Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що з 04 серпня 2001 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що на протязі тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага, піклування про створення в сім`ї доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають діти, що тяжким і негативним чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє позивачу та дітям душевні страждання. Вказує, що примиритися з позивачем намагалися неодноразово протягом останніх п`яти років, однак безрезультатно. Вважає, що подальше спільне життя суперечить його інтересам, а тому просить суд шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 04 серпня 2001 року Літогощанською сільською радою Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 4 розірвати. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 02 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено 19 травня 2022 року о 13 год 30 хв. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити. Надав в судовому засіданні пояснення близькі за змістом до обгрунтувань позову. Судовий збір просив залишити за ним. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення. Пояснила, що виключно з вини чоловіка (позивача) їхній шлюб існує формально. Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] судом установлено, що 04 серпня 2001 року Літогощанською сільською радою Рожищенського району Волинської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що було зроблено актовий запис № 4. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Судом установлено, що на протязі тривалого часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між сторонами постійно виникали сварки, намагання примиритися результату не дають. За змістом п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Ураховуючи вищенаведене, оскільки рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, ураховуючи, що суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, у зв`язку з чим позов необхідно задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання [PERSON] судовий збір необхідно залишити за позивачем. На підставі ст. 24, 55, 56, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved