Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

21.07.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що 17.06.2021 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу належної йому на праві особистої приватної власності квартири [ADDRESS] . На момент вчинення правочину в квартирі була зареєстрована одна повнолітня особа, а саме відповідачка ,1972 року народження. Згідно з п.16 Договору Продавець зобов`язався знати з реєстрації всіх зареєстрованих осіб до 24.06.2021 року. Станом на момент подачі позову відповідачка з реєстраційного обліку не знялась. Ухвалою судді Клочко І.В. від 23.07.2021 року відкрито провадження за даним позовом з призначенням справи до підготовчого судового засідання. Розпорядженням керівника апарату суду від 02.11.2021 року №312 призначено повторний авто розподіл цієї справи в зв`язку із звільненням судді [PERSON] . Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021 року визначено головуючим у справі суддю Панченко О.М. Ухвалою судді Панченко О.М. від 05.11.2021 року вказану вище цивільну справу прийнято до провадження судді, призначено її підготовчий розгляд. Протокольною ухвалою суду від 25.01.2022 року закрито підготовче засідання, розгляд справи призначено по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надійшла письмова заява в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд ухвалити рішення про задоволення позову та просив проводити розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов, відповідачка не подала. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність сторони позивача та відповідача, оскільки їх неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 17.06.2021 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу належної йому на праві особистої приватної власності квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу. Як зазначив в своєму позові позивач, На момент вчинення правочину в квартирі була зареєстрована одна повнолітня особа, а саме відповідачка ,1972 року народження. Згідно з п.16 Договору Продавець зобов`язався знати з реєстрації всіх зареєстрованих осіб до 24.06.2021 року. Станом на момент подачі позову відповідачка з реєстраційного обліку не знялась. Відповідно до п.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. З положень ст. 317 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Положеннями статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч.3 ст.12 , ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення по справі і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка не зверталась до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі. Вище викладені обставини свідчать про те, що відповідачка не проживає у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин тривалий час. Крім того, суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідачка не проживає в спірній квартирі з поважних причин. Вона виїхала із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивача відповідачу не чинилися. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи той факт, що відповідачка без поважних причин в квартирі [ADDRESS] не проживає, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908.00 грн.

Outcome: approved