Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи - Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій позивач просить суд визнати громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам [PERSON] , [INFO] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , виключити відомості з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , як батька дитини, а також зобов`язати Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам [PERSON] , [INFO] та видати нове свідоцтво про народження, [PERSON] , прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона у період з 2017 року по 2021 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з громадянином Соціалістичної Республіки В`єтнам [PERSON] . Сторони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство у квартирі, яку разом орендували. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] . При реєстрації народження дочки запис про батька був зроблений з слів матері, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини -у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідач ставиться до [PERSON] як до дочки, вони спілкуються, проводять час разом, він купує деякі речі. Дочка та Відповідач зараз називають один одного як батько та дочка відповідно. З відповідачем Позивачка разом не проживає з вересня 2021 року. Дочка проживає разом із позивачкою. Відповідач часто приїздить до дочки, матеріальну допомогу на її утримання надає. Крім цього, 26.11.2021 року позивач звернулась до Комунальної установи «Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи» Одеської обласної державної адміністрації для проведення судово - медичного дослідження зразків рідкої крові молекулярно-генетичним аналізом ДНК для встановлення біологічного батьківства громадянина [PERSON] , відносно дитини [PERSON] [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] . Відповідач не був проти проведення даної експертизи і оплатив її вартість. Згідно висновку судово - медичного дослідження № 44 від 24.12.2021 року, молекулярно - генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] [INFO] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] [INFO] , з ймовірністю 99,9999%, таким чином батьківство практично доведене, однак відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що [PERSON] змушена звертатися до суду з позовом про визнання батьківства. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явилася, надала через канцелярію суду заяву про підтримання позовних вимог, просила суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю. Крім цього від представника позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення, згідно яких вона просила не зазначати по батькові дитини, посилаючись на абзац перший пункту 23 глави І розділу ІІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» №52/5, відповідно до якого на прохання батьків по батькові може також утворюватися згідно з національними традиціями або не присвоюватись взагалі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву про визнання позову, не заперечував проти його задоволення та просив суд розглянути справу за його відсутністю. Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до судового засідання не з`явилась, надала письмові пояснення на позовну заяву, згідно яких просила розглянути справу за їх відсутності, залишають вирішення справи на розсуд суду, а у разі визнання батьківства, у рішенні суду зазначити наступні відомості про батька, а саме: «прізвище», «ім`я», «по-батькові», «дату народження», «громадянство» та «місце проживання». Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що Громадянка Соціалістичної Республіки В`єтнам [PERSON] в період з 2017 року по 2021 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах з громадянином Соціалістичної Республіки В`єтнам [PERSON] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] . При реєстрації народження дочки запис про батька був зроблений зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, та батьком дитини вказано [PERSON] . Згідно висновку судово - медичного дослідження № 44 від 24.12.2021 року, молекулярно - генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] [INFO] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] [INFO] , з ймовірністю 99, 9999%. Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства ( материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved