Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

В березні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивачка вказала, є власницею квартири [ADDRESS] , на підставі Договору міни. [PERSON] є внучкою позивачки та була прописана у вище наведеній квартирі, однак за вказаною адресою житлом фактично не користується, так як проживає з батьками в США, що підтверджується актом про не проживання. Позивачка просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] . Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик сторін по справі до суду. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Позивачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що стверджується Договором міни, укладеним 03 квітня 1996 року в м. Чортків Тернопільської області. Відповідно до даних будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у квартирі [ADDRESS] , у квартирі прописані (зареєстровані): [PERSON] , [INFO] (власниця). Відповідачка [PERSON] народилася [INFO] в смт. Заводське Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується її свідоцтвом про народження . Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 10.03.2022 року, складеного комісією Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 10 червня 2004 року [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, проживає разом з батьками в США. Факт реєстрації відповідачки створює позивачці незручності з комунальними платежами, оформленням житлової субсидії, обмежує права як співвласника житлом на володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин. Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Відповідачка не проживає за місцем реєстрації більше року, є повнолітньою особою, живе своїм власним життям, а тому по рішенню суду можуть бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідачка не користується житлом понад один рік.

Outcome: approved