Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

12.04.2022 року позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить припинити стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року, по цивільній справі № 484/3209/18. Свої вимоги позивач мотивував тим, що вищевказаним рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання дитини. Рішення суду було мотивоване тим, що на момент розгляду справи їх спільна з відповідачем дитина [PERSON] проживала з відповідачем в [ADDRESS] , а згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, тому позивач не заперечував проти цього позову та за рішенням суду з нього утримуються аліменти на утримання доньки до цього часу, але встановлені судовим рішенням обставини змінилися з січня 2022 року. Відповідач [PERSON] покинула місто Первомайськ та на даний час проживає за невідомою позивачу адресою, при цьому залишивши дитину [PERSON] в місті Первомайську. Причини з яких відповідач залишила територію міста де проживає дитина позивачу відомі зі слів відповідача, а саме вона виїхала на заробітки в місто Київ, де й перебуває по теперішній час. Дізнавшись про виїзд відповідача позивач забрав дитину до себе та на постійній основі вона зараз проживає біля позивача в квартирі, яка належить його матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 46 від 07 лютого 2022 року, та саме позивач здійснює за дитиною догляд, забезпечує всі потреби дитини та утримує її. На даний час позивач з донькою проживають та зареєстровані за однією адресою, що підтверджується випискою з будинкової книги. Таким чином, на переконання позивача відповідач [PERSON] безпідставно отримує аліменти на утримання дитини, а тому він звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, але надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, надіслала на електронну адресу суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року, по цивільній справі № 484/3209/18, з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених устаттях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає встановленим той факт, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , на даний час проживає разом з батьком, позивачем у справі. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено дитина проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягнутих відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року, по цивільній справі № 484/3209/18. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою недопущення необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати вказаної у довідці про склад сім`ї № 46 від 07 лютого 2022 року, тобто з дати видачі довідки. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved