Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

30.12.2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що 13.05.2021 року між сторонами було укладено договір позики грошових коштів на суму 8000 грн. На підтвердження передачі грошей відповідач власноруч написав розписку від 13.05.2021 року і отримав грошові кошти на умовах Договору позики у розмірі 8000 грн. Відповідно до п. 5 Договору позики, регламентовано повернення отриманої суми, в такому порядку: травень 2021 року - 1333,34 грн; червень 2021 року - 1333,34 грн; липень 2021 року - 1333,34 грн; серпень 2021 року - 1333,34 грн; вересень 2021 року - 1333,34 грн; жовтень 2021 року - 1333,30 грн. Борг може бути повернутий достроково. Вся сума позики повинна бути повернена до 01.11.2021 року, що корелюється зі змістом розписки від 13.05.2021 року. У вищевказаний строк відповідач в порушення умов Договору позики суму боргу не повернув. 18.11.2021 року через представника позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про повернення коштів та врегулювання спору в позасудовому порядку. Проте станом на дату складання даної позовної заяви від Відповідача відповідь так і не надійшла, а сума позики так і не повернута. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 8000,00 грн, а також 908,00 грн витрат по сплаті судового збору. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-сайті суду від 28.04.2022 року https://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromadyanam/ogoloshenia_pro/, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не сповістив, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 13.05.2021 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000 грн строком до 01.11.2021 року, що підтверджується складеною та підписаною особисто відповідачем розпискою від 13.05.2021 року, а також договором від 13.05.2021 року. Станом на день звернення з позовом відповідач не повернув позивачу передані в позику грошові кошти в розмірі 8000 грн. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Суд виходить з того, досліджуючи договори позики чи боргові розписки, необхідно виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. З наявної в матеріалах справи розписки та договору від 13.05.2021 року вбачається, що відповідач [PERSON] зобов`язався повернути борг позивачу [PERSON] протягом визначеного в розписці строку, а саме до 01.11.2021 року. Судом враховується, що вищезазначені розписка та договір містить в собі відомості щодо строку погашення боргу, скріплена підписом відповідача [PERSON] . Отже, вказані розписка та договір містить в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобов`язання щодо повернення боргу у визначений строк. Відповідно до ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. У частині ч.1 ст.527 ЦК України сформульоване загальне правило, відповідно до якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Таким чином, зобов`язання з повернення коштів позивачу відповідач підтвердив своїм підписом, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення коштів за договором позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 908 грн.

Outcome: approved