Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Новомосковська міська державна нотаріальна контора, в якій він просить: визначити частки в квартирі [ADDRESS] визнавши що [PERSON] , [PERSON] належить по ј частки квартири, а також [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] належало за життя по ј частини вищевказаної квартири. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який до дня смерті мешкав з ним. Заповітів за життя батько не залишив. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS] . У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачу свідоцтва, оскільки з наданих документів неможливо визначити склад спадкового майна, оскільки частина квартири належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, а саме [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . Так відповідно до свідоцтва про право власності на житло видане 31.05.1993 року Новомосковським житлово-експлуатаційним об`єднанням, зареєстроване в КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за р. № 6-1, співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Будь-яких домовленостей між співвласників щодо відступлення від рівності часток в спільній сумісній власності не було. Враховуючи, що невизначеність часток у спадковому майні яке є спільною сумісною власністю, фактично перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Відзивів на позов не надходило. Ухвалою суду від 30 березня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року витребувано копію спадкової справи, що заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . 24 травня 2022 року ухвалою суду змінено первісного відповідача, прийнято уточнений позов та закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач та/або його представник в судове засідання не з`явилися, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Просить їх задовольнити на підставі поданих доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у своїй заяві просить справу розглянути за її відсутності, позов визнає в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з`явився, у своєму клопотанні просив розглянути справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши підстави позовної заяви, а також докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 01 грудня 2017 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 945, що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.11). [INFO] помер [PERSON] ; про що 22 травня 2021 року Новомосковським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено актовий запис № 602, що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.10). Згідно свідоцтва про право власності на житло видане 31.05.1993 року Новомосковським житлово-експлуатаційним об`єднанням, зареєстроване в КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за р. № 6-1, співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). З копії спадкової справи за № 157/2018, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що після його смерті з заявами про прийняття спадщини спадкоємці не зверталися; з претензією в порядку ст. 1281 ЦК України звернулося ПАТ КБ «ПриватБанк». На випадок своєї смерті [PERSON] заповітів не складав. З копії спадкової справи № 119/2021, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за заповітом та за законом звернувся [PERSON] ; з заявою про відмову у прийнятті спадщини на користь [PERSON] звернулася [PERSON] . З копії заповіту, складеного [PERSON] 16 січня 2019 року вбачається, що на випадок своєї смерті він заповів належний йому на праві власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , 1952 року народження, [PERSON] , 1978 року народження. [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2013 року народження Таким чином, після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з частини квартири [ADDRESS] . Постановою нотаріуса від 12 лютого 2022 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири [ADDRESS] , оскільки з наданих документів неможливо визначити склад спадкового майна, оскільки частина квартири належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності. Відповідно до правовстановлювального документу - свідоцтва про право власності на житло від 31 травня 1993 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право власності на вказану квартиру отримано в результаті її приватизації згідно з розпорядженням № 00415 від 21 травня 1993 року; що також підтверджується відповіддю на запит КП «Новомосковське МБТІ ДОР» № 1135/21 від 20.01.2022 року. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 345, 346 ЦК України - фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. 2. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. За вимогами ст.ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року визначено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцеві учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Крім того, статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, враховуючи відсутність договору про поділ часток, обставин, які-б вказували на наявність підстав для зміни розміру часток, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визначення розміру часток майна у спільній сумісній власності на квартиру, підлягають задоволенню, і наявні підстави для визначення розміру часток співвласників квартири [ADDRESS] рівними, по 1/4 частині за кожним співвласником [PERSON] , [PERSON] , в тому числі за померлими [PERSON] , померлому [INFO] та [PERSON] , померлому [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved