Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів шляхом визнання протиправним нарахування вартості послуг з централізованого опалення та зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.04.2016 року є власником квартири [ADDRESS] і є споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються Комунальним підприємством Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». З 2016 року по 2017 рік споживчі послуги з центрального опалення позивачу надавались ПАТ «Київенерго». У 2017 році у зв`язку з переобладнанням у будинку більше ніж 90% квартири на автономне опалення було встановлено газовий котел, складено технічну документацію за проектом ПАТ «Київгаз». З 07.07.2017 року опалення та гаряче водопостачання здійснюється індивідуально. Всі необхідні документи для фіксування відключення від системи централізованого опалення було надано до ПАТ «Київенерго». Починаючи з 24.04.2018 року постачальником послуг з централізованого опалення є Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». 12.10.2018 року представником Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було складено акт обстеження №1/12/10/18-3, відповідно до якого встановлено наявність індивідуального опалення та гарячого водопостачання. У листопаді 2019 року позивачем отримано рахунок з якого вбачається, що станом на 01.11.2019 року борг з централізованого опалення відсутній, але при цьому у графі перерахунок позивачу виставлено до сплати 43272,68 грн., а також здійснено нарахування за централізоване опалення за жовтень 2019 року. Вважає, що вказані нарахування є протиправними. Відповідач свідомо ігнорує факт відключення 90% приміщень в будинку позивача, оскільки вони обладнані автономними системами опалення, про що неодноразово направлялись листи. Проте вказані листи також залишені відповідачем без уваги. На підставі викладеного просила визнати дії Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо нарахування позивачу вартості послуг з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з жовтня 2019 року по дату набрання рішенням законної сили та зобов`язати здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення з жовтня 2019 року по дату набрання рішенням законної сили. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження 23.06.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що Підприємство не є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та не несе відповідальності за дії або бездіяльність вказаної особи та не має інформації щодо її господарської діяльності. Підприємство здійснює постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води споживачам у місті Києві з 01.05.2018 року та не несе відповідальності за дії або бездіяльність ПАТ «Київенерго» за період до 01.05.2018 року Станом на 01.10.2019 року борг за послугу з централізованого опалення по квартирі Позивача був відсутній. Нарахування по зазначеній квартирі здійснювались лише за опалення місць загального користування (МЗК) У зв`язку зі зверненнями власників квартир у багатоквартирних житлових будинках Голосіївського району, які в різні часи відмовилися від послуг з централізованого опалення (ЦО) та гарячого водопостачання (ЦПГВ) шляхом встановлення систем автономного (індивідуального) опалення, Структурний підрозділ «ЕНЕРГОЗБУТ» КП «Київтеплоенерго» листом від 12.09.2019 № 30/1/1/3734, звернувся до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням надання копії відповідного витягу з протоколу засідання постійної діючої міжвідомчої комісії Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації за адресою: [ADDRESS] . У своїй відповіді (копія додається) на вказаний вище лист Підприємства, Еолосіївська районна в місті Києві державної адміністрації повідомила, що Постійною діючою міжвідомчою комісією Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації не розглядалося питання щодо відключення від загальнобудинкових мереж теплопостачання та відмови від послуги централізованого опалення шляхом встановлення систем автономного (індивідуального) опалення за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи наведене вище, Голосіївська районна в місті Києві державної адміністрації немає можливості надати копію вищезазначеного витягу з протоколу. На підставі наведеного в жовтні 2019 року відповідно до листа від Голосіївської РДА в програмному комплексі для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги по квартирі Позивача, було проведено коригування (донарахування) за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року включно. Суму, отриману в результаті перерахунку було відображено в квитанції для сплати за послугу з централізованого опалення за жовтень 2019 року. Станом на теперішній час, жодних дозвільних документів на відключення від мереж ЦО та ЕВП будинку позивачем - споживачем до Підприємства не надано. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. Також, 23.06.2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2021 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено. 05.10.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій вона зазначила, що станом на 28.03.2018 вона мала статусу споживача послуг централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] лише в частині зобов`язань з оплати опалення місць загального користування. Станом на 01.10.2019 року жодної заборгованості за послугу з централізованого опалення по квартирі позивача не було. Даний факт не спростовано відповідачем. Тобто у випадку надання послуги з теплопостачання з 28.03.2018 відповідач зобов`язаний був щомісячно надавати/виставляти платіжне доручення з зазначенням кількості спожитої теплової енергії. Жодного доказу на виконання своїх обов`язків з виставлення рахунків відповідачем не надано до відзиву. 07.10.2021 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких він зазначив, що Позивачем не надано документів, які підтверджують прийняття органом місцевого самоврядування рішення щодо можливості відключення зазначеного приміщення від централізованого опалення. Крім того, п. 25 Правил встановлено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Самовільне відключення від мережі централізованого опалення не є підставою для припинення нарахування платежів. Зазначені висновки викладені в постановах Верховного Суду у справі №500/5362/17 від 22.07.2020, у справі №643/133/17 від 18.06.2020. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.04.2016 року позивач власником квартири [ADDRESS] . Як зазначає позивач з 2016 року по 2017 рік споживчі послуги з центрального опалення позивачу надавались ПАТ «Київенерго». У 2017 році у зв`язку з переобладнанням у будинку більше ніж 90% квартири на автономне опалення було встановлено газовий котел, складено технічну документацію за проектом ПАТ «Київгаз». З 07.07.2017 року опалення та гаряче водопостачання здійснюється індивідуально. Всі необхідні документи для фіксування відключення від системи централізованого опалення було надано до ПАТ «Київенерго». Починаючи з 24.04.2018 року постачальником послуг з централізованого опалення є Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». 12.10.2018 року представником Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було складено акт обстеження №1/12/10/18-3, відповідно до якого встановлено наявність індивідуального опалення та гарячого водопостачання. У листопаді 2019 року позивачем отримано рахунок з якого вбачається, що станом на 01.11.2019 року борг з централізованого опалення відсутній, але при цьому у графі перерахунок позивачу виставлено до сплати 43272,68 грн., а також здійснено нарахування за централізоване опалення за жовтень 2019 року. Позивач вважає дії Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо нарахування вартості послуг з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з жовтня 2019 року неправомірними та просила зобов`язати здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення з жовтня 2019 року по дату набрання рішенням законної сили, на що слід зазначити наступне. Встановлено, що на підставі рішення Київської міської ради від 20 червня 2017 року N 439/2661 «Про припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», припинено дію Угоди 2001 з 27 квітня 2018 року та передбачено визначити комунальне підприємство та закріпити за ним на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, повернуте із володіння та користування ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» після припинення Угоди. Розпорядженням КМДА від 27.12.2017 № 1693 комунальним підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, повернуте із володіння та користування ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» після припинення Угоди, визначено Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (КП «Київтеплоенерго») (Підприємство). Таким чином після припинення Угоди, майно комунальної власності, повернуте КМДА із володіння та користування ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», і в подальшому від КМДА передано КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Відповідно до Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 Комунальному підприємству «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, Підприємство набуло статусу Виконавця послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в житловому будинку за адресою Позивача лише з 01.05.2018. Підприємство не є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та не несе відповідальності за дії або бездіяльність вказаної особи та не має інформації щодо її господарської діяльності (копія Статут Підприємства). На підставі наведених вище нормативних актів, Підприємство здійснює постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води споживачам у місті Києві з 01.05.2018 року та не несе відповідальності за дії або бездіяльність ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» за період до 01.05.2018 року. Виконавцем послуг з постачання централізованого опалення (ЦО) та ЦПГВ Підприємство стало з 01.05.2018, тому на момент виникнення договірних відносин з Позивачем, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» діяв у редакції від 24.06.2004. Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на час виникнення договірних правовідносин) договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 2 ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. 28.03.2018 у газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085), розміщено оголошення про те, що КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» стає виконавцем послуг з ЦО та ЦПГВ та розміщеного договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, який є договором приєднання та вважається акцептованим усіма споживачами, які в установленому законом порядку не надали заперечення щодо його умов. Таким чином договірні правовідносини між Підприємством та позивачем регулюються умовами надрукованого у газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085), договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Позивач є споживачем послуг централізованого опалення (ЦО) за адресою: [ADDRESS] . Питання надання послуг з централізованого опалення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (Закон) та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок здійснення нарахувань за послуги з централізованого опалення, врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (Правила), пунктом 12 яких передбачено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Відповідно до п.п. 5 п. 15 Правил, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. На власників (співвласників) приміщень також розподіляється обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування (МЗК), визначений відповідно до Методики розрахунку кількості теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, що затверджена наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 № 359. Несплата споживачем вартості житлово-комунальних послуг порушує право виконавця виробника цих послуг на отримання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк. Заборгованість за житлово-комунальні послуги - це цивільно-правове зобов`язання споживача перед комунальним підприємством. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином. Це означає, що споживач повинен оплачувати житлово-комунальні послуги вчасно і в повному обсязі. Отже, враховуючи відсутність законодавчої норми щодо питань списання заборгованості за житлово-комунальні послуги, в комунального підприємства відсутні правові підстави для списання (вилучення) заборгованості. Повідомляємо, що відомості про відключення споживачів від послуг формуються на основі інформації, яку надає диспетчерська служба. Інформація заноситься до програмного комплексу Підприємства для здійснення коректного нарахування плати за спожиті послуги з постачання гарячої води мешканцям житлового будинку за наведеною адресою. Слід звернути увагу на те, що на системі центрального опалення будинку Позивача встановлено будинковий засіб обліку теплової енергії, який враховує всі періоди ненадання або надання не в повному обсязі послуги центрального опалення. За наявності у в будинку засобу обліку, мешканцям виставляються рахунки тільки за фактично спожиті обсяги центрального опалення. Станом на 01.10.2019 року борг за послугу з централізованого опалення по квартирі позивача був відсутній. Нарахування по зазначеній квартирі здійснювались лише за опалення місць загального користування (МЗК). У зв`язку зі зверненнями власників квартир у багатоквартирних житлових будинках Голосіївського району, які в різні часи відмовилися від послуг з централізованого опалення(ЦО) та гарячого водопостачання (ЦПГВ) шляхом встановлення систем автономного (індивідуального) опалення, Структурний підрозділ «ЕНЕРГОЗБУТ» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» листом від 12.09.2019 № 30/1/1/3734 (копія додається), звернувся до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням надання копії відповідного витягу з протоколу засідання постійної діючої міжвідомчої комісії Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації за адресою: [ADDRESS] . У своїй відповіді (копія додається) на вказаний вище лист Підприємства, Голосіївська районна в місті Києві державної адміністрації повідомила, що Постійною діючою міжвідомчою комісією Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації не розглядалося питання щодо відключення від загальнобудинкових мереж теплопостачання та відмови від послуги централізованого опалення шляхом встановлення систем автономного (індивідуального) опалення за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи наведене вище, Голосіївська районна в місті Києві державної адміністрації немає можливості надати копію вищезазначеного витягу з протоколу. На підставі наведеного в жовтні 2019 року відповідно до листа від Голосіївської РДА в програмному комплексі для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги по квартирі позивача, було проведено коригування (донарахування) за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року включно. Суму, отриману в результаті перерахунку було відображено в квитанції для сплати за послугу з централізованого опалення за жовтень 2019 року. Станом на теперішній час, жодних дозвільних документів на відключення від мереж ЦО та ЕВП будинку позивачем - споживачем до Підприємства не надано. Вказаного не спростовано і позивачем. Також, пунктом 3.1. Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №169 від 06.11.2007 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 №4», передбачено: «У назві розділу слова «окремих приміщень житлового будинку» замінити словами «окремого житлового будинку (будинків)». З наведеного вказаного вище наказу вбачається, що відключення від мереж ЦО та ЕВП приміщень (квартир) в житловому будинку з 2007 року було заборонено. Вказаний вище наказ втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Наказу міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 «Про затвердження Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води», яким в розділі III Порядок відокремлення (відключення) власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від ЦО та ГВП, пунктом 1 передбачено, що Власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ЕВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ЕВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ЕВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Пунктом 24 та 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (Правила), передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169 (Порядок) визначає процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Згідно п. 1 розділу III Порядку власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. При цьому Порядком передбачено, що для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення. Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії. Однак, позивачем не надано документів, які підтверджують прийняття органом місцевого самоврядування рішення щодо можливості відключення зазначеного приміщення від централізованого опалення. Крім того, п. 25 Правил встановлено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Самовільне відключення від мережі централізованого опалення не є підставою для припинення нарахування платежів. Зазначені висновки викладені в постановах Верховного Суду у справі №500/5362/17 від 22.07.2020, у справі №643/133/17 від 18.06.2020. Ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 908/1349/19 дійшов висновку, що самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати. Причиною спору у справі стало питання про наявність чи відсутність підстав для укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в редакції позивача. Скасовуючи рішення місцевого господарського суду про задоволення позову та приймаючи нове рішення про відмову в позові, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Товариство не є споживачем послуг з теплопостачання в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (від 09.11.2017 № 2189-УІІІ), оскільки воно було відключено попереднім надавачем послуг від системи теплопостачання, про що складено відповідний акт. Однак колегія суддів Касаційного господарського суду не погодилася з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке. Виходячи з положень частини третьої статті 6, статті 627 ЦК України, статті 179 ГК України та статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для споживача відповідних послуг є обов`язковим у силу закону. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4, визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг. Порядком відключення від 22.11.2005 № 4 установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169 було внесено зміни до Порядку відключення від 22.11.2005 № 4, які унеможливили відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють відключення лише будинку в цілому. Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення від 22.11.2005 № 4 процедури. При цьому тип приміщення (житлове/нежитлове) у цьому питанні не має значення, оскільки об`єкти теплопостачання є вбудованими у багатоквартирний будинок, тип вбудованого у багатоквартирний будинок приміщення не впливає на порядок його відключення від мережі централізованого опалення. Самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта як споживача відповідних комунальних послуг, не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати. Враховуючи викладене, у діях КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» не вбачається складу цивільного правопорушення, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає. З наведеного вбачається, що КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРЕО» жодним чином не порушено права та інтереси Позивача, що виключає будь-які вимоги Позивача, або інших осіб до КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРЕО». Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невиконання або оспорювання. З цих норм слідує, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Захисту підлягає тільки порушене право. Отже, суд не може захистити права та інтереси на майбутнє. В той же час КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» жодним чином не було порушено права позивача. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких Суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77, ст. 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В п. 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наразі, позивачем не надано доказів на підтвердження правомірності своїх вимог та порушення Підприємством її прав та інтересів. З наведеного вбачається, що підстав для задоволення позовних вимог немає.

Outcome: dismissed