Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області та просив суд встановити факт належності спадкового майна спадкодавцю та визнати за ним право власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві вказує, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Старотроянівської сільської ради загальною площею 3,71 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 477332, виданого головою Старотроянівської сільської Ради народних депутатів 19.03.2001 року. При житті [PERSON] склала заповіт 12.03.2003 року, за яким заповідала земельну ділянку площею 3,71 га, розташовану на території Старотроянівської сільської ради, належну їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 477332 виданого Старотроянівською сільською радою 19.03.2001 року, своєму онуку [PERSON] . Позивач, відповідно до ст. 1233 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину фактично відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті постійно проживав зі спадкодавцем за однією адресою. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої [PERSON] та йому нотаріусом було роз`яснено, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку та за вирішенням даного питання рекомендовано звернутися до суду. Після смерті спадкодавця стало відомо, що нема державного акту на право приватної власності на землю, а саме оригінал документу - відсутній. Відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючих документів на земельну ділянку - державного акту на право приватної власності на землю та відсутність належної державної реєстрації земельної ділянки у встановленому порядку унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав. В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд: - встановити факт належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Старотроянівської сільської ради загальною площею 3,71 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 477332, виданого головою Старотроянівської сільської Ради народних депутатів 19.03.2001 року на підставі рішення XV сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 13 лютого 2001 року № 147 - [PERSON] , померлій [INFO] . - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Старотроянівської сільської ради загальною площею 3,71 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 477332, виданого головою Старотроянівської сільської Ради народних депутатів 19.03.2001 року на підставі рішення XV сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 13 лютого 2001 року № 147, в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. Представник позивача Мусафір Тимур Юрійовичв підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав клопотання, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, проти позову не заперечує. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: З копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 477332, виданого 19.03.2001 року на підставі рішення XV сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 13 лютого 2001 року № 147, вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,71 га, розташовану на території Старотроянівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1773, /а.с. 7/ Згідно заповіту від 12.03.2003 року, посвідченного секретарем виконкому Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 36 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: належний їй житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , заповіла своїй дочці [PERSON] , а належну їй земельну ділянку площею 3,71 гектарів, розташовану на території Старотроянівської сільської ради, належну їй згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 477332 виданого Старотроянівською сільською радою 19.03.2001 року заповіла своєму онуку [PERSON] . Відповідно до записусекретаря виконкому Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 24.09.2009 року встановлено, що заповіт зареєстровано в спадковому реєстрі за № 41330014, не відмінявся та не скасовувався, /а.с. 6/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] в с. Старі Трояни Кілійського району Одеської області, актовий запис № 56 від 16.12.2008 року, /а.с. 5/ . Відповідно до довідки наданої Старотроянівською сільською радою Кілійського району Одеської області за вих.. № 690 від 14.11.2018 року встановлено, що [PERSON] , 1928 року народження, яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1957 року до дня смерті. На день її смерті за вказаною адресою проживав та доглядав за бабусею її онук, [PERSON] , 1974 року народження. Заповіт складено на ім`я [PERSON] , 1974 року народження, /а.с. 26/. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 68986284 від 19.05.2022 року сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, встановлено, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась, /а.с. 23-24/. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Старотроянівської сільської ради загальною площею 3,71 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 477332, виданого головою Старотроянівської сільської Ради народних депутатів 19.03.2001 року на підставі рішення XV сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 13 лютого 2001 року № 147 - [PERSON] , померлій [INFO] та задовольняє відповідну вимогу. Стосовно визнання права власності на земельні ділянки за [PERSON] , суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved