Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить винести рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 3522280400:52:000:0039 укладений між [PERSON] та [PERSON] , та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку. Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 12 липня 2019 року [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] з другої сторони, уклали між собою попередній простий письмовий договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: Кіровоградська область Знам`янський район, село Кучерівка площею 2.0000 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 3522280400:52:000:0039. 12.03.2020 [PERSON] , що діяла від імені позивача на підставі довіреності з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони уклали між собою договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: Кіровоградська область Знам`янський район, село Кучерівка площею 2.0000 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 3522280400:52:000:0039. На виконання вказаного договору Позивач сплатив Відповідачу 20000,00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, та [PERSON] передав, а Позивач прийняв вказану земельну ділянку, та по теперішній час нею користується. 31.07.2020 звернувшись до приватного нотаріуса Знам`янського районного нотаріального округу Кіровоградської області для посвідчення Договору купівлі-продажу отримали відмову у посвідченні вказаного Договору у зв`язку з: «Згідно наданого Вами Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-3511495222020 сформованого 16.07.2020 року державним кадастровим реєстратором відділу у Знам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Мительською Я.О., цільове призначення земельної ділянки 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або у користування громадянам чи юридичним особам) не співпадає з цільовим призначення зазначеним в рішенні двадцять сьомої сесії сьомого скликання Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області № 572 від 22 червня 2018 року «Про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] » де зазначено, що земельна ділянка площею 2.00 (два) га з кадастровим номером 3522280400:52:000:003 передана у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства». Враховуючи викладене позивач вважає, що набув право власності на спірну земельну ділянку з моменту сплати всієї суми за вказану вище земельну ділянку, та підписання акту приймання-передачі, досягнення та виконання всіх усних домовленостей стосовно купівлі-продажу земельної ділянки. Залишилося лише оформити його нотаріально та зареєструвати в органах державної реєстрації, але Договір не може бути посвідчений нотаріусом з незалежних від позивача обставин. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, вимоги позову підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, в зв`язку з чим, згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводився заочно. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. [PERSON] домовився з [PERSON] про купівлю належної йому земельної ділянки, що розташована за адресою: Кіровоградська область. Знам`янський район, село Кучерівка, площею 2.0000 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 3522280400:52:000:0039. Земельна ділянка належить продавцеві на підставі рішення Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області №572 від 22.06.2018, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 172609287 від 04.07.2019. представник позивача за довіреністю та відповідач уклали простий письмовий договір та домовилися про всі істотні умови договору. На виконання вказаного договору позивач сплатив продавцеві 20000 гривень, сторони підтвердили в договорі факт повного розрахунку за продану земельну ділянку. На звернення відповідача щодо посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки, приватним нотаріусом Знам`янського районного нотаріального округу Кіровоградської області Тепляковим В.М. роз`яснено звернутися до суду через відсутність належним чином оформлених документів, необхідним для посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки.Так, нотаріусом встановлено, що згідно наданого Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-3511495222020 сформованого 16.07.2020 року державним кадастровим реєстратором відділу у Знам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Мительською Я.О., цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 3522280400:52:000:003 - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або у користування громадянам чи юридичним особам) не співпадає з цільовим призначенням зазначеним в рішенні двадцять сьомої сесії сьомого скликання Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області № 572 від 22 червня 2018 року «Про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] » де зазначено, що земельна ділянка площею 2.00 (два) га з кадастровим номером 3522280400:52:000:003 передана у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст.629, ч.1 ст.638, ч.4 ст.639 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, але даний вид договору підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК). Нотаріальне посвідчення правочинів, що вчиняються у письмовій формі, є обов`язковим лише у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 209 ЦК). Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК (в редакції Закону від 11 лютого 2010 р. N 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України») права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дати такої реєстрації відповідно до закону. Державна ж реєстрація правочинів щодо нерухомості з 1 січня 2013 р. зазначеним законом скасована. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ЦК). Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України. Позивачем доведено існування таких обставин, тому що земельна ділянка, яка є предметом договору, має різне цільове призначення відповідно до інформації з наступних документів: відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-3511495222020 - цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 3522280400:52:000:0039 - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або у користування громадянам чи юридичним особам), не співпадає з цільовим призначенням зазначеним в рішенні двадцять сьомої сесії сьомого скликання Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області № 572 від 22 червня 2018 року «Про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] » де зазначено, що земельна ділянка площею 2.00 (два) га з кадастровим номером 3522280400:52:000:0039 передана у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства., що виключає будь-яку можливість нотаріального посвідчення договру. Пунктом 9 частини першої статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, те, що фактично між продавцем та покупцем укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, шляхом прийняття виконання, а саме продавець отримав грошові кошти за продаж майна, а позивач в свою чергу, повністю розрахувався з відповідачем та прийняв нерухоме майно, але нотаріальне засвідчення договору не відбулось в зв`язку з ухиленням продавця, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved