Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом. Просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 05 серпня 2017 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 2319. Стягувати з відповідача [PERSON] на її користь щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вирішити питання про розподіл судових витрат. Позов мотивує тим, що з відповідачем 05.08.2017 уклали шлюб, який був зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 2319. Подружнє життя не склалось у зв`язку з погіршенням відносин між подружжям, постійними сварками, відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, що негативно впливає на їх стосунки та виховання спільної дитини, а також призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує лише формально, а тому відсутні підстави для його збереження. Від шлюбу з відповідачем у них є спільний син - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Позивач самостійно здійснює утримання неповнолітньої дитини, зокрема забезпечує його одягом та харчуванням, належними умовами для навчання та гармонійного розвитку, а також несе витрати щодо купівлі інших необхідних речей. Крім того, позивач здійснює витрати на лікування сина, який згідно поставленого дитячим лікарем-невпоталогом діагнозу - «затримання мовленнєвого розвитку, диспраксія мови» потребує систематичного відувідувння занять із логопедом. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає. Так як позивач не в змозі самостійно здійснювати витрати по утриманню дитини, оскільки доходи її є незначними, а тому звернулась до суду з відповідним позовом, який просить задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. У зв`язку із неможливістю примирення сторін, фактичним припиненням між ними шлюбних відносин та формальністю існування їх сім`ї, просила шлюб зареєстрований між сторонами розірвати. Крім того, зважаючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, маючи при цьому відповідну змогу, а позивач самостійно здійснювати витрати по утриманню сина немає змоги, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітного сина аліменти в розмірі 4000 грн. Відповідач в судовому засіданні просив шлюб, зареєстрований з позивачем, розірвати. Проти стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина заперечив. Пояснив, що працевлаштований на посаді менеджера у ФОП [PERSON] та його місячний дохід становить 6500 грн., на підтвердження чого представив суду відповідну довідку, а відтак немає змоги сплачувати аліменти на сина в заявленому позивачем розмірі. Додав, що допомагає сину в добровільному порядку, купує усе необхідне, коли зустрічається із сином на вихідних, однак доказів на підтвердження цього суду не представив. Крім того, зазначив, що згідно поставленого йому діагнозу - гострий деструктивний панкреатит, інфільтрат черевної порожнини та цироз печінки потребує лікування, що також вимагає здійснення відповідних матеріальних витрат. На підтвердження вказаних мотивів надав суду відповідні медичні документи, які долучені до матеріалів справи. Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення відповідно до вимог ст.265 ЦПК України, яким позов задовольнити частково виходячи з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , шлюб між сторонами було укладено 05.08.2017 та зареєстровано Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 2319. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України, закріплений принцип добровільності шлюбу, зокрема шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Аналогічний принцип закріплений у ст. 24 СК України. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями відповідача та представника позивача. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірванню. Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про стягнення аліментів суд виходить з наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження дитини. З матеріалів позовної заяви та доданих до неї письмових доказів вбачається, що неповнолітній син, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, позивачем по справі, та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно долучених до матеріалів справи документів та наданих представником позивача в судовому засіданні пояснень встановлено, що позивач [PERSON] станом на листопад 2021 року була працевлаштована у ТзОВ «Захід Про» на посаді торгівельного представника та її загальна сума доходу за вказаний період становить 5160,00 грн. Вказане також стверджується долученою стороною позивача довідкою про доходи за листопад 2021 року. Натомість відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований на посаді менеджера у ФОП [PERSON] та його місячний дохід становить 6500 грн., що стверджується представлено відповідачем суду довідкою, яка судом оглянута та долучена до матеріалів справи. Крім того, згідно долучених до матеріалів справи позивачем медичних документів судом встановлено, що неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , поставлено дитячим лікарем-невпоталогом діагноз - «затримання мовленнєвого розвитку, диспраксія мови», у зв`язку із чим дитина потребує систематичного відувідувння занять із логопедом. У відповідності до наданої директором ТзОВ «Медичний центр АП» на вимогу позивача [PERSON] довідки, яка представлена суду, встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , починаючи з 24 червня 2021 року відвідує заняття та відповідно займається з логопедом у вказаному центрі. Загалом за період з 25.06.2021 по 14.12.2021 з дитиною проведено 24 заняття, за які здійснено оплату на загальну суму 7200,00 грн. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини проголошує, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.182 СК України закріплено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно положень ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч.1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на вищенаведені законодавчі положення, а також враховуючи стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, оскільки про протилежне він суд не повідомляв, його недавнє офіційне працевлаштування та отримання офіційного доходу протягом нетривалого часу, а також законодавчо закріплений рівний обов`язок батьків по утриманню дітей, який відповідач в достатньому рівні не виконує, та законодавчо передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів, на думку суду, є достатнім та необхідним розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь держави 908,00 грн. судового збору, від сплати якого при зверненні до суду із вимогою про стягнення аліментів була звільнена позивач. А також стягнути з відповідача на користь позивача 908 грн. судового збору, сплаченого позивачем за вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: partial