Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

14 січня 2022 року [PERSON] звернулася до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В позовній заяві, позивачка посилається на те, що 13 червня 2017 року між нею [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Веселинівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис за №24. В період шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15 серпня 2018 року вознесенським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області. 18 жовтня 2018 року Веселинівським районним судом Миколаївської області було укладено рішення у цивільній справі №472/979/18, яким стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. 03 листопада 2021 року Веселинівським районним судом Миколаївської області було ухвалено рішення про розірвання шлюбу укладеного між нею та [PERSON] . Зважаючи на те, що донька часто хворіє, зокрема з 25 жовтня 2021 року по 03 листопада 2021 року на фарингобронхіт, а з 04 листопада 2021 року по 17 листопада 2021 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні у Веселинівській ЦРЛ з діагнозом пневмонія, позивачем було понесені значні витрати на її лікування. Факт хвороби та тривалого лікування підтверджується витягом із медичної картки дитини та випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого. Зокрема на лікування фарингобронхіта та пневмонії позивачем було витрачено близько 15\~000 гривень. З них лише на лікарські засоби 8768 грн. 75 коп. Перебуваючи з дитиною в лікарі позивач телефонувала відповідачу та прохала надати додаткову матеріальну допомогу на ліки, на посилене харчування дитини та на оплату таксі до Миколаївської обласної лікарні для проведення МРТ. Відповідач їй відмовив й сказав, що на це все він сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 1600 грн. Посилаючись на\~ ст. 185 СК України, позивачка просила стягнути з відповідача вже понесені нею додаткові витрати на лікування доньки в розмірі 50% від підтвердження суми витрачених коштів, тобто в розмірі 4384 грн. 37 коп. виходячи з розрахунку: 8768,74 грн. (сума грошових коштів витрачених нею на придбання ліків для дитини). Крім того просить стягнути з відповідача судові витрати понесені нею на утримання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 500 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме позовні вимоги, щодо стягнення додаткових витратна дитину визнав повністю, а судові витрати понесені позивачем на отримання професійної правничої допомоги в розмірі 500 грн. не визнав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 15 серпня 2018 року виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 03 листопада 2021 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2018 р. з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнено аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 (нуль) копійок щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 06 вересня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні у Веселинівській ЦРЛ з 04 листопада 2021 року по 17 листопада 2021 року з діагнозом пневмонія. Відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги від 10 січня 2022 року адвокат Губська Ю.О. та [PERSON] уклали даний договір. Відповідно до акту приймання-передачі робіт (наданих послуг) до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 10 січня 2022 року. вартість виконаних робіт/надання послуг становить 500 грн.(а.с.24-27). Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст.\~185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу положень статті 185\~СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~185\~СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз вищенаведених норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першоюстатті 185 СК Українитой з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другоюстатті 185\~СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення». Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. На підтвердження позовних вимог позивачем надано копії квитанцій на лікування [PERSON] на загальну суму 8768,75 грн. (а.с.16-21). Беручи до уваги зазначені витрати, які були здійсненні позивачем, у зв`язку зі станом здоров`я та розвитком спільної з відповідачем дитини, дані витрати підтверджені належними та допустимими доказами, виходячи із принципу першочерговості інтересів дітей та обов`язку обох батьків утримувати дитину та нести додаткові витрати на дітей, суд вважає обґрунтованою суму для стягнення із відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину в розмірі 4384 грн.37 коп. та витрат у розмірі 500 гривень за надання правової допомоги. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить належать витрати: на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, а результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на її користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 500 грн. Сплата за надані послуги підтверджується вищезазначеними квитанцією від 10.01.2022 року та договором. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 500 грн. є обґрунтованим та не завищеним, оскільки отриманий єдиною сумою за представлення інтересів позивача в комплексі. Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення суми стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, вона об`єктивно відповідає вимогам співмірності, а тому вимога позивача підлягає задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст.\~141\~ЦПК України та враховуючи, що позивач відповідно положень п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» була звільнена від сплати судового збору, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп., що становить 50 відсотків судового збору (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Outcome: approved