Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до Крюківського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06.11.2020 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини припинені. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому позивач звернулася з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/5 всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні повідомив, про часткову згоду з позовом, вважає відсоток стягнення завищеним. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06 листопада 2020 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09 квітня 2021 року. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Онуфріївською селищною радою Кіровоградської області № 109 від 06 травня 2021 року, встановлено що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що співвпадає з місцем реєстрації матері [PERSON] . Згідно ст.\~75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і у разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застосування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.\~ У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (стаття 80 Сімейного кодексу України). Разом з тим, зі змісту вказаних вище норм слідує, що визначальною умовою стягнення аліментів на дружину є та обставина, чи може платник аліментів надавати таку матеріальну допомогу. Так, позивач не надала суду жодних доказів, які підтверджували, що відповідач офіційно працевлаштований на ТОВ Кременчуцька ТЕЦ. Позивачем не надано будь-яких належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів перебування її у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а також можливості надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дружини в розмірі 1/5 всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Крім того, з автоматизованої програми документообігу суду, судом встановлено, що 11.05.2022 року позивач звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, однак про це не зазначено в позові. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так на виконання вимог закону, позивачем надано копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 09.05.2022; копію акту виконаних робіт відповідно до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги адвоката від 09.05.2022 та розрахунок суми гонорару за надану правничу (правову) допомогу відповідно до якого позивачем фактично сплачено за надану правничу допомогу 1 600, 00 грн. А тому суд вважає заявлені вимоги позивача щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу підтвердженими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial