Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

[PERSON] 14.02.2022 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 30 % від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення нею повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.10.1999 р. по 03.07.2018 р. Від вказаного шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, серія [NUMBER] від 18.05.2005 року. Відповідач [PERSON] добровільно допомоги по утриманню [PERSON] не надає, участі у вихованні дитини не приймає. У зв`язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 15.02.2022 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 12-13). Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.10.1999 р. по 03.07.2018 р. Від вказаного шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, серія [NUMBER] від 18.05.2005 року (а.с. 4). Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03.07.2018 року у справі №3/759/17915/17, шлюб між подружжям розірвано. [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю на її утриманні. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачкою доведено необхідність стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини. Однак, позивачка не надала доказів на підтвердження і не довела спроможності відповідача виплачувати аліменти на дитину у визначеній нею сумі (30% від усіх видів заробітку). Посилання позивачки на те, що саме така сума може надати їй можливість нормально утримувати дитину, не є підставою для стягнення аліментів у вказаній нею сумі. Тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачкою, суд не вбачає. Ураховуючи викладене, суд, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши справу в заявлених межах, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та вважає за можливе стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивачка судовий збір не сплачувала в силу звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial