; -стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн., а також вирішити питання щодо судових витрат. Ухвалою суду від 28 жовтня 2020 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 22 березня 2021 року [PERSON] (власник транспортного засобу), як третя особа, яка заявив самостійні вимоги щодо предмета спору, звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, в якому просив суд: стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» на його користь суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 16 489,92 грн. та витрати на оплату послуг експерта в сумі 3 500,00 грн., а також вирішити питання щодо судових витрат. Ухвалою суду від 07 травня 2021 року відмовлено у прийнятті до спільного розгляду позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення недоплаченого страхового відшкодування до спільного розгляду з позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», [PERSON] про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою суду від 07 травня 2021 року зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» надати на адресу суду належним чином завірену копію страхової справи за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23 травня 2020 року за участю транспортних засобів Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ВАЗ 21104, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Проте, станом на час ухвалення рішення у справі до суду вищезазначені витребувані документи не надійшли та виконання ухвали суду про витребування доказів Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» проігноровано. Так, приписами ст.\~84\~ЦПК України визначено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу без його участі, вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в той же час звернувся до суду з відзивом, згідно якого позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Зазначив, що витрати на проведення експертизи в розмірі 3 500,00 грн. згідно до приписів ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинен відшкодувати страховик, а саме відповідач ПрАТ «СГ «ТАС», крім того просив звернути увагу на те, що замовником вказаної експертизи був власник пошкодженого транспортного засобу, а саме батько позивача [PERSON] [PERSON] , саме на цю особу (яка не є учасником процесу) виписано квитанцію про оплату послуг, а тому дані витрати були понесені не позивачем. Щодо вимог про стягнення витрат на оплату послуг СТО в сумі 1200,00 грн., то ці послуги стосуються відновлення транспортного засобу, що в свою чергу приводить до подвійного стягнення збитків, оскільки експертом [PERSON] визначено вартість матеріального збитку, тобто сукупності дій (послуг) та деталей (запчастин) для відновлення авто станом на 23.05.2020 року в розмірі 133 496,44 грн., в тому числі в цю суму включені послуги з розборки та зборки авто. Крім того, відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення вимог в частині стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., вважає їх необґрунтованими з огляду на те, що позивачем не зазначено та не надано на підтвердження будь-яких доказів, що останній зазнав глибоких фізичних страждань, зокрема не надано доказів погіршення його здібностей, в тому числі доказів тимчасової втрати ним працездатності, не надано доказів характеру та обсягу страждань, немайнових втрат, тобто обґрунтування базується на факті ДТП без зазначення суттєвих наслідків завданої моральної шкоди. В свою чергу, при визначенні розміру завданої моральної шкоди, суд повинен враховувати ступень його вини, оскільки з постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності чітко вбачається, що ДТП сталася внаслідок технічної несправності кріплення причепу, тобто за відсутності навмисних дій [PERSON] , спрямованих на порушення ПДР, при цьому він усіма можливими діями сприяв позивачу [PERSON] після ДТП на отримання останнім компенсації від страхової компанії, крім того після ДТП [PERSON] неодноразово спілкувався з позивачем про стан його здоров`я та здоров`я його дружини та ніяким чином не перешкоджав у затягуванні виплати, одразу ж після ДТП він сплатив позивачу 2 500,00 грн. компенсацію за завдану шкоду. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просив у позові до нього відмовити в повному обсязі. Враховуючи, що дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у справі виступає декілька відповідачів, в той же час від одного з них, а саме відповідача [PERSON] подано відзив, суд не вбачає підстав для проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази, приходить до наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 23 травня 2020 року о 14.30 год. в м. Новомосковську по вул. Сучкова, 103 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 21104, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] . Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2020 року у справі № 183/2854/20 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 грн., постанова набрала законної сили 30 червня 2020 року. Згідно ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] завдано механічні пошкодження. Встановлено, що власником транспортного засобу Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] є батько позивача [PERSON] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , винного в ДТП, який керував транспортним засобом ВАЗ 21104, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АО/6117944 від 28 серпня 2019 року, відповідно до якого франшиза складає 2 000,00 грн. В той же час, в матеріалах справи відсутні відомості щодо розміру страхової суми за договором обов`язкового страхування. Водночас, суд зазначає, що 21 вересня 2019 року набрало чинності розпорядження Нацкомфінпослуг «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого було збільшено страхові суми за договорами обов`язкового страхування, а саме: за шкоду, заподіяну майну потерпілих до 130 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих до 260 000,00 грн. Позивач [PERSON] вказує, що 25 травня 2020 року він в телефонному режимі повідомив страхову компанію відповідача [PERSON] про дорожньо-транспортну пригоду, а 04 червня 2020 року ним до ПрАТ «СГ «ТАС» було надіслано повідомлення про ДТП з усіма документами через мессенджер Viber. Позивач [PERSON] у позові посилається на те, що ПрАТ «СГ «ТАС» було направлено експерта для оцінки пошкодженого транспортного засобу Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , при цьому позивач не отримував жодного документального підтвердження та офіційного звіту щодо оцінки пошкодженого автомобіля, а лише в телефонному режимі представник страхової компанії назвав приблизну суму завданого збитку, посилаючись на зобов`язуючу пропозицію АвтоОнлайн, згідно якої вартість автомобіля в пошкодженому стані становить 71 990,00 грн. Судом встановлено, що не погодившись з визначеною ПрАТ «СГ «ТАС» страховою сумою, власник транспортного засобу [PERSON] звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. з заявою про проведення автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного належному йому транспортного засобу Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] . Встановлено, що 24 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до страховика винної особи, тобто відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування та запрошенням представника останнього на проведення незалежної експертизи, також про проведення вказаної експертизи було повідомлено відповідача [PERSON] . Так, згідно висновку експерта № 3307/20/20 від 20 липня 2020 року вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу, належного батькові позивача [PERSON] - [PERSON] складає 133 496,44 грн., ринкова вартість колісного транспортного засобу у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП становить 55 500,08 грн. При цьому зі змісту висновку експерта вбачається, що в результаті проведення розрахунків, були отримані наступні результати: вартість відновлювального ремонту КТЗ склала 155 630,56 грн., ринкова вартість КТЗ складає 133 496,44 грн. Отже, з наведених значень вбачається, що вартість відновлювального ремонту більше за ринкову вартість, тому матеріальний збиток, заподіяний власнику КТЗ, дорівнює ринковій вартості автомобіля, що складає 133 496,44 грн., оскільки відновлювати це КТЗ економічно недоцільно. Таким чином, враховуючи результати висновку експерта, суд вважає, що транспортний засіб Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] фактично вважається знищеним. Встановлено, що власник транспортного засобу - [PERSON] поніс витрати за проведення автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ в розмірі 3 500,00 грн., що підтверджується квитанцією про оплату наданих експертних послуг № б/н від 20 липня 2020 року. Судом встановлено, про що не заперечується сторонами, що відповідачем ПрАТ «СГ «ТАС» було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 59 506,44 грн., який страховиком розрахований наступним чином: 133 496,44 грн. (матеріальний збиток згідно висновку експерта [PERSON] ) 2 000,00 грн. (франшиза) 71 990,00 грн. (вартість автомобіля в пошкодженому стані згідно зобов`язуючої пропозиції АвтоОнлайн). У позові [PERSON] зазначає, що розмір недоплаченого відповідачем ПрАТ «СГ «ТАС» страхового відшкодування повинен становити 71 990,00 грн. (де 133 496,44 грн. (матеріальний збиток згідно висновку експерта Дроздова Ю.В.) 2 000,00 грн. (франшиза) 59 506,44 грн. (фактично сплачене страхове відшкодування). Також судом встановлено, що додатково позивач [PERSON] сплатив 1 200,00 грн. за послуги СТО, на якому здійснювалась незалежна експертна оцінка транспортного засобу Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується актом № 70 від 03 липня 2020 року. Вирішуючи питання по суті заявлених вимог, суд керується наступними нормами права. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Приписами ч. 1 ст. 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Пунктом 2.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Вказана норма кореспондується зі статтею 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Приписами ст. 9 Закону № 1961-IV визначено, що страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 9.4 ст. 9 Закону № 1961-IV страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами. Згідно зі ст. 22.1 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку, страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону),

Outcome: partial