Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до [PERSON] , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гайок 224» про стягнення заборгованості. 18.02.2022 року представник відповідача - адвокат Радецька Т.П., засобами електронного зв`язку звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про долучення доказів з правової допомоги по справі. В обґрунтування клопотання вказано, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2022 року відмовлено в задоволенні позовних вимог КП БМР «Білоцерківтепломережа». Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України суду повідомлялось, що протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення по справі, буде подано докази понесених відповідачем витрат на правничу допомогу. 18.05.2022 року представник позивача Мартиненко Т.М. подала пояснення з запереченнями щодо розподілу судових витрат, в обґрунтування яких зазначено про відсутність детального опису робіт (наданих послуг) в ході надання адвокатом професійної допомоги, як окремого документа, що є підставою для відмови. Крім того, зазначила, що з наданих документів неможливо встановити точної вартості окремих послуг, а заявлені витрати фактично не підтверджені. Вказано також про необґрунтованість витрат та обов`язок суду оцінити рівень адвокатських послуг. Просила суд відмовити у задоволенні клопотання. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. В судовому засідання представник заявника (відповідача) зазначила, що відповідач з адвокатом дійшли згоди щодо сум послуг на правову допомогу, докази понесених витрат були вчасно подані та містять інформацію, що їх загальний розмір з урахуванням складності та нестандартності справи складає 17 000 грн., при цьому законом не встановлені строки для надання до суду квитанцій про оплату коштів клієном за правову допомогу адвокату. Просила стягнути вказані кошти з позивача на користь відповідача за надання правової допомоги. Представник позивача в судовому засіданні не погоджувалась як з розміром заявленої суми, так і з наданими представником відповідача документами, вказала, що квитанції про оплату послуг мають бути подані разом з доказами у встановлені строки. Просила відмовити в клопотанні. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, встановив. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2022 року відмовлено у задоволенні позову Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до [PERSON] , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гайок 224» про стягнення заборгованості. Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов від 01.10.2021 року за вх. № 46164 представником відповідача зазначено про орієнтовний розрахунок судових витрат у розмірі 17 000 грн., а також в судовому засіданні заявлено про подання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Клопотання представника відповідача - адвоката Радецької Т.П., про розподіл судових витрат подано до суду засобами електронного зв`язку 18.02.2022 року з електронним цифровим підписом, що підтверджується матеріалами справи, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 14.02.2022 року. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача у разі відмови в позові. В силу вимог ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, надано до суду копії наступних документів: 1) договір про надання правової допомоги № 2709/21/Ц від 27.09.2021 року, укладений між Адвокатським бюро "Радецької Тетяни Петрівни" та [PERSON] ; 2) додаток № 1 до договору № 2709/21/Ц від 27.09.2021 року про надання правової допомоги, укладеного 27.09.2021 року; 3) акт № 1 приймання-передачі послуг з правової допомоги по справі № 357/6225/21 до договору про надання правової допомоги № 2709/21/Ц від 27.09.2021 року, складений 17.02.2022 року; 4) квитанція АТ КБ "ПриватБанк" № 0.0.2290081939.1 від 05.10.2021 року про сплату [PERSON] АБ " [PERSON] " 15 000 грн за договором № 2709/21/Ц від 27.09.2021 р.; 5) квитанція АТ КБ "ПриватБанк" № 0.0.2546291557.1 від 16.05.2022 року про сплату [PERSON] АБ " [PERSON] " 2 000 грн за договором № 2709/21/Ц від 27.09.2021 р. В матеріалах справи також міститься копія ордера серії ЧН № 101632 від 27.09.2021 року про надання адвокатом Радецькою Т.П. клієнту [PERSON] послуг на підставі договору № 2709/21/Ц від 27.09.2021 року. Відповідно до пункту 1.1 договору про надання правничої допомоги № 2709/21/Ц від 27.09.2021 року адвокат та [PERSON] домовились про надання клієнту правової допомоги в рамках цивільної справи № 357/6225/21. Пунктом 5.1-5.2 договору встановлено вартість послуг за даним договором в суді першої інстанції у розмірі 15 000 грн. та окремо вартість послуг адвоката за підготовку та участь в одному судовому засіданні, в тому числі витрати на прибуття до суду в розмірі 1 000 грн. за одне судове засідання. З додатку № 1 до договору № 2709/21/Ц від 27.09.2021 року про надання правової допомоги вбачається, що послуги (винагорода) адвоката в рамках справи № 357/6225/21 включає: вивчення, аналіз позовної заяви з додатками - 1 000 грн.; підготовка та подання відзиву на позов - 7 000 грн.; зібрання, аналіз доказів по справі - 3 000 грн.; підготовка та подання до суду процесуальних документів (заяв, клопотань, заперечень, пояснень) - 4 000 грн. за кожен процесуальний документ; підготовка та направлення адвокатського запиту - 1 000 грн. за запит; ознайомлення адвоката з матеріалами справи - 1 000 грн. за кожен том справи. З наданого акта № 1 приймання-передачі послуг з правової допомоги по справі № 357/6225/21 до договору про надання правової допомоги № 2709/21/Ц від 27.09.2021 року, складеного 17.02.2022 року, вбачається про надання послуг на суму 17 000 грн., в тому числі: консультація клієнта - 500 грн.; вивчення, аналіз позовної заяви з додатками - 5 00 грн.; зібрання, аналіз доказів - 3 000 грн.; підготовка та написання відзиву - 7 000 грн.; аналіз відповіді на відзив - 1 000 грн.; аналіз наданих додаткових доказів, написання клопотання про долучення доказів від 02.11.2021 року - 1 000 грн.; аналіз клопотання позивача про долучення додаткових доказів - 1 000 грн.; підготовка та написання клопотання про долучення доказів від 23.11.2021 року, аналіз додаткових доказів, написання клопотання від 14.01.2022 року - 1 000 грн.; участь в двох судових засіданнях 09.02.2022 року та 11.02.2022 року - 2 000 грн. Загальний розмір витрат становить 17 000 грн. З огляду на наявність у першому документі по суті (відзиві на позов) попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат сторони відповідача, які вона очікувала понести у розмірі 20 000 грн. та наявність в акті приймання-передачі детального опису виконаних адвокатом відповідача робіт, суд відхиляє доводи представника позивача про неподання стороною відповідача попереднього розрахунку суми судових витрат та відсутність опису виконаних робіт окремим документом, як необґрунтовані. Відповідно до позиції, зазначеній в постанові Касаційного господарського суду від 23.02.2021 року по справі № 922/2503/20, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. За таких обставин, а також враховуючи наявність копій квитанцій про оплату послуг адвоката по даній справі, суд також відхиляє доводи позивача про відсутність доказів фактично понесених витрат стороною відповідача під час розгляду справи, як неспроможні. Отже, розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази подані представником відповідача, є підставою для їх відшкодування. Разом з тим, суд враховує, що стороною позивача подано до суду заперечення щодо задоволення вимог відповідача в частині понесених витрат на правничу допомогу, а також аналізуючи перелік і розмір наданих послуг адвоката, суд частково погоджується з доводами сторони позивача щодо їх невідповідності критерію обґрунтованості. Згідно з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 04.11.2019 по справі № 901/264/19, такі вчинені адвокатом дії, як оформлення копій письмових доказів, підготовка повного пакета документів для подачі до суду, надсилання документів поштою (представництво інтересів клієнта в поштовому відділенні) або подання їх до суду через канцелярію не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". А тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, такі складові адвокатських послуг сторони відповідача, як підготовка клопотання про долучення доказів не можуть бути віднесені до правничої допомоги та витрати на їх здійснення не можуть бути відшкодовані. Крім того, додатком № 1 до договору визначено чіткий перелік послуг адвоката у рамках даної справи, однак виставлені до оплати в акті приймання-передачі деякі послуги (аналіз відповіді на відзив, аналіз наданих додаткових доказів, аналіз клопотання позивача про долучення додаткових доказів) вказаним додатком не передбачені, а також відсутні додаткові угоди з даного приводу, тому на думку суду є необґрунтованими. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що загальний розмір витрат на правову допомогу є завищеним, не відповідає критерію розумності та справедливості, виходячи з обставин справи. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог відповідача шляхом ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Outcome: partial