Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завданих збитків в порядку регресу у сумі 10971,53 грн. та судовий збір 2270,00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що у зв`язку з виплатою на користь потерпілого у ДТП страхового відшкодування в розмірі 10151,53 грн., Позивач набув права регресної вимоги до відповідача щодо виплати здійсненого страхового відшкодування, а також додаткових витрат на визначення розміру матеріальної шкоди в загальному розмірі 10971,53грн. Оскільки відповідальність відповідача за договором обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було. Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судових засідань повідомлявся відповідно до закону. Відзиву на позов до суду не надходило. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши доводи представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з постанови Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року у справі №756/13928/18-п, яка набрала законної сили 03.12.2018 (з урахуванням постанови Оболонського районного суду м. Києва від 18.01.2019 щодо виправлення описки), 07.10.2018 року, близько 14 год. 20хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «BMW» номерний знак [NUMBER] , по вул. Г.Дніпра, в м. києві, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, у свою чергу [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Renault Magnum 440» / Fruehauf TF 34 CZ, номерний знак [NUMBER] / [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. Відтак, постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року у справі №756/13928/18-п, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Як встановлено судом, на момент вчинення ДТП цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу марки «Renault Magnum 440» / Fruehauf TF 34 CZ, номерний знак [NUMBER] / [NUMBER] , застраховано не було (а.с.9). Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, врегульовано статтею 1188 Цивільного кодексу України. Так, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 1188 Цивільного кодексу України). Згідно з п.п. (а) п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно Звіту №1549 про оцінку автомобіля BMW Х1 держномер [NUMBER] , складеного 21 січня 2019 року (а.с.14-18):ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження складає 450827,05грн.Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 20303,06 грн. Матеріальний збиток складає 20303,06 грн. Згідно зі ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.36.3. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Відповідно до Звіту вих. № 1549 про оцінку BMW Х1 держномер [NUMBER] , складеного 21 січня 2019 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 20 303,06 грн. Таким чином, розмір регламентної виплати склав 50% від оціненої матеріальної шкоди: 20 303,06 грн. * 50% = 10 151,53 грн. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 820,00 грн., яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, підтверджується платіжним дорученням № 912228 від 14.02.2019 року (а.с. 21). Отже, розмір витрат МТСБУ, пов`язаних з регламентною виплатою за зазначеним вище страховим випадком наступний: 10 151,53 грн. + 820,00 грн. = 10 971,53 грн. На підставі заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 10.01.2019 року (а.с.12) позивач у справі здійснив виплату страхового відшкодування у сумі 10151,53грн. власнику транспортного засобу марки «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією платіжного доручення № 912262 від 14.02.2019 (а.с.12). Крім того, позивачем понесено витрати на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку у розмірі 820,00 грн., що підтверджується рахунком №226 та актом виконаних робіт від 16.01.2019 (а.с.19). Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом пункту 38.2.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, за аналізом наведених правових норм, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, тобто до Відповідача. Доказів існування передбачених пунктом 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав для звільнення відповідача від відповідальності за завдану шкоду суду не надано і таких обставин з матеріалів справ не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на те, що вина відповідача за заподіяну шкоду, завдану ДТП, доведена згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року у справі №756/13928/18-п, яка набрала законної сили, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 10971,53грн. Докази, які б спростовували вищевикладені висновки суду, в матеріалах справи відсутні і судом відповідних обставин не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 38, 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved