Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що 24.09.2016 вона з відповідачем зареєструвала шлюб, і проживала з ним до червня 2021 року, після чого проживання однією сім`єю було припинено. На даний час сторони не спілкуються та не ведуть спільного господарства. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні життєві погляди. Зазначила, що спільних дітей у сторін немає, однак в позасудовому порядку відповідач не бажає розірвати шлюб, спору про поділ майна немає. На підставі викладеного позивач просила розірвати шлюб між сторонами. Стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Після розірвання шлюбу прізвище залишити « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву з проханням розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, строку на примирення не потребує. Проти заочного розгляду заперечень не висловила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, з урахуванням приписів пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, про що свідчить довідка щодо вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 07.06.2022 постановлено проводити заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 24 СК України передбачає засаду добровільності шлюбу: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.09.2016, виданого виконавчим комітетом Войнашівської сільської ради, Барського району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 24.09.2016, актовий запис №11. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Матеріали справи не містять доказів наявності спільних дітей у сторін. Сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, сім`я фактично розпалася. Доказів протилежного матеріали справи не містять. З урахуванням небажання позивача підтримувати подружні стосунки, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача. Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 992,40 гривень. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved