Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку, площею 0,50 га, (0,45 га - для ведення особистого підсобного господарства та 0,05 га - для забудови), що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказаний позов обґрунтований тим, що після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,50 га, (0,45 га - для ведення особистого підсобного господарства та 0,05 га - для забудови), що розташована за адресою: [ADDRESS] (Тернівський старостинський округ Недригайлівської селищної ради). Позивач є спадкоємцем за заповітом. Однак, при зверненні позивача до нотаріуса за оформленням спадщини, нотаріусом позивачу було фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину шляхом надання роз`яснення про неможливість вчинення нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця, чим позивач і скористався. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибув, подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Недригайлівської селищної ради Сумської області, відповідача по справі, у підготовче судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в селі Бабаків, Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 23 січня 1996 року Недригайлівським РВ УМВС України в Сумській області (а.с. 5). [INFO] в [ADDRESS] помер рідний дід позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина. Так, за життя, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,50 га, з них: 0,45 га - для ведення особистого підсобного господарства, 0,05 га - під забудовою, яка розташована на [ADDRESS] , що підтверджується витягом з рішення виконкому № 7 від 0.01.1994 Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області (а.с. 10). З довідки, виданої виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради 04.01.2021 № 01, слідує, що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] постійно проживав у [ADDRESS] . На момент смерті з ним були зареєстровані і проживали дружина [PERSON] та онук [PERSON] , позивач по справі. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Тернівської селищної ради не посвідчувався (а.с. 13). [INFO] в [ADDRESS] померла рідна баба позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина. За життя, 24 жовтня 2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідченим секретарем виконавчого комітету Тернівської селищної ради народних депутатів та зареєстрований за № 448, за яким все своє майно, яке буде їй належати на момент смерті заповіла [PERSON] , позивачу по справі (а.с. 11). З довідки, виданої виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради 04.01.2021 № 02, слідує, що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] постійно проживала у [ADDRESS] . На момент смерті з нею ніхто не був зареєстрований і не проживав. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Тернівської селищної ради посвідчувався 24.10.2000, реєстровий № 448, не змінювався і не відмінявся (а.с. 13). Позивач частково прийняв спадщину після смерті баби та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 12). Як слідує з матеріалів справи, до спадкового майна [PERSON] належить, зокрема, земельна ділянка загальною площею 0,50 га, з них: 0,45 га - для ведення особистого підсобного господарства, 0,05 га - під забудовою, яка розташована на [ADDRESS] . Проте, правовстановлюючий документ, які б підтверджував право власності спадкодавця на земельну ділянку, відсутній, у зв`язку з чим, позивач позбавлений можливості належним чином оформити спадкові права на це майно в нотаріальному порядку. На підставі вищевикладеного, суд вважає обставини належності земельної ділянки спадкодавцю встановленими, а [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] в установленому законодавством порядку. При цьому, оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, відсутній. При зверненні до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, позивачу було відмовлено в цьому шляхом надання роз`яснення про неможливість вчинення нотаріальної дії та позивачу рекомендовано звернутись до суду для захисту свого права власності на земельну ділянку, як за спадкоємцем, чим позивач і скористався. Так як зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є лише, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Стаття 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що матеріалами справи встановлено та повністю підтверджено належність спірної земельної ділянки на праві власності спадкодавцю, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а також беручи до уваги відсутність у позивача можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, Недригайлівська селищна рада Роменського району Сумської області, відповідач, повністю це визнає та не заперечує, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, а тому задовольняє позов про визнання права власності за позивачем [PERSON] на земельну ділянку площею 0,50 га, з них: 0,45 га - для ведення особистого підсобного господарства, 0,05 га - під забудовою, яка розташована на [ADDRESS] (Тернівський старостинський округ Недригайлівської селищної ради), в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимога про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, позивачем не заявлялась. На підставі викладеного,

Outcome: approved