Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~01.02.2022 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшов вказаний позов [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 47634 про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості на загальну суму 14000,00 грн. 14.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. відкрито виконавче провадження ВП № 66819531 по примусовому виконанню вказаного виконавчого напису. Позивач вважає, що даний виконавчий напис було видано з порушенням порядку вчинення виконавчих написів, а саме під час вчинення виконавчого напису відповідачем не було надано приватному нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також перед вчиненням виконавчого напису позивачу не було направлено вимогу про погашення заборгованості. Крім того, у виконавчому написі зазначено прізвище, яке не належить позивачу та вказана адреса, за якою вона ніколи не була зареєстрована. Більше того позивач зазначає, що взагалі не підписувала будь-яких договорів з відповідачем. За таких підстав, позивач просить визнати виконавчий напис № 47634 від 29.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2022 справу передано за підсудністю до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області. \~ \~ \~ \~Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 28.03.2022 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву, а третім особам для подання пояснення щодо позову, призначено розгляд справи по суті та витребувано докази. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, не заперечувала щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив без повідомлення причин неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Треті особи приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. та приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. в судове засідання не прибули, без повідомлення причин неявки, правом подання пояснення щодо позову не скористались. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані суду докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Суд встановив, що 26.10.2016 між ТОВ «СС ЛОУН» та позивачем укладений договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 27750 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 63-75). При цьому у вказаному договорі наявні паспортні дані позивача та ідентифікаційний податковий номер (ІПН), що відповідають даним копії паспорта позивача та ІПН, долученій до позовної заяви. Правонаступником ТОВ «СС ЛОУН» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФІНФОРС» на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 40071779-01 від 26.04.2018, яке в подальшому уступило отримані права та обов`язки Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» - відповідачу у справі, на підставі Договору Факторингу № 28/1220-01 від 28.12.2020 (а.с. 77-81). Вказане спростовує доводи позивача про те, що вона не укладала з відповідачем договір, за невиконання умов якого приватним нотаріусом вчинено оскаржуваний виконавчий напис. А зважаючи на те, що особисті дані позивача в договорі а саме прізвище, яке зазначено російською мовою, та адреса проживання повністю залежать від позивача при заповненні даних під час укладення договору в електронній формі, суд відхиляє як підстави для задоволення позову те, що у виконавчому написі зазначено прізвище та адреса, які не належать позивачу. 29.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 47634, згідно якого на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» стягується заборгованість за Кредитним договором № 27750 від 26.10.2016, укладеним між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] , в сумі 14000,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 7800,00 грн.; за вчинення виконавчого напису стягнуто плату в сумі 1200,00 грн. Вказані обставини підтверджуються виконавчим написом, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 7). Вказаний виконавчий напис був пред`явлений відповідачем до виконання. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. від 14.09.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 66819531 за вказаним виконавчим написом нотаріуса (а.с. 8). Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Частиною 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що при застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (надалі - Перелік документів), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29\~червня 1999\~року №1172\~для одержання\~виконавчого напису\~подаються а)\~оригінал нотаріально\~посвідченого договору\~(договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Слід враховувати, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, в свою чергу, внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, стягнення заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин можливе лише за нотаріально посвідченими договорами, при цьому, для вчинення виконавчого напису стягувач повинен надати нотаріусу відповідну заяву (п.п. 2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5), оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення зобов`язання. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р. у справі № 910/10374/17, в якій зазначено, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З матеріалів справи вбачається, що в порушення наведених вище норм, під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса відповідачем було надано приватному нотаріусу договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 27750 від 26.10.2016, укладений між сторонами у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який не є нотаріально посвідченим, а відтак не є документом, за якими стягнення заборгованості може провадиться у безспірному порядку, що свідчить про відсутність правових підстав для вчинення виконавчого напису на ньому. Отже, вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.ст. 81-83 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. \~ Разом з тим, частинами 1, 10 ст. 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.\~ У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Так, обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис був вчинений з порушенням порядку вчинення виконавчих написів, зокрема, виконавчий напис нотаріуса вчинено на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, також нотаріусом не було належним чином перевірено безспірність сум, які були нараховані відповідачем. Крім того, позивачу не було надіслано письмову вимогу про усунення порушень. Зважаючи на таке, а також на відсутність в матеріалах справи документів, що могли б підтвердити чи спростовувати обставини, на які посилається позивач, суд ухвалою від 28.03.2022, за клопотанням позивача, витребував в строк до 29.04.2022 від відповідача належним чином засвідчену копію кредитного договору № 27750 від 26.10.2016 укладеного між [PERSON] та ТОВ «СС ЛОУН» з розрахунком заборгованості станом на 29.03.2021, а також від приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я.В. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи та копії всіх матеріалів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису від 29.03.2021 зареєстрованого в реєстрі за № 47634 про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 14000,00 грн. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.\~Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, від 06 травня 2020 року у справі 320/7932/16-ц. Крім того вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).\~ У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №554/6777/17. На виконання\~ухвали від\~28.03.2022\~відповідачем до\~суду надіслано\~копію кредитного\~договору №\~27750\~від 09.10.2016,\~копію виписки\~з особового\~рахунку за\~кредитним договором\~ та\~копію договору\~факторингу №\~28/1220-01\~від 28.12.2020,\~укладеного між\~ТОВ «Фінфорс»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс». Разом з тим, відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався та не надав будь-яких доказів, які б доводили безспірність заборгованості позивача перед ним, а саме докази направлення ним позивачу вимоги про усунення порушень за кредитним договором та отримання позивачем такої вимоги. Також приватному нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіній Я.В. судом неодноразово направлялась копія ухвали від 28.03.2022 про витребування доказів, однак листи повертались з відміткою адресат вибув, а тому вимоги ухвали від 28.03.2022 не виконані, належним чином засвідчена копія нотаріальної справи та копії всіх матеріалів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису від 29.03.2021 зареєстрованого в реєстрі за № 47634, з яких можна було б встановити такі обставини, суду надані не були. А тому суд, з урахуванням положень ч. 10 ст. 84 ЦПК України дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, та визнає ті обставини, що приватний нотаріус вчинив оскаржуваний напис на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а також при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не переконався у безспірності вимог стягувача та не перевірив виконання стягувачем вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, чим порушив норми\~Закону України\~"Про\~нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також позивач при зверненні з позовом до суду просила стягнути з відповідача судові витрати попередній (орієнтовний) розрахунок яких складав 7000,00 грн. Частина 2 ст. 141 ЦПК України визначає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд встановив, що відповідно до Договору про надання правової допомоги адвокатом від 27.01.2022 [PERSON] та адвокат Заболотна Г.В. уклали договір, предметом якого є обсяг правової допомоги з представництва клієнта під час розгляду цивільної справи за позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. 57). Пунктом IV вказаного Договору визначено, що клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у справі в судовому засіданні, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді. Відповідно до розрахунку часу витраченого на надання правничої допомоги адвокатом складеного на підставі Договору про надання правової допомоги від 27.01.2022, адвокат надав клієнту наступні послуги: первинна консультація клієнта (1 год.); вивчення практики та нормативної бази (1,5 год.); написання позовної заяви (2 год.); написання заяви про витребування доказів (0,5 год.) Всього витрачено 5 год. Згідно вказаного розрахунку прожитковий мінімум для працездатних осіб взято в розмірі 2393 грн, таким чином гонорар за надання правової допомоги склав 4786 грн. (5х (2393 х 40%)) (а.с. 59). Згідно Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 25.05.2022 клієнт визнав, що договір про надання правової допомоги виконаний адвокатом Заболотною Г.В. належним чином та клієнт не має до адвоката жодних претензій, також адвокату сплачено гонорар в сумі 4786 грн. (а.с. 58). Оплата позивачем коштів за надання правової допомоги по договору від 27.01.2022 в сумі 4786 грн. підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 25/05 від 25.05.2022 (а.с. 60). Отже, наданими позивачем доказами на підтвердження витрат на правничу допомогу та матеріалами цивільної справи (позовна заява, заява про витребування доказів) підтверджується як розмір винагороди адвоката гонорар у сумі 4786 грн., так і факт отримання позивачем послуг адвоката на виконання укладеного між ними Договору про надання правової допомоги в межах розгляду даної цивільної справи. Також, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved