Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

14.04.2022 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області частково задоволено позов [PERSON] до ТОВ «Тікос М» про стягнення боргу. 06.05.2022 року засобами поштового зв`язку на адресу суду, представник Позивача направив заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки під час ухвалення судового рішення не вирішено питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені Позивачем, а саме в розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до положень ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників процесу в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. 06.05.2022 року сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не повідомили (а.с.53). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення по справі додаткового рішення, виходячи з наступного. Розглядаючи дану заяву суд враховує наступні приписи законодавства України. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч.ч.1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, представник позивача направив заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі (а.с.50-51). До заяви той надав копію договору №01/12/21 про надання правової допомоги від 01.12.2021 року; копію додаток до договору про надання правової допомоги №01/12/21 від 01.12.2021 року; копію акту приймання-передачі правової допомоги до договору про надання правової допомоги №01/12/21 від 01.12.2021 року (а.с.45, 46, 47). 14.04.2022 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області частково задоволено позов [PERSON] до ТОВ «Тікос М» про стягнення боргу (а.с.35-39). Між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Акторіс, в особі виконуючого обов`язків керуючого партнера Телющенка П.П.» укладений договір №01/12/21 про надання правової допомоги від 01.12.2021 року. Однак при ухваленні рішення, судом не вирішувалось питання щодо витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до умов п.2 додатку до договору про надання правової допомоги №01/12/21 від 01.12.2021 року, [PERSON] зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню, вартість послуг в розмірі 5 000,00 грн. Пунктом 3 додатку до договору про надання правової допомоги №01/12/21 від 01.12.2021 року передбачено, що у разі винесення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області рішення про стягнення заборгованості на користь клієнта, клієнт сплачує на користь Об`єднання гонорар успіху в розмірі 5 000,00 грн. (а.с.46). Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує розумність розміру гонорару адвоката та обставини, визначені ст.137 ЦПК України, зокрема й те, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу відбувається за клопотанням сторони. Втім, незважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, відповідне клопотання представником відповідача на адресу суду не направлено. Враховуючи вищевикладене та встановлений ст.12 ЦПК України принцип змагальності сторін, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу та стягнути з ТОВ «Тікос М» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved