Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до АТ «Альфа-Банк» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 11 400,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.02.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження №58320200 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» суми заборгованості в розмірі 15 736,97 грн, на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 09.01.2019 року за кредитним договором №630237846 від 29.11.2014 року. Позивач вказує, що 20.02.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 28.04.2021 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області постановлено рішення, яким позов [PERSON] до АТ «Альфа-Банк» задоволено - визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09.01.2019 року. Позивач зазначає, що з його заробітної плати вирахувана заборгованість за вказаним виконавчим написом в сумі 11 400,00 грн У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 11 400,00 грн, які були безпідставно отримані відповідачем. Ухвалою Голосіївського районного суд у м. Києва від 18.04.2022 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. На підставі положень ст. 274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, на підставі наданих доказів, які досліджені судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.02.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження №58320200 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» суми заборгованості в розмірі 15 736,97 грн, на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 09.01.2019 року за кредитним договором №630237846 від 29.11.2014 року. 20.02.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 28.04.2021 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області постановлено рішення у справі №559/649/20, яким позов [PERSON] до АТ «Альфа-Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено - визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09.01.2019 року №55, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., яким з позивача стягувалась заборгованість за кредитним договором №630237846 від 29.11.2014 року. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки про доходи №1163 від 19.08.2020 року з [PERSON] за місцем його роботи із заробітної плати за період з лютого 2020 року по липень 2020 року сплачено борг у сумі 11 400,00 грн на виконання виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ч. 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України). За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач - АТ «Альфа-Банк» набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 28 січня 2020 року в справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року в справі № 910/1531/18. Тому суд вважає, що стягнута з позивача сума заборгованості за виконавчим написом у розмірі 11 400,00 грн, підлягає стягненню на користь позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved