Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого прохав суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 4492,40 грн.. Ухвалою суду від 07.02.2022 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано строк на усунення виявлених недоліків. 15.02.2022 року позивач на усунення виявлених недоліків подав до суду заяву з додатками. У заяві на усунення недоліків позивач заявив клопотання про залучення до участі у розгляді справи [PERSON] , який є власником іншої частини будинку. Ухвалою суду від 21.01.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До участі у розгляді справи залучено [PERSON] , як третю особу, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору. В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначив, що він є власником частини будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право його власності підтверджується договором купівлі-продажу 1/2 частки земельної ділянки та розташованої на ній 31/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями від 25.09.2020 року. Продавцем даного будинку був [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Власником іншої частини будинку та земельної ділянки є [PERSON] . Станом на 25.09.2020 року (на час продажу будинку) в ньому були зареєстровані наступні особи: [PERSON] та його дружина [PERSON] . За усною домовленістю продавця та покупця вищезазначені особи мали негайно знятися з місця реєстрації в день продажу будинку, оскільки втратили право власності на нього. Будучи впевненим, що зазначені особи знялися з реєстрації останнього місця проживання ( [ADDRESS] ) він зі своєю родиною заселився у власний будинок та зареєструвалися за вищевказаною адресою. Нещодавно йому стало відомо, що станом на 01.12.2021 в будинку залишилася зареєстрована дружина продавця будинку [PERSON] . Будь-яких усних чи письмових домовленостей між відповідачем та ним стосовно її реєстрації у будинку не існує. На його усні прохання в телефонному режимі щодо зняття з реєстрації відповідач ніяким чином не реагувала, останнім часом навіть не відповідала на телефонні дзвінки, після чого заблокувала його номер телефону. Наразі місце проживання відповідача йому невідоме. Такі дії відповідача порушують його права як власника будинку. Окрім того, на даний час він проживає у будинку із своєю сім`єю (дружина - [PERSON] , малолітній син - [PERSON] ). У зв`язку з реєстраціїєю там відповідача, відсутня субсидія на комунальні послуги та інші пільги. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися, однак позивач завчасно подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги прохав задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явилася, хоча про час місце та день судового засідання була належним чином повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності прохав задовольнити позовні вимоги позивача. По суті позовних вимог вказав, що він, [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] є власником 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0889 га, кадастровий номер - 5310436500:13:001:0840, та співвласником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Будинок розділений на дві частини, де проживають дві окремі сім`ї. Відповідача по справі ( [PERSON] ) знає, оскільки раніше проживала у своїй частині будинку зі своїм чоловіком. Остання не являється його родичем та не зареєстрована у його частині житлового будинку. Вже майже півтора роки він її не бачив, оскільки вони продали свою частину будинку та виїхали у невідомому мені напрямку. У вересні 2020 року 1/2 частину будинку придбав [PERSON] , який наразі проживає там із своєю сім`єю. Вважаю, що позовні вимоги [PERSON] повністю обґрунтовані та законні, а [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та з урахуванням наявних клопотань, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Позивач [PERSON] є власником 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0889 га, кадастровий номер 5310436500:13:001:0840, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташованої на ній 31/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями розташованими за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2020 року посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп О.Е., зареєстровано в реєстрі за №1188. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 25.09.2020 року №225626787, №225628008 право власності на вказані об`єкти зареєстровано в Реєстрі 25.09.2020 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за номером довідки №298557037 від 08.02.2022 року, іншим співвласником 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0889 га, кадастровий номер 5310436500:13:001:0840, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташованої за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , запис про реєстрацію права власності 22.10.2019 року, на підставі рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: б/н, виданим й 03.09.2019 року, видавник Кременчуцька міська рада Полтавської області; договір про поділ нерухомого майна що є у спільній сумісній власності, серія та номер р .№1149, бланки НМВ 399921 - НМВ 399922, виданий 21.09.2020, видавник: Прокоп О.Е. приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області. Відповідно до витягу з рішення ХХХХ сесії V скликання Крюківської районної ради міста Кременчука від 28.10.2010 року, земельна ділянка площею 889 кв.м. передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у спільну власність гр. [PERSON] в частці 19/50 та [PERSON] в частці 31/50 по [ADDRESS] . Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості щодо реєстрації права власності на 19/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями розташованими за адресою: [ADDRESS] , відсутні. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , наразі зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Остання була зареєстрована за вказаною адресою зі згоди попереднього власника даної частини домоволодіння [PERSON] . Співвласник домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] , у своїх поясненнях підтвердив обставини зазначені позивачем, а саме, що [PERSON] до купівлі позивачем своєї частки даного будинку проживала у ньому разом з чоловіком [PERSON] , однак вже півтора року в ньому не з`являється, у вересні 2020 року їх частину придбав [PERSON] який наразі проживає у ній разом зі своєю сім`єю. Тож, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , яка була зареєстрована у домоволодінні позивача зі згоди минулого власника та після відчуження минулим власником домоволодіння позивачеві фактично не проживала, та не користувалася домоволодінням за адресою місця реєстрації, при цьому її реєстрація створює перешкоди позивачу у здійсненні права власності, зокрема, впливає на розрахунок комунальних платежів. Стаття 383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово . Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених\~частиною одинадцятою\~статті 6 цього Закону. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Тож, судом встановлено, що відповідач будучи зареєстрованою у означеному вище домоволодінні, не проживає за адресою реєстрації з 25.09.2020 року, при цьому факт реєстрації відповідача створює позивачу, як власнику даної квартири, певні перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а тому відповідача [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування 31/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями розташованими за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. Відповідно до\~п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючі надані стороною позивача докази на підтвердження витрат, які сторона сплатила в рахунок отримання професійної правничої допомоги, суд вважає їх доведеними та з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Outcome: approved