Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

15.03.2022 позивач [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.08.2002 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 29.05.2018 рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області шлюб між сторонами розірваний. 20.04.2018 рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 12.03.2018 і до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначає, що дитина [PERSON] , [INFO] , після досягнення повноліття продовжує навчання та з 08.09.2021 навчається в Національному університеті «Львівська політехніка», де є студенткою 1 курсу ОПП Бакалавр денної форми навчання Інституту архітектури та дизайну. Дата завершення навчання 30.06.2025. При цьому оплата за навчання становить 30060 грн на рік, а за проживання у гуртожитку впродовж першого та другого семестру позивач сплатила 6000 грн. Також позивач вказує, що несе інші додаткові витрати, які пов`язані з навчанням дитини, зокрема, на одяг, продукти харчування, придбання навчально-методичних посібників, підручників тощо. Дитина самостійно не має можливості влаштуватись на роботу у зв`язку з денною формою навчання. Відтак позивач зазначає, що повнолітня дочка [PERSON] , яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги від батьків. Разом з тим позивач зауважує, що відповідач добровільно не виконував рішення суду щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а тому позивач була змушена звернутись до органів виконавчої служби. Станом на день звернення з даною позовною заявою відповідач допустив заборгованість, яка становить 7931 грн. Також відповідач не вживає жодних заходів, спрямованих на офіційне працевлаштування з метою отримання доходів та забезпечення регулярної сплати аліментів. При цьому позивач вказує, що обізнана, що за відповідачем зареєстроване рухоме майно, а саме автомобіль «ГАЗ-24», державний номерний знак [NUMBER] , а також те, що відповідач неофіційно працює у фермерському господарстві свого батька та отримує дохід. За таких підстав позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 14.03.2022 і до закінчення [PERSON] навчання в Інституті архітектури та дизайну Національного університету «Львівська політехніка» або до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 05.05.2022 представник відповідача [PERSON] подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відзив, в якому позов не визнав, заперечував проти задоволення позову та просив у позові відмовити. Відзив мотивований тим, що відповідач не ухиляється від обов`язку щодо утримання дітей, однак його майновий стан не завжди дозволяє здійснювати сплату аліментів вчасно. При цьому відповідач не має постійного місця роботи та не отримує стабільного доходу, а тому стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки у розмірі 3000 грн щомісячно є надмірно високим та неспроможним для відповідача. Відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1400 грн на місяць. При цьому така допомога надається відповідачем добровільно, а тому примусового стягнення у виді аліментів не потребує. 12.05.2022 позивач [PERSON] подала до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відповідь на відзив, в якій вказала, що обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими. Позивач вважає, що стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 3000 грн щомісячно є підйомним для відповідача та потрібним для матеріального забезпечення повнолітньої дочки. У судовому засіданні 17.05.2022 позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив, та просила позов задовольнити повністю. Пояснила, що відповідач добровільно не виконував рішення суду щодо оплати аліментів, а тому вона була змушена звернутись до виконавчої служби. Відповідач періодично не сплачував аліменти впродовж 2-3 місяців, однак у подальшому погашав наявну заборгованість. Відповідач має періодичні доходи, оскільки має в наявності стайні та вирощує свиней і займається сільським господарством. Дочка [PERSON] не може працювати, щоб себе забезпечувати, оскільки навчається на денній формі навчання та навіть уночі займається, щоб добре вчитись. Не змогла ствердно зазначити суду вартість проживання дитини [PERSON] у гуртожитку. У судовому засіданні 17.05.2022 представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив, та просив позов задовольнити. Зауважив, що розмір аліментів, який стягувався з відповідача на утримання неповнолітніх дітей сторін, є надзвичайно малим, оскільки для забезпечення усіх потреб дітей необхідно більше коштів. При цьому плата за навчання повнолітньої дочки [PERSON] є високою, оскільки складає 30060 грн за один навчальний рік. Також здійснюється щомісячна оплата за проживання [PERSON] у гуртожитку, періодичні платежі щодо облаштування побутових умов у гуртожитку та оплата комунальних послуг. Зауважив, що [PERSON] потребує додаткових коштів для здійснення витрат, пов`язаних з навчанням, зокрема, щодо придбання навчальних посібників, зошитів, спортивного костюму, кросівок тощо. У судовому засіданні 17.05.2022 представник відповідача [PERSON] позов визнав частково та не заперечував щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , яка продовжує навчання, у сумі 1400 гривень щомісячно. Пояснив, що відповідач не має фінансової можливості оплачувати більшу суму аліментів, оскільки у нього відсутній постійний дохід. Відповідач допомагає своєму дядькові у здійсненні сільськогосподарської діяльності, за що періодично отримує невеликі кошти. Не заперечував, що у відповідача відсутні на утриманні інші особи, за винятком спільної з позивачем молодшої дочки, а також, що відповідач є фізично здоровим. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд установив, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.05.2018. У даному шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Згідно з довідкою Національного університету «Львівська політехніка» вих. № 991 від 08.09.2021 [PERSON] є студенткою 1 курсу освітньої програми підготовки бакалавр денної форми навчання Інституту архітектури та дизайну Національного університету «Львівська політехніка». Дата закінчення навчання 30.06.2025. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що повнолітня дитина сторін потребує матеріальної допомоги відповідача, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з платою за навчання та проживання у гуртожитку, придбанням речей, необхідних для навчання та проживання дитини. Позивачу одній важко нести матеріальні витрати у повному обсязі. Також позивач зазначає, що відповідач є особою працездатного віку, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, неофіційно займається сільським господарством та отримує дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Суд вважає доведеними ті обставини, що дитина сторін у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки такі обставини визнавались та не заперечувались учасниками справи у судовому засіданні. При визначенні розміру аліментів суд виходить з такого. Так,\~ч.\~1,\~2\~ст.\~199\~СК України\~визначає,\~що якщо\~повнолітні дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так само і положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1, 2 ст. 200 СК України\~визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників та інших посібних матеріалів, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, можливість дитини працювати під час навчання тощо. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України). При цьому Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків. Зокрема, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Так, з наданих сторонами доказів суд встановив, що [PERSON] навчається на денній формі навчання Національному університеті «Львівська політехніка» за освітньою програмою архітектура та містобудування для здобуття ступеня бакалавра. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь термін навчання без урахування інфляції становить 120240 гривень. Вартість освітньої послуги за 2021/2022 навчальний рік становить 30060 гривень. Указані обставини підтверджуються копією договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 341-2к від 03.08.2021. При цьому факт оплати позивачем освітніх послуг підтверджується копією фіскального чеку № 0.0.2448404336.1 від 08.02.2022 та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 01970 від 03.08.2021. Відтак щомісячна плата за навчання [PERSON] в вищому навчальному закладі становить 2505 гривень (30060 грн / 12 місяців = 2505 грн). Також суд приймає до уваги надані позивачем копії фіскальних чеків № 7673 від 20.08.2021, № 14032 від 09.02.2022, № 7674 від 20.08.2021 та № 14033 від 09.02.2022, зі змісту яких вбачається, що позивачем була здійснена оплата за проживання дитини у гуртожитку на загальну суму 5740 гривень. Відтак щомісячна плата за проживання [PERSON] в гуртожитку, враховуючи, що остання проживає у ньому лише 10 місяців на рік, становить 574 грн (5740 грн / 10 місяців = 574 грн). Отже, позивач довела, що загальні витрати на оплату освітніх послуг та проживання у гуртожитку дитини [PERSON] становлять 3079 грн на місяць. При цьому суд також приймає до уваги, що повнолітня [PERSON] , яка продовжує навчання, потребує додаткових витрат, які безпосередньо пов`язані з її навчанням у освітньому закладі. Зокрема, дитині необхідно придбавати навчальні посібники, канцелярське приладдя, спортивний одяг для відвідування занять з фізичної підготовки тощо. Однак, зважаючи на те, що [PERSON] перебуває на денній формі навчання, остання не має можливості працювати та самостійно забезпечувати свої побутові потреби. За таких\~обставин суд\~доходить висновку,\~що витрати\~на навчання\~ [PERSON] \~в середньому\~становлять 4000\~грн на\~місяць.\~При цьому\~зважаючи на\~те,\~що батьки\~у рівній\~мірі зобов`язані\~здійснювати утримання\~своїх дітей,\~суд вважає,\~що щомісячні\~витрати кожного\~з батьків\~на утримання\~ [PERSON] \~мають становити\~2000\~грн,\~оскільки вказана\~сума є\~необхідною для\~належного розвитку дитини та забезпечення її права на освіту. Поряд з цим суд також доходить висновку, що відповідач [PERSON] має фінансову можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини у розмірі 2000 грн щомісячно. Так, суд приймає до уваги надані представником відповідача докази, а саме те, що згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних-осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків № 1918-22-02453 від 19.04.2022 станом на 19.04.2022 [PERSON] за період з 1 кварталу 2021 року до 4 кварталу 2021 року не отримав жодних доходів. Крім цього, з долученої довідки Головного управління ПФУ в Тернопільській області від 19.04.2022 вих. № 80/0213 вбачається, що [PERSON] на обліку у Пенсійному фонді не перебуває, відтак не отримує жодних пенсійних виплат. Також з наданого представником відповідача розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 19.04.2022 вбачається, що [PERSON] дійсно допускав прострочення зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 57341515, що може свідчити про нестабільний дохід відповідача. Поряд з цим з вказаного розрахунку також вбачається, що відповідач здійснював оплату заборгованості зі сплати аліментів, зокрема, і у сумі 12000 гривень за один місяць, що дає підстави вважати, що такий дохід відповідач все ж таки отримує, хоча і нестабільно. Крім цього, з копії постанови державного виконавця про розшук майна боржника від 26.08.2021 вбачається, що належне [PERSON] майно, а саме транспортний засіб «ГАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , був оголошений у розшук. Такі обставини свідчать про наявність у власності [PERSON] цінного рухомого майна. Ураховуючи викладене, суд вважає справедливими та фінансово можливими для відповідача і достатніми для забезпечення належного рівня повнолітньої дитини сторін, яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати\~судового збору\~під час\~розгляду справи\~в усіх\~судових інстанціях\~звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 496 грн 20 коп., а інші 50 відсотків судового збору у сумі 496 грн 20 коп. необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial