Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2011 року він проживає з [PERSON] у цивільному шлюбі та мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , так як позивач в період народження сина перебував на заробітках, відповідачка зареєструвала народження сина і батько був записаний з її слів на підставі ч.1 ст.135 СК України, а не позивач. З моменту народження сина [PERSON] відразу та повністю визнав його своєю дитиною, піклувався про нього, допомагав у вихованні та надавав посильну допомогу, в тому числі і матеріальну. На даний час доглядом та вихованням дитини більшість часу займається [PERSON] так як [PERSON] здебільшого їздить на заробітки за кордон, а дитина, являється інвалідом з дитинства та потребує постійного догляду і періодичного лікування. Просить суд визнати його батьком [PERSON] , [INFO] . Представник позивача [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у йог відсутності та відсутності позивача. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, на призначене судове засідання не з`явився. Відповідач також подала заяву до суду про розгляд справи без її участі та вказала, що не заперечує проти задоволення позову, оскільки визнає факт, що позивач являється біологічним батьком [PERSON] . Третя особа була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, на призначене судове засідання свого представника не направляла, будь-яких заяв і клопотань від них до суду не надходило, що не є перешкодою для розгляду справи без їхньої участі. За таких обставин, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності сторін та без фіксування судового процесу, на підставі наявних у справі доказів Суд, досліджуючи наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи. Згідно Повного витягу з ДРАЦС громадян щодо актового запису про народження № 00035410714 від 19.04.2022 року, батьком [PERSON] , [INFO] , записаний за заявою матері по ч.1 ст.135 СК України « [PERSON] ». Позивач [PERSON] , вважаючи що являється біологічним батьком дитини, з моменту народження постійно доглядав та опікувався ним, приймав участь у вихованні і утриманні сина, звернувся до суду з позовом про встановлення факту батьківства на підставі ст.128 СК України, вказавши його батьком дитини. Відповідач не заперечувала проти обставин позовної заяви та задоволення позовних вимог. Даючи оцінку доказам по справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ч.4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved