Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

позивач звернулася до суду, просила виключити запис про [PERSON] , як батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження дитини; внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] та вказати у графі "батько" [PERSON] . Позов мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] у період з 09.09.2006 року по 16.03.2021 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Франківського районного суду м.Львова від 16.03.2021 року розірвано. Від шлюбу з відповідачем [PERSON] у позивача народилось троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Незважаючи на те, що донька [PERSON] народилася вже після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , однак в актовому записі про народження дитини в графі батько дитини вказано саме відповідача [PERSON] відповідно до вимог ч.2 ст.122 СК України, згідно якої дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Проте, насправді біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , є третя особа по справі - [PERSON] , з яким позивач почала разом проживати ще до розірвання шлюбу із відповідачем та проживає на даний час, а також уклала шлюб. У зв`язку із подачею на виконання вимог ст.138 СК України третьою особою [PERSON] , який є біологічним батьком дитини, власноручно написаної заяви про своє батьківство щодо доньки [PERSON] , [INFO] , а також дотримання 1-річного строку позовної давності з дня народження дитини, позивач в порядку вимог ст.138 СК України оспорює батьківство відповідача, свого колишнього чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини, який просить задовольнити. Позивач та її представник в підготовчому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав, передбачених в позові, та просили такий задовольнити. Крім того, представили суду звіт по тесту на батьківство (результат тесту ДНК), який судом оглянуто та долучено до матеріалів справи. Крім того, позивач представила суду копію свідоцтва про шлюб на підтвердження факту укладення 18 березня 2022 року шлюбу із третьою особою [PERSON] . Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав в повному обсязі та просив такий задовольнити, наслідки визнання позову йому зрозумілі. Третя особа в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив такі задовольнити. Крім того, підтвердив факт написання на виконання вимог ст.138 СК України заяви про своє батьківство щодо доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 26.04.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження. Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, враховуючи факт визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст.200,265 ЦПК України ухвалити в підготовчому засіданні рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі виходячи з наступних підстав. Щодо визнання відповідачем позовних вимог суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин\~або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Результат наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що визнання обставин, які не підлягають доказуванню можливе, зокрема, за умов: визнання їх всіма учасниками справи та відсутності у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року в справі № 572/2515/15-ц (провадження № 61-1051св17) вказано, що «відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону\~або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову». Аналогічний висновок викладено і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 675/2136/19 (провадження № 61-2251св22). Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 16.03.2021 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 05.08.2021 року, розірвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Після державної реєстрації розірвання шлюбу позивачу залишено шлюбне прізвище « [PERSON] ». 23.09.2021 Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) складено відповідний актовий запис про народження [INFO] [PERSON] , батьками якої є: батько, [PERSON] , та матір, [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відомості про батька дитини у вказаному актовому записі внесено відділом ДРАЦС у порядку частини другої\~статті 122\~СК України - дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 18 березня 2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, у зв`язку із чим прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою\~статті 5 СК України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно зі\~статтею 121\~СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша\~статті 122 СК України). Відповідно до положень частини першої\~статті 138 СК України\~жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Відповідно до пунктів 2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із\~статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Згідно представленого стороною позивача звіту по тесту на батьківство (результат тесту ДНК), який судом оглянуто та долучено до матеріалів справи, встановлено, що згідно проведеного генетичного ДНК дослідження в лабораторії «GENORAMA LLC» (Естонія), відбір зразків біологічного матеріалу здійснено ФОП [PERSON] «ДНК Центр», результати тесту ДНК показали, що батьківство [PERSON] , [INFO] , щодо дитини [PERSON] , [INFO] , не виключено. З імовірністю 99.945754665% гаданий (передбачуваний) батько є біологічним батьком дитини. Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього\~Кодексу.\~Відхилення судом\~висновку експерта\~повинно бути\~мотивоване в\~судовому рішенні.\~Згідно положень\~ст.\~89\~ЦПК України,\~суд\~оцінює\~докази за\~своїм\~внутрішнім\~переконанням,\~що\~ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та\~безпосередньому дослідженні\~наявних\~у\~справі доказів. Жодні\~докази\~не\~мають для\~суду\~заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд\~оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність\~кожного\~доказу окремо,\~а\~також\~достатність і\~взаємний\~зв`язок\~доказів у\~їх\~сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи представлене стороною позивача експертне дослідження (ДНК-тест) на предмет належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку з іншими доказами у справі, суд,

Outcome: approved