Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

І. Описова частина Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 15.12.2021 надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідачки 3% річних від простроченої суми та індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання за загальну суму 13636,52 гривень. Свій позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору №HAXRRX17580008 від 22.11.2007 банк надав [PERSON] кредит в сумі 4220,39 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач не виконувала взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків, тому судовим наказом Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2008 з [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість в розмірі 4730,32 грн нараховану станом на 15.08.2008. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми та індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання на загальну суму 13636,52 грн, що спонукало АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом неодноразово здійснювалися виклики відповідача відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток. Поштове відправлення було вручне відповідачці. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2022 постановлено про заочний розгляд справи та винесення заочного рішення суду. Отже враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судовим наказом Добровеличківського районного суду Кіровоградської області №2-п-123/08 виданого 08.09.2008 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в рахунок оплати боргу за кредитним договором кошти в сумі 4770 гривень 82 копійки . Судовий наказ набрав чинності 27.09.2008 ( а.с. 10-11). Постановою начальника відділу ВДВС Добровеличківського РУЮ про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2009 ВП №12407429, виконавчий документ було повернуто у зв`язку із відсутністю майна на яке може бути звернуто стягнення, а також встановити місце знаходження боржника не можливо ( а.с.61). Постановою державного виконавця виконавчої служби Добровеличківського районного управління юстиції Косюг М.Б., про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.12.2010 ВП №20560967, виконавчий документ було повернуто у зв`язку із неможливістю з`ясування місця проживання та місцезнаходження боржника ( а.с.62). Згідно розрахунку суми боргу [PERSON] за період з 16.08.2008 по 23.11.2021 становить 13636,52 грн, та складається із: інфляційних витрат у розмірі 12071,54 грн, та 3% річних у розмірі 1564,98 грн ( а.с. 12-17). Відповідно до наданих розрахунків, позивач визначаючи розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідача за період з 16.08.2008 по 23.11.2021 рахував наступним чином, а саме: суму заборгованості множив на облікову ставку Національного банку України за відповідний період та ділив на кількість днів у році та множив на відповідну кількість днів у відповідному періоді року за відповідною обліковою ставкою Національного банку України (а.с.16-17). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, наявність судового рішення про стягнення боргу не позбавляє позивача права на стягнення з відповідача інфляційних втрат за користування грошовими коштами та трьох відсотків річних на підставі частини другої статті 625 ЦК України. У Постанові Верховного Суду України у справі № 6-2311цс16 від 22.03.2017 зроблений висновок про те, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми та борг з врахуванням індексу інфляції, виходячи із суми боргу за договором позики, яка становить у розмірі 4730,32 гривень. [PERSON] не надала суду доказів того, що вона погасила зазначену заборгованість у повному обсязі або частково. При дослідженні наданого позивачем розрахунку, суд діййшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та стверджує порушення відповідачем обов`язків за кредитним договором щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, якщо позов задоволено судовий збір покладається на відповідача. Отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 2270 гривень 00 копійок . Враховуючи зазначене, на підставі ст.ст.526,530,625,1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України ,

Outcome: approved