Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

До Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, у якому вона просила суд стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача до досягнення їхнім малолітнім сином [PERSON] [INFO] трирічного віку. Крім того, просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 500 грн. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі з 26 січня 2019 року. Шлюб був зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що в книзі реєстрації шлюбу було зроблено відповідний актовий запис за № 96. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] , на утримання якого позивачка в окремому порядку поставила перед судом питання про стягнення з відповідача аліментів. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, до суду подано заяву про розірвання шлюбу. З моменту припинення шлюбних відносин, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини та позивачки, як матері дитини, оскільки на сьогоднішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому не може повноцінно утримувати себе та дитину. Єдиним джерелом доходу позивачки є соціальні виплати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надіслав на електронну адресу суду заяву, у якій зазначив, що повністю визнає позовні вимоги позивачки щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1 / 4 частини його заробітку до досягнення їх дитиною трирічного віку, не проти стягнення з нього на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 500,00 грн. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вислухавши позивачку, дослідивши заяву відповідача, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2019 року. Шлюб був зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що в книзі реєстрації шлюбу було зроблено відповідний актовий запис за № 96, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5), на утримання якого позивачка в окремому порядку поставила перед судом питання про стягнення з відповідача аліментів. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з жовтня 2021 року, до суду подано заяву про розірвання шлюбу. З моменту припинення шлюбних відносин, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини та позивачки, як матері дитини, оскільки на сьогоднішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.8), а тому не може повноцінно утримувати себе та дитину. Єдиним джерелом доходу позивачки є соціальні виплати, що ставить позивачку у вкрай скрутне матеріальне становище. Відповідач здорова та працездатна людина, тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримування дружини на період до досягнення їх дитиною трирічного віку Статтею 75 СК України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Аналіз зібраних у справі доказів надає можливість суду вважати, що визначений позивачкою розмір аліментів відповідає вимогам СК України з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. За таких обставин суд вважає за необхідне позов про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, задовольнити. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат по справі, то суд зазначає наступне. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 992,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачкою [PERSON] витрат на професійну правову допомогу адвоката, позивачкою надано квитанцію про оплату послуг адвоката в розмірі 500,00 грн. Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивачка довела належними доказами понесення нею витрат на правову допомогу в розмірі 500,00 грн., а відповідач ці позовні вимоги визнав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки в частині стягнення понесених нею судових витрат на правову допомогу. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved