Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

[PERSON] пред`явив позов до [PERSON] з вимогами: визнати недійсним заповіт від 08.08.2016, посвідчений секретарем Конюшківської сільської ради Британ А. І. від імені [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за № 10; визнати недійсним дублікат заповіту, виданий 08.11.2019 секретарем Конюшківської сільської ради Британ А. І., зареєстрований в реєстрі за № 19; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON] . 24.12.2019 приватним нотаріусом Рогатинського нотаріального округу Клід О. Я.; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,8528 га, кадастровий номер 2624483100:02:001:0067. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла матір позивача, [PERSON] . 26.02.2009 [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Після смерті матері він дізнався про наявність заповіту від 22.08.2016, згідно з яким матір все своє майно заповіла його сестрі [PERSON] . Вважає зазначений заповіт недійсним з тих підстав, що [PERSON] його не підписувала, підтвердженням чого є висновок експерта, наданий в межах кримінального провадження. Окрім того, в заповіті відрізняються дати складення та реєстрації, не зазначено, що він посвідчений вдома в [PERSON] , в журналі нотаріальних дій не вказано, яку дію вчинено, немає підпису [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов заперечили повністю. Представник відповідача обґрунтував заперечення тим, заповіт відповідає вимогам законодавства, а недоліки оформлення заповіту не є такими, що впливають на його дійсність. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову частково. Так, згідно з копіями свідоцтв про смерть [NUMBER] та [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] [INFO] . [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Згідно з копією заповіту від 26.02.2009 [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Згідно з копією заповіту від 08.08.2016 [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . В цьому заповіті зазначено, що його складено в сільській раді. Зареєстрований заповіт 11.08.2016 за № 10. В дублікаті заповіту, виданого [PERSON] 08.11.2019, дату складення заповіту вже зазначено як 11.08.2016. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 17.11.2020 від імені [PERSON] було посвідчено два заповіти 11.09.2008 та 11.08.2016 та видано один дублікат на заповіт від 11.08.2016. Заповіт від 11.08.2016 посвідчений в Конюшківській сільській раді, внесений в Спадковий реєстр 28.11.2016. У відповіді виконавчого комітету Конюшківської сільської ради від 30.07.2020 на запит адвоката Свериди Г. С. зазначено, що підпис [PERSON] в журналі за заповіт, який посвідчувався на дому 11.08.2016, відсутній в зв`язку з тим, що журнал для реєстрації нотаріальних дій вилучався відповідними органами для перевірки. Згідно з копією заяви від 18.06.2019 [PERSON] прийняла спадщину [PERSON] [PERSON] своєю заявою від 04.07.2019 відмовилася від обов`язкової частки у спадщині [PERSON] . Згідно з копією державного акта на право власності на земельну ділянку від 11.12.2008 [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,8528 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Конюшківської сільської ради. 24.12.2019 приватний нотаріус Рогатинського нотаріального округу Клід О. Я. видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадщину [PERSON] , яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8528 га, що розташована на території Конюшківської сільської ради, кадастровий номер 2624483100:02:001:0067. Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.12.2019 приватний нотаріус Рогатинського нотаріального округу Клід О. Я. прийняла рішення, індексний номер: 50460497 від 24.12.2019, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,8528 га, кадастровий номер 2624483100:02:001:0067, за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.12.2019. На підтвердження обставини підписання заповіту від 11.08.2016 не [PERSON] , а іншою особою, позивач надала копію висновку експерта Івано-Франківського НДЕКС Іванюка В. З. від 12.10.2020 № СЕ-19/109/8/7-312ПЧ/20, складеного за наслідками проведення експертизи в межах кримінального провадження № 12020090210000149, про те, що підпис у графі «Підпис заповідача» в заповіті від 08.08.2016, посвідченому секретарем Конюшківської сільської ради Британ А. І. та зареєстрованому в реєстрі за № 10, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Ухвалою суду від 23.04.2021 в справі призначено повторну почеркознавчу експертизу, у зв`язку з тим, що висновок експерта є неповним, необґрунтованим, таким що суперечить показанням свідка. За наслідками проведення повторної почеркознавчої експертизи експерт Івано-Франківського НДЕКС Тутецька Н. В. склала висновок від 07.12.2021 № СЕ-19/109-21/4721-ПЧ, згідно з яким підпис від імені [PERSON] у графі «Підпис заповідача» в заповіті від 08.08.2016, посвідченому секретарем Конюшківської сільської ради Британ А. І. та зареєстрованому в реєстрі за № 10, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Знову ж таки, цей висновок експерта є неповним і необґрунтованим, адже в ньому не враховано специфічних ознак, характерних для заповідача похилого віку, якій на день складення заповіту виповнилося 88 років, не використано відповідних методик дослідження підписів, виконаних особами похилого віку (див. статтю: [PERSON] , [PERSON] «До питання дослідження підписів, виконаних особами похилого та старечого віку»), тому він не доводить факту підписання заповіту від 11.08.2016 не [PERSON] , а іншою особою. Показання свідка [PERSON] суд не бере до розгляду, оскільки вони не стосуються предмета доказування. Свідок [PERSON] надала показання, що посвідчувала заповіт [PERSON] за її місцем проживання. Про те, що [PERSON] хоче скласти заповіт їй повідомила, зателефонувавши, сусідка [PERSON] [PERSON] . Під час цієї розмови [PERSON] передала телефон [PERSON] , яка сказала [PERSON] на кого складати заповіт. Підготувавши текст заповіту, прийшла до [PERSON] додому, встановила її особу, прочитала їй заповіт, який [PERSON] стоячи самостійно підписала, обпершись на стіл. Заповіт було посвідчено 11.08.2016, а дата «08.08.2016», в ньому зазначена помилково через те, що того дня вона набрала текст заповіту. Про те, що заповіт посвідчений вдома в [PERSON] не зазначено в самому заповіті, оскільки вона на той час не була обізнана з порядком посвідчення заповітів, і підготовила заповіт за попереднім взірцем. Журналу для реєстрації нотаріальних дій на момент посвідчення заповіту не було, тому запис про вчинення нотаріальної дії до нього було здійснено пізніше після його заведення. Свідок [PERSON] надала показання, що на прохання [PERSON] подзвонила [PERSON] для того, щоб вона склала заповіт. [PERSON] приходила двічі до [PERSON] першого разу, щоб з`ясувати зміст заповіту, другого разу для його посвідчення. Другий раз [PERSON] прийшла до [PERSON] разом з [PERSON] [PERSON] в цей час лежала на ліжку. [PERSON] зачитала заповіт, згідно з яким [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . [PERSON] піднялася і сказала, що не пам`ятає як підписуватися. Звернулася до [PERSON] з проханням, щоб вона за неї підписалася. [PERSON] відмовилася від цього і [PERSON] стала біля столу і великими буквами написала: «Ільків». Запевнила, що була особисто присутньою під час підписання [PERSON] заповіту. [PERSON] під час повторного допиту заперечила факт присутності [PERSON] в кімнаті будинку [PERSON] під час посвідчення заповіту. Зазначила, що [PERSON] в цей час перебувала або на подвір`ї, або в сусідній кімнаті. Повідомила, що двічі приходила до [PERSON] в різні дні для складення заповіту і для його посвідчення. В заповіті вказала № 10 як реєстраційний номер заповіту з огляду на кількість заповітів, посвідчених з початку року. Заповідач підписалася тільки в двох примірниках заповітів, в реєстрі вчинення нотаріальних дій не підписувалася з огляду на його відсутність. [PERSON] під час повторного допиту зазначила, що не була присутньою в одній кімнаті з [PERSON] та [PERSON] під час посвідчення заповіту, а просто була в будинку в сусідній кімнаті та бачила як [PERSON] підписувала заповіт. Відповідно до ст.\~1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.\~1247\~ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 № 3306/5: Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням . Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування (наприклад: "У зв`язку з хворобою заповідача заповіт посвідчено за адресою: [ADDRESS] ") (п. 2.1 розділу ІІ). Заповіт має бути складений в письмовій формі ,із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом (п. 1.4 розділ ІІІ). Відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів та інформація про їх скасування, зміну або видачу дубліката підлягають обов`язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491 "Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі" (п. 1.10 розділ ІІІ). У разі втрати або зіпсування заповіту, посвідченого посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою заповідача видається дублікат втраченого (зіпсованого) заповіту згідно з порядком, передбаченим статтею 53 Закону України «Про нотаріат». Дублікат заповіту повинен містити весь текст посвідченого документа. На дублікаті документа робиться відмітка про те, що він має силу оригіналу, і вчиняється посвідчувальний напис. Крім того, про видачу дубліката посадова особа органу місцевого самоврядування робить відмітку на примірнику документа, який зберігається в наряді (справі) органу місцевого самоврядування, із зазначенням дати, підпису посадової особи, яка видала дублікат документа, та прикладенням печатки органу місцевого самоврядування (п. 2.16 розділу ІІ). Відповідно до\~ст. 52 Закону України «Про нотаріат», пункту 2.12 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, усі нотаріальні дії, які вчиняються посадовою особою органу місцевого самоврядування, реєструються у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування. Запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій є доказом вчинення нотаріальної дії. Згідно з п. 7.45 розділу VII Правил ведення нотаріального діловодства усі особи та/чи їх представники, які записані в графі 3 реєстру для реєстрації нотаріальних дій (у тому числі перекладачі), особи, що підписувалися на документі на прохання фізичних осіб, які у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не могли підписатися власноруч, підписуються у графі 7 Реєстру із зазначенням прізвищ. Згідно з\~п.\~10\~Порядку державної\~реєстрації заповітів\~і спадкових\~договорів у\~Спадковому реєстрі\~заяви про\~реєстрацію подаються\~(надсилаються)\~Реєстратору в день вчинення відповідної нотаріальної дії. В спірному заповіті зазначено, що він вчинений в приміщенні сільської ради. Однак згідно з показаннями свідків він вчинений в житловому будинку [PERSON] . Дата складення заповіту згідно з показаннями свідків та відомостями із Спадкового реєстру 11.08.2016, однак в заповіті цю дату зазначено як «08.08.2016». Під час посвідчення заповіту, окрім заповідача та посадової особи органу місцевого самоврядування, перебувала стороння особа [PERSON] , адже згідно з її ж показаннями вона бачила як [PERSON] підписувала заповіт, чула його зміст під час його оголошення [PERSON] . Заповідач не зазначила власноручно в заповіті перед його підписом про те, що заповіт був прочитаний уголос та підписаний нею. В реєстр (журнал) для реєстрації нотаріальних дій не внесено запис про вчинену нотаріальну дію в день її вчинення, а також в ньому відсутній підпис заповідача. Отже, під час вчинення заповіту не дотримано вищезазначених вимог законодавства щодо форми та порядку посвідчення заповіту. Заповіт як односторонній правочин повинен відповідати загальним вимогам для чинності правочину. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з ч. 1 ст.\~1257\~ЦК України нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Отже, заповіт, складений [PERSON] на користь [PERSON] , та дублікат цього заповіту є нікчемними в силу вимог закону і в резолютивній частині судового рішення необхідно відмовити у задоволенні вимоги про визнання їх недійсними. Відповідно до ч. 1 ст.\~1301\~ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Оскаржуване свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане на підставі нікчемного правочину, тому позовна вимога про\~визнання його недійсним є обґрунтованою та підлягає задоволенню. З огляду на визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, враховуючи відповідний спосіб захисту порушеного права згідно із ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягає скасуванню рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial