Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач в позовній заяві просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 11 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 71523, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» заборгованості у розмірі 10 505,68 грн (десять тисяч п`ятсот п`ять гривень шістдесят вісім копійок), та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» судові витрати у розмірі 1362,00 грн (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 копійок), що складаються з судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) та судового збору у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення процедури вчинення виконавчих написів, в тому числі і без документів, які свідчать про безспірність заборгованості, тобто що оскажуваний виконавчий напис було вчинено без належних правових підстав та з порушенням законодавства, що регулює порядок вчинення нотаріусами України виконавчих написів, а також щодо спливу строку давності на день його вчинення. Ухвалою суду від 29.12.2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 28.12.2021 року за заявою представника позивача в порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою суду від 02.05.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 27.05.2022 року від представника позивача надійшла заява про підтримку позовних вимог та розгляд справи за відсутності позивач та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. 07.02.2022 року надіслав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав у повному обсязі, заперечив наявність будь-яких порушень законодавства при вчиненні виконавчого напису, просив суд у задоволенні позову відмовити. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки на адресу його місцезнаходження. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, третя особа - виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О., у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення в порядку заочного розгляду згідно з положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, а також інші матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 71523, про стягнення з [PERSON] як з боржника за кредитним договором № 0993\\012224-ZP від 10.10.2013 року, укладеним Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛ ВЕСТА», в подальшому правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», далі - Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ФІНАНСОВОГО ЛІЗИНГУ», ТОВ «Форвард Фінансів», на користь останнього стягнуто заборгованість у розмірі 10 505,68 грн.: сума заборгованості 9855,68 грн,, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 899,70 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1700,39 грн, строкової заборгованості за комісією 165,93 грн, строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 7089,66 грн; та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650,00 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.10.2013 по 07.06.2021 роки. 24.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67642706 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 11.06.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 71523, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форфард Фінансів» заборгованості у розмірі 10 505,68 грн. За загальним правилом, який визначено статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 11.06.2021 року ТОВ «Форвард Фінансів» звернулось до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., яка на підставі ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. №1172 видала виконавчий напис, що є предметом оскарження у поточній справі. Суд вважає, що грошові зобов`язання, щодо яких нотаріусом було вчинено виконавчий напис, не можуть вважатися безспірними. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.92 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34,36,87,88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм суд дійшов таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, має існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису має існувати, та, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора у випадках, коли таке повідомлення є обов`язковим), так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі №6-887цс17 та в постанові Верховного Суду у справі №207/1587/16 від 19.09.2018 р. (провадження №14-12559св18). Заборгованість позивача перед відповідачем на час вчинення виконавчого напису не може вважатися безспірною з огляду дослідження наданих позивачем доказів та викладених відповідачем пояснень у відзиві на позовну заяву. Крім того, на момент вчинення спірного виконавчого напису від дня виникнення права вимоги за кредитним договором № 0993\\012224-ZP від 10.10.2013 року минуло більше трьох років, що виходить за межі строку, визначеного ст. 88 Закону України «Про нотаріат». З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що нотаріус мав відмовити у вчиненні нотаріального акта - виконавчого напису. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р. «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», визначено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Вказана постанова була предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду та постановою від 20.06.2018 р. залишена в силі. Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р. «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» станом на 14.08.2020 р. - дату вчинення спірного виконавчого напису - для одержання виконавчого напису нотаріусу мали бути подані: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Зазначені вимоги не були додержані нотаріусом: кредитний договір № 0993\\012224-ZP від 10.10.2013 року не є нотаріально посвідченим, що унеможливлювало вчинення нотаріусом виконавчого напису на його підставі. Аргументи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, наведених висновків суду не заперечують та не спростовують. Окрім того, згідно з правової позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року по справі №910/10374/17, де суд вказав, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. За правилами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати які пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 908,00 грн. за подання позовної заяви та судового збору в розмірі 454,00 грн. за забезпечення позову, всього 1362,00 грн.

Outcome: approved