Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Представник заявника адвокат Іващенко І.Ю., 01 грудня 2021 року звернувся до суду з даною заявою, в якій заявник [PERSON] просить встановити юридичні факти, а саме, що вона фактично проживає з 1992 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , та фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , вступивши в оперативне управління нерухомим майном, а саме житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою, який належав померлій [PERSON] . Вимоги обґрунтувані тим, що [INFO] у віці 74 років померла мати заявника [PERSON] . У жовтні 2010 року заявниця звернулася до Знам`янської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та належав [PERSON] . Проте, роз`ясненням від 22 жовтня 2021 року вих.№636-01-16 завідувач Знам`янської міської державної нотаріальної контори Георгієва Л.В. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] , яка складається з житлового будинку та запропонувала звернутися до суду з позовом про поновлення строку на подачу заяви про прийняття спадщини або факту прийняття спадщини. Вказані обставини стали підставною для подання до суду даної заяви про встановлення двох юридичних фактів. Заявник та її представник у судове засідання не з`явились, при цьому заявник подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності на підставі наявних в ній доказів та задовольнити заявлені нею вимоги. Представник заінтересованої особи - Знам`янської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Представник заінтересованої особи Першої Знам`янської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надіслав листа, в якому просив розглядати справу за його відсутності, оскільки відсутній юридичний інтерес, захист якого передбачений участю у процесі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у місті Знам`янка Кіровоградської області померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 10 березня 2003 року. Заявник [PERSON] доводиться [PERSON] рідною дочкою, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Знам`янської міської ради від 21 квітня 2022 року та довідки квартального комітету №23 м.Знам`янка від 05 листопада 2021 року, [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . За вказаною адресою з 1992 року та по теперішній час проживає без реєстрації її дочка - [PERSON] , а також зареєстрований і проживає зять спадкодавці [PERSON] . Інші особи на день смерті [PERSON] за вказаною адресою не проживали та не були зареєстровані. Згідно з даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , зареєстроване місце проживання [PERSON] з 10 січня 1973 року село Суботці Кропивницького району Кіровоградської області. За матеріалами Інвентарної справи №4008 заведеної Знам`янським міжміським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , на підставі дозволу №1 на виконання будівельних робіт виданого головним архітектором міста Знам`янка 12 вересня 1978 року на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської міської ради народних депутатів Кіровоградської області від 14 червня 1978 року №367. [PERSON] побудувала вказаний житловий будинок у 1979 році, але не прийняла його в експлуатація і не отримала документа, який посвідчує її право власності. Відповідно до довідки від 01 лютого 2022 року, виданої завідувачем Знам`янської міської державної нотаріальної контори, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої 26 січня 2022 року, Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26 січня 2022 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, заповіти від її імені не посвідчувалися. Разом з цим, 22 жовтня 2021 року за вих. №636/01-16 завідувачем Знам`янської міської державної нотаріальної конторі Георгієвою Л.В. за результатами розгляду звернення [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] надано роз`яснення, яким [PERSON] відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що вона заяву про прийняття спадщину у встановлений ст.549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року та п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, після померлої [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори не подала та на час спадщини разом зі спадкодавцем постійно не проживала, а тому вважається спадкоємцем, який спадщину не прийняв. Одночасно нотаріусом заявнику рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, або встановлення факту прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] кожний окремо у своїх письмових поясненнях вказали, що з 1992 року [PERSON] проживала однією сім`єю з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] по день смерті останньої, вели спільне господарство. Поховання матері [PERSON] здійснила за власні кошти. [PERSON] і на даний час проживає за вказаною вище адресою. Все це їм відомо, оскільки вони також проживають по [ADDRESS] . Встановлення фактів про які просить заявник необхідні їй для подальшого оформлення права на спадщину матері [PERSON] . Статтею 315\~ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зазначено, що перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним і, за наявності умов, суд може встановлювати і інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до п.4,5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (2003 року) дія норм цього кодексу не поширюється на спірні правовідносини, які виникли до набрання чинності кодексом і не мають продовжуваного характеру. Правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Таким чином, правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Тобто до вказаних правовідносин необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року. Згідно ст.525,526\~ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме місце знаходження майна або його основної частини. Відповідно до положень ст.529\~ЦК УРСР спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця є дружина, діти. За правилами ст.548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Так, згідно із ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14 червня 1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій\~\~про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року№ 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст.549 ЦКУкраїнської РСР 1963 року. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 травня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що факт проживання заявника без реєстрації з 1992 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , а також факт того, що вона вступила в управління спадковим майном матері [PERSON] протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення фактів, про які просить заявник, породжує юридичні наслідки, а саме їх підтвердження необхідне їй для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення і встановлення зазначених фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне встановити факт проживання заявника без реєстрації з 1992 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] та факт того, що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном [PERSON] . Разом з цим суд відзначає, що заявником помилково залучено до справи як заінтересовану особу нотаріальну контору, оскільки у справах про спадкування, нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved