Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 01 грудня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 21 вересня 2013 року [PERSON] приєдналася до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів Банку, які складають Договір банківського обслуговування та взяла на себе зобов`язання виконувати умови Договору. В період з 24 жовтня 2014 року по 27 листопада 2014 року відповідачем, через «Приват-24» та систему «Liqpay» було відкрито двадцять три карткові рахунки. За даними рахунками та у вищезазначений період відповідачем було проведено ряд грошових переказів в національній валюті на карткові рахунки іноземного банку. Сьогодні та у період проведення позивачем операцій по рахункам, існують два курси валюти у банках, що є загальновідомим фактом. Курс у відділенні - діє для валютно-обмінних операцій у касах банку та Приват24. Курс по картах - діє для безготівкових операцій, у тому числі при оплаті товарів та послуг в мережі Інтернет. Введення курсу валюти по карткам відмінного від курсу валюти по відділенню обумовлено різницею курсу платіжної системи та курсу ринкового. В свою чергу, безготівкові операції, у тому числі оплата товарів та послуг, зняття готівки у валюті по гривневих картах, здійснюється по ринковому курсу, який сьогодні значно відрізняється від курсу регламентованого НБУ для операцій у відділеннях. НБУ регулює відхилення готівкового курсу інвалют в касах банків від індикативного максимум на 5%, при цьому ніяк не обмежує безготівкові курси конвертації, в тому числі при операціях по картах. Пунктом 2.1.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» встановлено, що у випадку якщо валюта операції відрізняється від валюти картрахунку, сума операції конвертується у валюту картрахунку за обмінним курсом ПАТ КБ «Приватбанк», що діє на дату і час проведення ПАТ КБ «Приватбанк» операції. Курси валюти, як для операцій у відділеннях ПАТ КБ «Приватбанк», так і операцій, здійснюваних по картах, є вільними для кожного клієнта банку. Внаслідок помилки у роботі процесингованого центру, щодо встановлення курсу продажу гривні відносно іноземної валюти відбулося заниження курсу купівлі іноземної валюти, в зв`язку з чим виник несанкціонований овердрафт на картках Банку через курсову різницю по операціям. Наявність помилки у роботі процесингованого центру було виявлено 27 листопада 2014 року. Вищевказана помилка мала місце саме під час проведення відповідачем операцій та курс було відображено некоректно: при встановленому у даний період комерційному курсі для валютообмінних операцій по карткам 13,8-17,0 грн., операції фактично проводились за курсом значно зниженим. При корегуванні банком проведених відповідачем операцій по правильному курсу валюти, 27 листопада 2014 року було виявлено наявність заборгованості за картковими рахунками , яка станом на 20 листопада 2017 року у загальному розмірі складає 260 159,27 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 260 159,27 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3902,39 грн. (том 1, а.с.1-4). 15 березня 2018 року від представника відповідача до суду надійшла заява про застосування строків позовної давності, оскільки позивач належним чином не підтверджує порушення свого права саме 27 листопада 2014 року, а позовну заяву подано 01 грудня 2017 року (том 1, а.с.138-139). 28 березня 2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому остання просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із їх необґрунтованістю (том 1, а.с.186-190). 16 травня 2019 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання заперечувала проти обставин, викладених у відзиві на позовну заяву та підтримала заявлені позовні вимоги (том 1, а.с.195-196). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 01 грудня 2017 року указана позовна заява передана для розгляду судді Ходаківському М.П. (том 1, а.с.1). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (том 1, а.с.127). До суду 15 грудня 2017 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (том 1, а.с.128). Ухвалою судді від 19 грудня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів (том 1, а.с.129-130). Розпорядженням в.о. керівника апарату Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2018 року зазначену цивільну справу призначено до повторного автоматичного розподілу судових справ у зв`язку із закінченням повноважень судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківського М.П. (том 1, а.с.174). Справа за указаним позовом згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2018 року передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. (том 1, а.с.175). Ухвалою від 27 липня 2018 року суддею Федоріщевим С.С. було прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. (том 1, а.с.176) Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі (том 2, а.с.51). Представник відповідача надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі (том 2, а.с.50). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини, встановлені судом. 21 вересня 2013 року [PERSON] приєдналась до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування та взяла на себе зобов`язання виконувати умови договору. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. В даному випадку відповідач, підписуючи анкету - заяву, приєднався до Умов та правил надання банківських послуг - які є загальними і їх підписання позичальником є обов`язковим. Укладення договору в такій формі чинному законодавству України не суперечить. В період з 24 жовтня 2014 року по 27 листопада 2014 року відповідачем, через «Приват-24» та систему «Ligрау» відкрито карткові рахунки: № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] . За даними рахунками та у вище зазначений період відповідачем було проведено ряд грошових переказів в національній валюті на карткові рахунки іноземного банку. Сьогодні та у період проведення позивачем операцій по рахункам, існують два курси валюти у банках, що є загальновідомим фактом. Курс у відділенні - діє для валютно-обмінних операцій у касах банку та Приват24. Курс по картах - діє для безготівкових операцій, у тому числі при оплаті товарів та послуг в мережі Інтернет. Введення курсу валюти по карткам відмінного від курсу валюти по відділенню обумовлено різницею курсу платіжної системи та курсу ринкового. В свою чергу, безготівкові операції, у тому числі оплата товарів та послуг, зняття готівки у валюті по гривневих картах, здійснюється по ринковому курсу, який сьогодні значно відрізняється від курсу регламентованого НБУ для операцій у відділеннях. НБУ регулює відхилення готівкового курсу інвалют в касах банків від індикативного максимум на 5%, при цьому ніяк не обмежує безготівкові курси конвертації, в тому числі при операціях по картах. Пунктом 2.1.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» встановлено, що у випадку якщо валюта операції відрізняється від валюти картрахунку, сума операції конвертується у валюту картрахунку за обмінним курсом ПАТ КБ «Приватбанк», що діє на дату і час проведення ПАТ КБ «Приватбанк» операції. Курси валюти, як для операцій у відділеннях ПАТ КБ «Приватбанк», так і операцій, здійснюваних по картах, є вільними для кожного клієнта банку. Для отримання інформації щодо курсу необхідно звернутися до будь-якого відділення банку, або зателефонувати за безкоштовним номером підтримки банку 3700, або зайти на сайт банку https://privatbank.ua/ та вибрати вкладку «Курси карт та для поповнення вкладів» у таблиці з курсами валют. Також при оплаті та знятті грошових коштів клієнту приходить смс-повідомлення, в якому вказується курс валюти, за яким було проведено операцію. Зокрема, у табличці з курсами для карткових рахунків на сайті банку можливо ознайомитися з динамікою зміни курсу валюти за певний проміжок часу відкривши архів курсів валюти. Внаслідок помилки у роботі процесінгованого центру, щодо встановлення курсу продажу гривні відносно іноземної валюти відбулося заниження курсу купівлі іноземної валюти в зв`язку з чим виник несанкціонований овердрафту на картках банку через курсову різницю по операціям. Наявність помилки у роботі процесінгованого центру було виявлено 27 листопада 2014 року. А отже, вищевказана помилка мала місце саме під час проведення відповідачем операцій та курс було відображено некоректно: при встановленому у даний період комерційному курсі для валютообмінних операцій по карткам 13,8-17,0 грн., операції фактично проводились за курсом значно заниженим. При корегуванні банком проведених відповідачем операцій по правильному курсу валюти, 27 листопада 2014 року було виявлено наявність заборгованості за картковими рахунками: № [NUMBER] - 50 876,30 грн.; №4731185603224947 - 20 146,42 грн.; №4731185603224954 - 21 736,28 грн.; №4731185603261196 - 13 887,71 грн,; №4731185603261204 - 15 935,40 грн.; №4731185603262202 - 13 934,00 грн.; №4731185603262210 - 14 974,71 грн.; №4731185603273290 - 9 972,78 грн.; №4731185603273308 - 10 537,29 грн.; №4731185603285484 - 7 406,00 грн.; №4731185603285492 - 5 008,31 грн.; №4731185603295178 - 4 773,45 грн.; №4731185603295186 - 9 639,48 грн.; №4731185603304491 - 2 320,76 грн.; №4731185603304509 - 2 320,76 грн.; №4731185603313005 - 2 320,76 грн.; №4731185603313013 - 2 320,76 грн.; №4731185603342236 - 3 685,65 грн.; №4731185603342251 - 19 123,41 грн.; №4731185603360956 - 3 073,75 грн.; №4731185603360964 - 3 073,75 грн.; №4731185603366789 - 5 564,07 грн.; №4731185603366839 - 17 527,47 грн., яка станом на 20 листопада 2017 року у загальному розмірі складає 260 159,27 грн. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. При цьому, спосіб захисту повинен бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Обрання особою неналежного способу захисту порушеного права в судовому порядку, який не відповідає як змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і характеру його порушення, а також не призводить до поновлення порушеного права цієї особи, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, договір вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч. І ч. 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави засовується незалежно від того, чи безпідставне набуте або збережене майно було результатом поведінки чи набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Отже, наявні всі обов`язкові умови для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення: - набуття або збереження майна; - набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою); - відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Меморіальні ордери, за проведеними проводками інтернет-карт з боку банку при підготовці позову було надано виписки по рахункам за 23-ома інтернет-картами які саме і відображають всі наявні проводки з відображенням загальної суми заборгованості, часу її списання та виведення залишку. Додатково надавалося виписки саме за період проведення шахрайських платежів та проведення відповідних перерахунків транзакцій за відповідним курсом на дату проведення транзакцій. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту та такий документ є належним доказом для облікових цілей та є регістрами аналітичного обліку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При моніторингу операцій за зазначеній вище період, з боку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було виявлено проведені р2р операції здійснені за невідповідним курсом конвертації UAH/USD, та в подальшому проведено корегування транзакцій за вірним валютообмінним курсом (на дату їх здійснення) що призвело до виявлення заборгованості за рахунками відповідача та ці факти відображено як в виписках за рахунками так і висновком службового розслідування саме за фактом шахрайства, що призвели до безпідставного набуття відповідачем коштів банку. Вище вказана заборгованість виникла саме через шахрайські дії саме відповідача про що зазначено в Висновку який було зроблено на підставі проведеного службового розслідування Напрямку «Служба Безпеки» яким і було встановлено факти шахрайства та стримані відповідачем без достатньої правової підстави кошти. Отже, сума отриманих [PERSON] грошових коштів внаслідок несанкціонованого овердрафту на картках банку через курсову різницю по операціям, перевищує суму коштів, передбачених умовами кредитного договору від 21 вересня 2013 року. Згідно з ч. 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частинами першою, другою статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 лютого 2021 року у справі № 912/2601/19. Судом установлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] виникли правовідносини за договором про надання банківських послуг від 21 вересня 2013 року, а сума отриманих відповідачем грошових коштів внаслідок несанкціонованого овердрафту на картках банку через курсову різницю по операціям, перевищує суму коштів, передбачених умовами зазначеного договору. Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доведення тих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим ЦПК України, покладається на кожну із сторін. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). На підтвердження позовних вимог банком надано виписки по рахункам за 23-ьома інтернет-картами, які відображають всі проведені операції з відображенням загальної суми заборгованості, часу її списання та виведення залишку. Додатково надавалися виписки саме за період проведення відповідачем платежів та відповідних перерахунків транзакцій за курсом на дату проведення таких транзакцій. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту, такий документ є належним доказом для облікових цілей та регістром аналітичного обліку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Згідно зі статтею 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Отже, наявні всі обов`язкові умови для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою); відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Враховуючи вищенаведене, слід діти до висновку, що оспорювана сума вважається отриманою відповідачем безпідставно у розумінні статті 1212 ЦК України та є такою, що підлягає поверненню. АТ КБ «ПриватБанк» обрало спосіб захисту порушеного права, який, на його думку, є ефективним способом поновлення його прав, оскільки повернення переплачених ним сум відбудеться шляхом стягнення грошових коштів на його користь. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 квітня 2021 року у справі № 367/5875/14-ц, провадження № 61-8217св19. При цьому овердрафт - це короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у випадку перевищення суми операції по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Овердрафт може бути санкціонований і несанкціонований. Передбачений у договорі банківського рахунку овердрафт, згідно з яким у випадку вчинення недозволеного овердрафту по картці клієнт зобов`язаний негайно його погасити і виплатити передбачені проценти, свідчить про наявність договірних правовідносин. Використання клієнтом грошових коштів понад залишок по рахунку або встановленого банком ліміту овердрафту є несанкціонованим овердрафтом. Отже, овердрафт є непередбаченим, якщо в договорі передбачено, що клієнт може вчиняти операції лише в межах залишку коштів на рахунку. Несанкціонований овердрафт підлягає під дію ЦК України (глава 83 ЦК України -набуття, збереження майна без достатньої правової підстави). Неправомірними діями відповідача, пов`язаними з невиконанням умов договору, позивачу було завдано майнової шкоди, яка знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку з вказаними діями відповідача. Не може суд прийняти до уваги можливі заперечення відповідача проти позову, оскільки вони спростовуються вищенаведеним та ні чим об`єктивно не підтверджується. Таким чином, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позов АТ КБ «Приватбанк» обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню у повному обсязі. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved