Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування\~позову зазначено,\~ [PERSON] 28.05.2020\~року близько\~03:00\~години,\~знаходився вдома\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~разом з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~де між\~чоловіками виникла\~сварка на\~ґрунті раптово\~виниклих неприязних\~відносин.\~Під час\~зазначеної сварки,\~у [PERSON] \~виник прямий\~умисел,\~спрямований на\~умисне заподіяння\~ [PERSON] тілесних\~ушкоджень.\~З метою\~реалізації свого\~протиправного умислу,\~ [PERSON] \~взяв ніж,\~який лежав\~на кухонному\~столі,\~ усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень, та бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні, наніс не менше семи ударів ножем в передню частину тулуба, чим заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 479 від 22.06.2020, у вигляді: одиночного проникаючого поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкої кишки, брижі тонкої і товстої кишки, колото-різаних не проникаючих поранень в ділянці грудної клітини, які утворились від дії колюче-ріжучого предмету, можливо і від дії леза ножа, не менше ніж від семи ударів можливо у вказаний строк і при вказаних обставинах і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час отримання. Згідно довідки Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні в закладі з 28.05.2020 року по 04.06.2020 року. Вартість лікування склала 5842,06 грн. Вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука від 09 липня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначено узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років. На підставі ст.\~75\~КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, поклавши відповідно до ст.\~76\~КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Цивільний позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення не заявлявся. З огляду на зазначене, а також беручи до уваги наявний безпосередній причинний зв`язок між діями [PERSON] та шкодою здоров`ю, відповідач зобов`язаний відшкодувати на користь КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» кошти в сумі 5842,06 грн., понесених закладом на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 02.02.2022 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Автозаводського районного суду міста Кременчука відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Також вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості позивача Кременчуцьку міську раду Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 46). З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками відповідачу направлено засобами рекомендованого поштового зв`язку. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Представник позивача - Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, відповідач [PERSON] , представники третіх осіб - департаменту охорони здоровя Кременчуцької міської\~ради Кременчуцького\~району Полтавської\~області та\~КНМП "Лікарня\~інтенсивного лікування\~"Кременчуцька"\~ не прибули у судове засідання, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином, засобами рекомендованого поштового зв`язку. Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Анюховська Я.Л., позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові, щодо заочного розгляду справи не заперечувала, про що надала письмову заяву (а.с. 79). Представник Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надав заяву, відповідно до якої, представник просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові (а.с. 80). Від директора Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» надійшло клопотання, про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 78). Представник Департаменту охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не прибув, про розгляд справи керівництво закладу повідомлялося належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою суду від 06 червня 2022 року постановлено задовольнити клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Анюховської Я.Л., представника позивача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Черкащенко А.А., третьої особи КНМП "Лікарня інтенсивного лікування "Кременчуцька" та провести заочний розгляд цивільної справи за позовом заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, у відсутності прокурора, сторін та третіх осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, здійснюючи аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне. Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.07.2020 року затверджено угоду про визнання винуватості між обвинуваченим [PERSON] та прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури Магдою Владиславом Леонідовичем, укладену 15 червня 2020 року. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначено узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років. На підставі ст.\~75\~КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, поклавши відповідно до ст.\~76\~КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. З вироку\~постає,\~що [PERSON] \~28.05.2020\~року близько\~03:00\~години,\~знаходився вдома\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~разом з\~ [PERSON] ,\~ заподіяв\~останньому під\~час сварки\~тілесні ушкодження,\~відповідно до\~висновку судово-медичної\~експертизи №\~479\~від 22.06.2020,\~у вигляді:\~одиночного проникаючого\~поранення черевної\~порожнини з\~ушкодженням тонкої\~кишки,\~брижі тонкої\~і товстої\~кишки,\~колото-різаних\~не проникаючих\~поранень в\~ділянці грудної\~клітини,\~які утворились\~від дії\~колюче-ріжучого\~предмету,\~можливо і\~від дії\~леза ножа,\~не менше\~ніж від\~семи ударів\~можливо у\~вказаний строк\~і при\~вказаних обставинах\~і за\~ступенем тяжкості\~відносяться до\~тяжких тілесних\~ушкоджень,\~як небезпечні\~для життя\~під час\~отримання. (а.с. 11-12). Згідно довідки Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» від 02.09.2021 року № 01-11/1511 потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні в закладі з 28.05.2020 року по 04.06.2020 року. Вартість лікування склала 5842,06 грн. (а.с. 14-15). Як встановлено судом, під час розгляду кримінального провадження цивільний позов прокурора в інтересах держави про відшкодування шкоди, пов`язаної із лікуванням потерпілого в лікувальному закладі не заявляв. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Пунктом 6 цієї ж Постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Положеннями п.п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Згідно довідки Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» від 02.09.2021 року № 01-11/1511 потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні в закладі з 28.05.2020 року по 04.06.2020 року. Вартість лікування склала 5842,06 грн. За таких обставин відповідач повинен відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого [PERSON] , оскільки між його діями та наслідками, які настали внаслідок таких дій відповідача, а саме перебуванням потерпілого на лікуванні існує прямий причинний зв`язок. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved