Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

В березні 2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська факторингова компанія розвитку» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюк Василь Вікторович, в якому згідно уточненої позовної заяви просило суд звільнити з-під арешту накладеного постановою від 23.09.2015 р. та 09.12.2020 р. Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №48581687 транспортний засіб марки «SKODA», моделі SUPERB ELEGANCE, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2008, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] та зобов`язати скасувати його розшук, оголошений постановами Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.07.2016 р. та 19.06.2017 р. у виконавчому провадженні №48581687. Позовні вимоги вмотивовані тим, що між ВАТ «БК «Банк» та [PERSON] , укладено кредитний договір №192 від 24.11.2008 р., в забезпечення виконання умов якого 24.11.2008 р. укладено договір застави, предметом якого є транспортний засіб марки «SKODA», моделі SUPERB ELEGANCE, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2008, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] . 25.11.2008 р. до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про обтяження предмету застави, який було продовжено 25.11.2013 р. та 22.01.2019 р. 12.10.2018 р. між ПАТ «БК Банк» та ТОВ ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» було укладено договір №102018/ПУЛ про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги щодо кредитного договору та договору застави від 24.11.2008 р. Станом на 09.07.2020 р. залишок заборгованості за кредитом становить 350207,87 грн. В зв`язку з невиконанням вимоги про виконання зобов`язання позивачем було прийнято рішення про реалізацію предмета застави третім особам на підставі договору купівлі-продажу. 10.11.2020 р. позивач дізнався про наявність обтяження на предметі застави, накладеного 23.09.2015 р. в рамках виконавчого провадження №48581687 Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Крім цього, в рамках виконавчого провадження №48581687 предмет застави 14.07.2016 р. та повторно 19.06.2017 р. оголошено у розшук. Позивачем встановлено, що на виконанні в Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №48571687 з примусового виконання виконавчого листа №761/3901/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 28.08.2015 р., про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 507601,09 грн. В рамках виконавчого провадження 23.09.2015 р. та 09.12.2020 р. винесено постанови про арешт майна боржника, в тому числі предмета застави. Вказаними діями порушено черговість накладення арешту та права позивача, як обтяжувала першої черги. Про накладення будь-яких обтяжень заставодержатель не повідомлявся, що стало підставою для звернення до суду з позовом. Відповідачем подано відзив на позов, який залучено до матеріалів справи, але не приймається до уваги (зафіксовано протоколом судового засідання від 20.01.2022 р.) Третя особа [PERSON] в поясненні позов підтримав, підтвердив обставини укладення договору від 03.11.2020 р. купівлі-продажу автомобіля «SKODA», моделі SUPERB ELEGANCE, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2008, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , та неможливість реєстрації за ним вказаного автомобіля через накладення арешту в рамках виконавчого провадження. Ухвалою судді від 19.03.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Протокольною ухвалою суду від 27.05.2021 р. залучено до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 06.10.2021 р. витребувано з Десятої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №113/2019 (номер у спадковому реєстрі 64848437), що заводилась після смерті [PERSON] / Ухвалою суду від 02.12.2021 р. клопотання представника позивача задоволено та витребувано з Першої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №113/2019 (номер у спадковому реєстрі 64848437), що заводилась після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 02.12.2021 р. залучено [PERSON] в якості третьої особи до участі в справі. Ухвалою суду від 06.06.2022 р. провадження у цивільній справі №761/10137/21 закрито в частині вимог до відповідача - [PERSON] . В судовому засіданні представника позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання відповідача та його представника про відкладення розгляду справи. Треті особи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про день та час розгляду справи, третя особа 2 в письмових поясненнях просила провести розгляд справи без його участі. Враховуючи те, що позиція сторони відповідача зрозуміла та висловлена у відзиві на позов, беручи до уваги те, що справа перебуває в провадженні судді Осаулова А.А. з 18.03.2021 р., суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони відповідача. При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім цього, Верховний Суд в постанові від 01.10.2020 р. у справі №361/8331/18 виходив з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Крім цього, сторона відповідача не скористалась можливістю участі в розгляді справи в режимі відеоконференції, відповідного клопотання не заявляла, а у клопотанні про відкладення розгляду справи поважних причин наведено не було. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №192 від 24.11.2008 року, 24.11.2008 року між ВАТ «БК «Банк» та [PERSON] укладено Договір застави, предметом якого став автомобіль марки «SKODA», моделі SUPERB ELEGANCE, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2008, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] (а.с. 5-7) Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 25.11.2008 р. зареєстровано обтяження - застава рухомого майна (автомобіль марки «SKODA», моделі SUPERB ELEGANCE, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2008, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] ), обтяжувач ВАТ «Універсальний банк розвитку та партнерства», термін дії - 25.11.2013 р. (а.с. 8) Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 25.11.2013 р. термін дії обтяження продовжено до 25.11.2018 р. (а.с. 9) 12.10.2018 р. між ПАТ «БК Банк» та ТОВ ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» було укладено договір №102018/ПУЛ про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, за яким право вимоги за кредитним договором №192 від 24.11.2008 р., договором застави №192/ЗА від 24.11.2008 р. щодо [PERSON] , договором поруки №192-1 від 24.11.2008 р. щодо [PERSON] перейшло до ТОВ ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку». Зазначене підтверджується договором №102018/ПУЛ від 12.10.2018 р., реєстром боржників, право вимоги за яким відступається, протоколом електронного аукціону, платіжними дорученнями від 18.09.2018 р., 24.09.2018 р., (а.с. 24-31) Вказаний договір є чинним, недійсним в судовому порядку не визнався (доказів протилежного суду не надано). Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 22.01.2019 р. з урахуванням реєстрації змін зареєстровано обтяження - застава рухомого майна (автомобіль марки «SKODA», моделі SUPERB ELEGANCE, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2008, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] ), обтяжувач ТОВ «ФУ «ЄФКР», термін дії - 16.09.2025 р., розмір основного зобов`язання - 350207,87 грн, зареєстровано звернення стягнення 24.01.2019 р. (а.с. 10, 11) Згідно відповіді Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.11.2020 р. на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №48571687 з примусового виконання виконавчого листа №761/3901/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 28.08.2015 р., про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 507601,09 грн. В рамках виконавчого провадження №48571687 винесено постанови про арешт майна боржника [PERSON] від 23.09.2015 р., 09.12.2020 р. (а.с. 20, 21) Крім цього, в рамках виконавчого провадження №48571687 винесено постанови про розшук майна боржника, в тому числі транспортного засобу марки «SKODA», моделі SUPERB ELEGANCE, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2008, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] . Вказане підтверджується інформаційною довідкою від 09.03.2021 р. про виконавче провадження №48571687 та витягом з АІС. (а.с. 14, 16-19) Отже, на даний час ТОВ «ФУ«ЄФКР» належать права кредитора щодо грошової вимоги за кредитним договором №192 від 24.11.2008 р., та права заставодержателя відносно предмета застави за договором застави №192/ЗА від 24.11.2008 р. щодо [PERSON] , оскільки, в силу ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Застава є способом забезпечення зобов`язань. У силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України «Про заставу», ст. 572 ЦК України). Згідно ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України). Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в певному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. За змістом ч. 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Так, п. 7.4 Договору застави від 24.11.2008 року передбачає, що заставодержатель має право на свій розсуд: застосувати механізм позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет застави у порядку, визначеному у застереженні про задоволення вимог заставодержателя (п.7.6 договору) шляхом продажу предмета застави заставодержателем або передаі заставодержателю права власності на предмет застави в рахунок виконання зобов`язань забезпечених згідно цього договору; звернути стягнення на предмет застави на підставі рішення суду. За договором купівлі-продажу транспортного засобу в порядку ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», посвідченим приватним нотаріусом Михайленком С.А. 03.11.2020 р., власником автомобіля є [PERSON] . В той же час, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «SKODA», моделі SUPERB ELEGANCE, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2008, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] . Згідно ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Як свідчать матеріали справи станом на день звернення до суду з даним позовом, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, передбачені умовами кредитного договору №192 від 24.11.2008 р., та має заборгованість в розмірі 350207,87 грн. Таким чином, існування арешту, накладеного на автомобіль унеможливлює реалізацію позивачем свого права заставодержателя стосовно предмету застави. Окрім того, Листом ВСУ від 01.02.2015 - Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна визначено, що у силу положень ст. 54 Закону № 606-ХІV звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Згідно із ч. 4 цієї норми заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч. 3 ст. 54 цього самого закону). Таким чином, враховуючи те, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, цим порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту частин 6 та 7 статті 3 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що у разі, якщо належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту для забезпечення реального виконання рішення суду щодо задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд повинен приймати рішення про звільнення з-під арешту іпотечного майна. Таких же правових позицій дотримується Верховний Суд в постанові від 27.03.2020 року, справа № 817/928/17. Крім цього, порядок накладення арешту на заставне майно та право заставодержателя на звернення до суду передбачено спеціальним правилом статті 54 Закону України "Про виконавче провадження". Такий висновок щодо застосування норм матеріального права викладений Верховним Судом в постанові від 21 березня 2018 року у справі № 523/12153/15-ц, провадження № 61-1433св18, сформульований до аналогічних правовідносин. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (частина восьма статті 54 Закону України "Про виконавче провадження"). За змістом частини шостої статті 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов?язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України "Про іпотеку" пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно положень ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку. Відповідно до постанови про передачу майна на зберігання від 18.06.2018 р. у виконавчому провадженні №48581687 транспортний засіб марки «SKODA», моделі SUPERB ELEGANCE, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2008, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , передано на зберігання [PERSON] . В зв`язку з цим, необхідність у його розшуку відпала. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, у даному випадку існування арешту на автомобіль порушує право позивача на задоволення своїх вимог за рахунок предмета обтяження, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування арешту, накладеного на транспортний засіб марки «SKODA», моделі SUPERB ELEGANCE, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2008, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] (на праві власності зареєстрований на [PERSON] ), згідно постанов про арешт від 23.09.2015 року та від 09.12.2020 року Шевченківським районним відділом Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) у виконавчому провадженні№48581687 та припинення розшуку транспортного засобу марки «SKODA», моделі SUPERB ELEGANCE, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2008, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] (на праві власності зареєстрований на [PERSON] ), який було оголошено згідно постанов про розшук майна боржника від 14.07.2016 року та від 19.06.2017 року Шевченківським районним відділом Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) у виконавчому провадженні №48581687. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп.

Outcome: approved