Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

24.02.2022 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сім`ю. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, взаємопорозуміння і повага. Відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє сварки в присутності малолітньої дитини. Шлюбні стосунки фактично припинились, внаслідок чого подальше проживання однією сім`єю є неможливим. У зв`язку з чим, позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишити на її вихованні, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », вирішити питання розподілу судових витрат. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву не подав. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення із таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 21 січня 2020 року, зареєстрований Воловецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано- Франківськ) за актовим записом №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 21.01.2020 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , який проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (довідка виконкому Нижньоворітської сільської ради №129 від 23.02.2022 р.) Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, їх шлюб існує лише формально, а тому із огляду на наведене, суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.2 ст.114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, малолітню дитину залишити на вихованні у матері та після розірвання шлюбу змінити позивачці прізвище на дошлюбне " [PERSON] ". На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок.

Outcome: approved