Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

08.12.2021 Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в якому просить стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 23582,36грн., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в результаті даної ДТП, що сталася з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки «ВАЗ-2108», державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ "НАСК"ОРАНТА", на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 163708914, на 21.07.2020 року (дата ДТП), діючий. На час скоєння даної ДТП, [PERSON] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому МТСБУ було прийнято рішення (Наказ №3.1/186 від 13.01.2021 року), про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] , грошові кошти в розмірі 22 253,36грн. Таким чином, у МТСБУ виникло право зворотньої вимоги саме до відповідача, як до особи, яка визнала свою вину, в розмірі понесених витрат, що складають 23582,36грн., з яких 22253,36грн. відшкодування шкоди, 1329,00грн. за надані послуги аварійного комісара. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав Моторне (транспортне) страхове бюро України, тому представник позивача змушений був звернутись до суду з позовною заявою. Ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова Мички Б.Р. від 22.12.2021 матеріали позову передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Львова (а.с.35-36). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 04.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в спрощеному позовному провадженні (а.с.41). Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , 21 липня 2020 року о 10 год.30 хв. в стані алкогольного сп`яніння, на 15км.+600 м. автодороги М-11 «Львів-Шегині» в с. Бартатів Городоцького району Львівської області, керуючи автомобілем «Mitsubishi Galant» д.н.з. [NUMBER] , в напрямку с. Шегині, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху - виконанням маневру обгону, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, а також, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на смугу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем «Range Rover» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «ВАЗ-2108» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , як наслідок спричинив пасажиру автомобіля «ВАЗ-2108» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , відкритий багато уламковий внутрішньо-суглобовий перелом дистального епіметафатізу правого стегна, що відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Також внаслідок ДТП вище вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] , [INFO] , будучи обвинуваченим в судовому засіданні, яке відбувалось 16.11.2020 року в Городецькому районному суді Львівської області,у кримінальній справі №441/1871/20, вину визнав повністю, та заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та відшкодуванням їй завданих ним збитків. Ухвалою Городецького районного суду Львівської області від 16.11.2020 року в справі №441/1871/20, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, кримінальне провадження №12020140180000337 - закрито. В результаті даної ДТП, що сталася з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки «ВАЗ-2108», державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ "НАСК"ОРАНТА", на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 163708914, на 21.07.2020 року (дата ДТП), діючий. На час скоєння даної ДТП, [PERSON] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно Висновку №176 експертного товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку завданого власнику автомобіля «ВАЗ-2108» реєстраційний номер [NUMBER] , від 03.12.2020 року, складеного судовим експертом ТзОВ "фірма "Експертиза" Галамай Я.І., вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 26 891,70 гри.. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч. І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, власнику автомобіля «ВАЗ-2108» державний номерний знак [NUMBER] , відшкодована не була, в зв`язку з чим, представник власника пошкодженого автомобіля - [PERSON] , звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою. Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". МТСБУ було прийнято рішення (Наказ №3.1/186 від 13.01.2021 року), про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] , грошові кошти в розмірі 22 253,36грн., що підтверджується платіжним дорученням № 689253 від 27 січня 2021 року. Крім того, МТСБУ було сплачено ТзОВ "фірма "Експертиза", за надані послуги аварійного комісара (за огляд авто та збір документів) у розмірі 1 329,00 грн., шо підтверджується платіжним дорученням № 941822 від 11 березня 2021 року, та Актом виконаних робіт. Таким чином, у МТСБУ виникло право зворотньої вимоги до [PERSON] , однак, відповідач не відшкодував МТСБУ шкоду в порядку регресу. Відповідно до п. п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як вбачається з матеріалів справи, МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» здійснило виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд, за наслідками повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, враховуючи, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] і він не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що позивач відшкодував потерпілій особі шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, дійшов висновку, що позов МТСБУ є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 22253,36грн. До того ж, МТСБУ у позові просить стягнути з відповідача на його користь витрати за огляд авто та збір документів (послуги аварійного комісара) в розмірі 1329,00грн. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Оскільки у ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» не передбачено відшкодування витрат за огляд авто та збір документів, правових підстав для задоволення позову в цій частині немає. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2270,00грн. судового збору.

Outcome: partial