Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до суду звернулись [PERSON] та [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 22 квітня 2014 року виконавчим комітетом Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 09. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 08 листопада 2013 року виконкомом Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Для позивачів у справі, [PERSON] є батьком, [PERSON] є матір`ю, між собою вони чоловіком та дружиною. Вказані родинні стосунки підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу. Після смерті [PERSON] і [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] . Даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входили померлі [PERSON] і [PERSON] , тому тільки вони мають право на дане домоволодіння у рівних частинах, кожен по 1/2. Після смерті [PERSON] , належну їй 1/2 частину домоволодіння, в силу вимог ст. 1268 ЦК України, прийняв її чоловік, [PERSON] , оскільки проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем та протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . За життя, [PERSON] , розпорядився своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 11 вересня 2013 року секретарем виконавчого комітету Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 29, яким заповідав усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право сину, [PERSON] і дочці, [PERSON] , тобто позивачам у справі. Позивачі у справі, [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за заповітом на дану спадщину, прийняли її, оскільки своєчасно звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, але в нотаріальному порядку оформити дану спадщину не можуть, оскільки батько, [PERSON] , за життя належним чином не оформив право власності на вказане домоволодіння та не отримав відповідні правовстановчі документи, а отримати нові неможливо у зв`язку із втратою цивільної правоздатності в момент його смерті. Позивачі у справі, [PERSON] і [PERSON] , є єдиними спадкоємцями за заповітом на вищезазначену спадщину після смерті батька, [PERSON] . Не маючи можливості подати нотаріусу оригінали правовстановчих документів для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачі, змушені звернутись до суду. Позивачі в судове засідання не з`явились, але попередньо надали заяви до суду про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, судові витрати з відповідача просять не стягувати. Представник відповідача, Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду письмову заяву у якій просить судовий розгляд справи провести без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 22 квітня 2014 року виконавчим комітетом Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 09. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 08 листопада 2013 року виконкомом Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 24. [PERSON] та [PERSON] , між собою вони є чоловіком та дружиною. Для позивачів у справі, померлі є батьками. Вказані родинні стосунки підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу. Після смерті [PERSON] і [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] . Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстроване за головою колгоспного двору - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 03 травня 1990 року, виданим виконавчим комітетом Козелецької районної ради Чернігівської області. Відповідно до довідки № 258 від 17 листопада 2021 року, виданої Ніжинським МБТІ будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстрований на голову колгоспного двору - [PERSON] , а згідно Постанови Пленуму Верховного Суду від 24 червня 1983 року №14 зі змінами та доповненнями від 25 грудня 1992 року №13 та від 25 травня 1998 року №15, свідоцтва про право власності, які видані на голову колгоспного двору є недійсними та підлягають заміні. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України (2003 року) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входили померлі [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується довідкою Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Тому тільки вони мають право на дане домоволодіння у рівних частинах, кожен по 1/2. Після смерті [PERSON] , належну їй 1/2 частину домоволодіння, в силу вимог ст. 1268 ЦК України, прийняв її чоловік, а для позивачів у справі - батько, [PERSON] , оскільки проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем та протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї, що підтверджується відповідною довідкою Козелецької селищної ради. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . За життя, [PERSON] , розпорядився своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 11 вересня 2013 року секретарем виконавчого комітету Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим №29, яким заповідав усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право сину, [PERSON] і дочці, [PERSON] , тобто позивачам у справі. Позивачі у справі, [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за заповітом на дану спадщину, прийняли її, оскільки своєчасно звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, але в нотаріальному порядку оформити дану спадщину не можуть після смерті батька, оскільки він за життя належним чином не оформив право власності на вказане домоволодіння та не отримав відповідні правовстановчі документи, а отримати нові на його ім`я неможливо у зв`язку із втратою цивільної правоздатності в момент його смерті. Позивачі у справі, [PERSON] і [PERSON] , є єдиними спадкоємцями за заповітом на вищезазначену спадщину після смерті батька, [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи. Не маючи можливості подати нотаріусу оригінали правовстановчих документів для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачі змушені звернутись до суду. [PERSON] і [PERSON] були членами колгоспного двору, які до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68636617 від 22 лютого 2022 року виданої завідувачем Козелецької державної нотаріальної контори Мотовиловець І., спадкова справа щодо майна померлої [INFO] гр. [PERSON] , не заводилась. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] завідувачем Козелецької державної нотаріальної контори Мотовиловець І., заведена спадкова справа № 88/2014 відповідно до якої: 29 квітня 2014 року [PERSON] , [INFO] , звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] , [INFO] , який мешкав в [ADDRESS] . Спадщину приймає за заповітом посвідченим виконкомом Данівської сільської ради 11 вересня 2013 року за реєстровим № 29. 29 квітня 2014 року [PERSON] , [INFO] , звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] , [INFO] , який мешкав в [ADDRESS] . Спадщину приймає за заповітом посвідченим виконкомом Данівської сільської ради 11 вересня 2013 року за реєстровим № 29. Відповідно до заповіту посвідченого Науменко Т.П. секретарем Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 11 вересня 2013 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме на день смерті, і на що за законом матиме право, заповів сину [PERSON] та дочці [PERSON] , порівну. Відповідно до довідки виданої Данівським старостинський округом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області в тому, що гр. [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та мала такий склад сім`ї: чоловік [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки виданої Данівським старостинський округом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області в тому, що гр. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та мав такий склад сім`ї: проживав один. Як суспільна група «колгоспний двір» існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність». Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Так, зважаючи на те, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути об`єктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved