Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

02 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 5 000 грн. щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.09.2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися у зв`язку з різними поглядами на суспільне життя. Разом з відповідачем не проживають з червня 2021 року. Відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання спільного сина, він працює неофіційно та має нерегулярний неофіційних дохід, однак самостійно не виконує свій батьківський обов`язок. Позивач зазначає, що за її підрахунками відповідач отримує щомісячних дохід більш ніж 30 000 гривень. Інших утриманців відповідач не має, він працездатний, а його стан здоров`я дозволяє працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 5 000 грн. щомісячно. 08 грудня 2021 року Дарницьким районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання сторони не з`явились, до суду подали заяви у яких просять провести розгляд справи у їх відсутності. Позивач повідомила, що позов підтримує. Відповідач повідомив про визнання позову та готовність сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Відповідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Нормою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом з`ясовано, що дитина [PERSON] мешкає з матір`ю [PERSON] . Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто, у зв`язку з чим виник спір, дитина перебуває на утриманні матері. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Позивач зазначила, що відповідач самостійно свій батьківський обов`язок не виконує, інших утриманців, окрім сина [PERSON] , відповідач не має. Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За нормою частини 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 5 000 грн. щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, стан її здоров`я, розмір прожиткового мінімуму для дітей, а також те, що малолітній [PERSON] перебуває на утриманні матері, відповідач є батьком дитини, особою працездатного віку, на забезпеченні відповідача інші утриманці не перебувають, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, умов для навчання і розвитку дитини та в сукупності оцінених судом доказів суд, враховуючи визнання позову відповідачем, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову - з 02.12.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів у розмірі не меншому прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на положеннях вищевказаної норми частини 2 ст. 182 СК України. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно положень п. 3) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. За вимогами ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору та відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн. Відповідно п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Outcome: partial