Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

У липні 2021 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява Служби у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації (далі Служба, позивач) до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач-1), [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач-2), у якій позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на користь законного представника дитини. Ухвалою від 11.10.2021 року по справі відкрито провадження та визначено про розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження. Протокольною ухвалою суду від 31.01.2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі неодноразово повідомлялись про дату, час та місце проведення судового засідання за адресами зареєстрованого місця проживання та за адресами, відомими суду, однак конверти з вкладеннями повертались до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв по суті та заяв з процесуальних питань від відповідачів до суду не надходили. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (далі [PERSON] ) /а.с.15,23-24/, [PERSON] , [INFO] (далі [PERSON] ) /а.с.16,21-22/, [PERSON] , [INFO] (далі [PERSON] ) /а.с.14,17-18/, [PERSON] , [INFO] (далі [PERSON] ) /а.с.19-20/ (разом - діти). Наказами Служби № 9, 12, 13, 14 від 23.01.2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають у службі у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах /а.с.10,111,12,13/. Інформація про родину [PERSON] надійшла до служби в травні 2018 року від бабусі по лінії матері [PERSON] , [INFO] (заява від 04.05.2018 вх. № 101/46/О-379) /а.с.25/. З вказаної заяви вбачається, що за адресою [ADDRESS] в незадовільних умовах разом з матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] проживають четверо дітей. Батьки постійно зловживають алкогольними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, діти недоглянуті. Батько часто не проживає з сім`єю тривалий час. Актами про обстеження умов проживання дитини від 04.05.2018, 10.05.2018, 18.05.2018, 26.02.2019, 19.07.2019, 12.11.2019, 19.11.2019, 14.07.2020 встановлено, що умови для проживання та виховання дітей не створено, в кімнаті, де мешкала [PERSON] з дітьми, брудно, санітарно-гігієнічний стан незадовільний. Основні потреби дітей не задоволено, одяг та речі дітей брудні, розкидані по кімнаті, продукти харчування в недостатній кількості. [PERSON] часто знаходилася із запахом спиртних напоїв або в стані алкогольного сп`яніння /а.с.26,27-28,29,30-31,32-33,34,35-36,37-38/. 04.07.2019 від бабусі по лінії матері [PERSON] до Служби надійшла заява, (вх. № 101/46/О-1020), де зазначено, що батьки спосіб життя не змінили, діти залишені на бабу, засоби на утримання дітей відсутні /а.с.39-40/. На підставі Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 12.11.2019 у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були влаштовані до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 2» /а.с.41-43,44-46,47-49/. 18.11.2019 [PERSON] звернулися до служби із заявою від 18.11.2019 (вх. № 101/46-К-1758) щодо надання дозволу забрати дітей з лікарні /а.с.50/. Як вбачається із відмітки на даній заяві, 19.11.2019 діти були повернуті. Згідно з листами Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Дарницького району міста Києва (далі ? Центр) від 16.05.2018 № 03-07/346 (вх. від 22.05.2018, № 101/46/1505), від 29.11.2018 № 10147-37 (вх. № 101/46/3540), від 15.08.2019, № 10147-237 (вх. № 101/46/2789), від 20.07.2020 № 10147-281 (вх. № 101/46/2710) сім`ї [PERSON] неодноразово надавався комплекс соціальних послуг «Консультування». Проводилися мотиваційні бесіди з батьками дітей щодо необхідності підвищення батьківського потенціалу, ведення здорового способу життя та належного виконання батьківських обов`язків /а.с.51,52,53,54/. Відповідно до повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» від 06.12.2018 № 01-16/4386-276 (вх. від 07.12.2018 № 101/46/3610), від 13.07.2020 № 4386-408 (вх. № 101/46/2615), від 15.03.2021 № 4386-181 (вх. від 15.03.2021 № 101/46/1282) діти щеплені за віком, обов`язковий щорічний профілактичний огляд проходять вчасно, оглянуті вузькими спеціалістами, проте діти знаходяться в скрутному становищі, харчуються одноманітно, недостатньо вітамінів та корисних речовин, з дітьми відвідує лікарів бабуся [PERSON] . Мати на зв`язок з медичними працівниками не виходить /а.с.55,56,57/. Згідно з характеристикою середнього загальноосвітнього закладу І-ІІІ ступенів ліцею № 303 суспільно-природничого профілю м. Києва (далі ? Ліцей № 303) від 12.03.2021 (вх. від 16.03.2021 № 101/46/1309), [PERSON] має багато пропусків занять без поважних причин. Дівчина скромна, доброзичлива учениця, потребує постійного контролю, до уроків не завжди готова, батьки не цікавляться успіхами дитини, немає постійного контролю за успішністю дитини /а.с.58/. Згідно із довідкою від 17.11.2020 № 157 [PERSON] зарахована до комунального закладу «Вечірня (змінна) школа ІІ-ІІІ ступенів № 18» Деснянського району міста Києва /а.с.59/. Згідно з повідомленням школи І-ІІІ ступенів школи № 266 Дарницького району м. Києва (вх. від 14.07.2020 № 101/46/2629), [PERSON] зарахована на екстернатну форму навчання, на атестаційні заліки не з`явилася, у зв`язку з чим не атестована, батьки на телефонні дзвінки не відповідають /а.с.60/. Згідно із повідомленням від управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 10.03.2021 № 10138-1003/07 (вх. № 101/46/1189) [PERSON] державну допомогу на дітей не отримує /а.с.61/. Згідно з повідомленням Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі ? Дарницьке УП ГУ НП) від 30.11.2018 № 24548/125/48/04-19 (вх. від 04.12.2018 № 101/46/3569) [PERSON] протягом 2018 року була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП, за частиною другою статті 184 (Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей), за частиною першою статтею 175-1 КУпАП (Куріння тютюнових виробів у заборонених місцях) /а.с.62/. Згідно з повідомленнями Дарницького УП ГУ НП від 01.07.2019 № 13900/125/48/04-2019 (вх. від 05.07.2019 № 101/46/2251), від 25.03.2021 № 5330/125/48/04-2021 (вх. від 31.03.2021 № 101/46/1611) протягом 2019 року відносно [PERSON] неодноразово складалися адміністративні протоколи за частиною першою статті 184 КУпАП, за частиною другою статті 184 (Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей), також зазначено, [PERSON] та [PERSON] з травня 2020 року не проживають за місцем реєстрації /а.с.63,64/. Як вбачається з матеріалів справи, аа сьогодні бабуся доглядає та виховує [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а батьки не виконують жодного з покладених законом на батьків обов`язків. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов`язку щодо дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 164 СК України батьківські права тривають до повноліття дитини, позбавлення батьківських прав після його настання закон не допускає. Тобто, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцять років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Отже, умовами застосування такої міри відповідальності як позбавлення батьківських прав є: 1) здійснення батьком (матір`ю) правопорушення, передбаченого ст. 164 СК; 2) наявність вини в діях батька (матері); 3) батько (мати) володіють повною цивільною дієздатністю; 4) дитина не досягла повноліття. Зазначені умови для позбавлення батьківських прав мають існувати одночасно. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [INFO] досягла повноліття. Враховуючи положення ст. 6 СК України, ст. 1 Закону України від 26.04.2001 року № 2402-III "Про охорону дитинства", та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, оскільки на час ухвалення рішення суду донька відповідачів [PERSON] , [INFO] , досягла вісімнадцяти років, у зв`язку з чим втратила правовий статус дитини, що виключає можливість позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі викладеного, враховуючи, що позбавлення батьківських прав батьків щодо повнолітньої дитини законом не передбачено, враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, на час ухвалення рішення суду донька відповідачів [PERSON] , [INFO] , досягла вісімнадцяти років, у зв`язку з чим втратила правовий статус дитини, що виключає можливість позбавлення відповідача батьківських прав, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині позбавлення батьківських прав відповідачів відносно повнолітньої доньки [PERSON] не підлягають задоволенню. З приводу позовних вимог щодо позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , суд зазначає наступне. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, після повно, всебічно та об`єктивно встановлених обставин справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, та враховуючи, що відповідачі так і не створили належних умови для виховання дітей, не налагодили з дітьми контакт, не стали на шлях виправлення, суд вважає необхідним позбавити відповідачів батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, відповідачі не намагаються забезпечувати належні умови розвитку та виховання дітей, не займаються їх вихованням, не надають матеріальної допомоги на утримання дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний та моральний розвиток, зловживають спиртними напоями, постійного місця проживання немає, не працюють, що свідчить про ухилення та небажання відповідачів виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню, розвитку та утриманню дітей, що і є підставою для позбавлення її батьківських прав. При цьому, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки, на думку суду, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дитини. У зв`язку з викладеним, суд вважає необхідним позбавити відповідачів батьківських прав щодо їхніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] оскільки відповідачі ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дітей. Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Суд також роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч.1 ст.169 СК України), якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом". Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст. 179 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно вимог ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Призначаючи аліменти суд враховує відомості про те, що відповідачі є фізично здоровими і можуть виконувати обов`язок по утриманню дітей та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дітей. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що в цій частині позов підлягає задоволенню, з відповідачів підлягають стягненню аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на користь законного представника дитини. При поданні позову позивач не сплатив судовий збір, у зв`язку з тим, що звільнений від сплати судового збору, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн з кожного.

Outcome: partial