Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] (далі - «Позивач») звернулась до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» (далі - «Відповідач»), третя особа - [PERSON] про захист прав споживача за кредитним договором №47/пв-06 від 10.03.2006 року. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначила наступне. Між Позивачем та ТОВ «Український промисловий банк» укладено кредитний договір №47/пв-06 від 10.03.2006 року, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кошти у сумі 50000 доларів США. Між банком та Позивачем укладено договір іпотеки від 10.03.2006 року предметом якого є квартира за адресою: [ADDRESS] , квартира18, сторони оцінили предмет іпотеки у 328250 гривень. ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» набула статусу кредитора за договором №47/пв-06 від 10.03.2006 року. Позивачем направлялись до Відповідача вимоги про надання інформації в порядку п.16 ч.7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування», Відповідачем не надано повного переліку документів, що вимагав Позивач. Позивачем подано заяву до ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» про проведення реструктуризації кредитної заборгованості в порядку п.4 ч.7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування», проте, Відповідач відмовив в проведенні такої реструктуризації. Посилаючись на приписи матеріального та процесуального права України, Позивач просила визнати своє право на проведення реструктуризації за кредитним договором 47/пв-06 від 10.03.2006 року у відповідності до вимог розділу IV Закону України «Про споживче кредитування»; встановити розмір зобов`язання за наслідком проведення реструктуризації за кредитним договором 47/пв-06 від 10.03.2006 року в розмірі 103 863,96 грн.; стягнути з Позивача 103 863,96 грн., що внесені на депозитний рахунок суду на користь Відповідача; визнати зобов`язання [PERSON] перед Відповідачем по кредитному договору 47/пв-06 від 10.03.2006 року завершеним; припинити договір іпотеки від 10.03.2006 року, предметом якого є квартира за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23.09.2021 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.79). 03.11.2021 року у встановлений законом строк на адресу суду від представника Відповідача надійшов відзив на позов, разом із підтвердженням його направлення Позивачу. У відзиві той зазначив, що не погоджується із доводами Позивача та не визнає позовні вимоги. Зазначає, що заява Позивача на проведення реструктуризації не підпадає під обов`язкову реструктуризацію через наявність боргу станом на 01.01.2014 року, окрім того, сума кредитної заборгованості є узгоджена та підтверджується документами. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.84-88). 13.01.2022 року на адресу суду від Позивача надійшла відповідь на відзив, разом із підтвердженням його направлення Відповідачу. У відповіді на відзив зазначила, що спростовує доводи Відповідача, що викладені у відзиві. Просила позов задовольнити в повному обсязі (а.с.130-132). 11.02.2022 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання [PERSON] , у якому посилаючись на укладення договору №04/22 від 04.02.2022 року про відступлення права вимоги, вона просила замінити відповідача у справі - ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» на його правонаступника - [PERSON] (а.с.167-169). 16.02.2022 року через канцелярію на адресу суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Назаренко Р.А. про заміну відповідача у справі - ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» на його правонаступника - [PERSON] (а.с.181-183). 16.02.2022 року ухвалою суду були задоволені вищевказані клопотання та замінено відповідача ТОВ «ФК Інвест-Кредо» на його правонаступника - [PERSON] (а.с.193-194). 18.05.2022 року у судове засідання Позивач та представник Позивача не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. У матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі (а.с.200, 205). В судове засідання Відповідач не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 07.04.2022 року на адресу суду від Відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без її участі (а.с.209, 210). В судове засідання третя особа не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань на адресу суду не надходило (а.с.199, 206). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк» укладено кредитний договір №47/пв-06 від 10.03.2006р., відповідно до умов даного договору, банк надає позичальнику кошти у сумі 50000 доларів США. Між банком та Позивачем укладено договір іпотеки від 10.03.2006 року предметом якого є квартира за адресою: [ADDRESS] , квартира18, сторони оцінили предмет іпотеки у 328250 гривень. ТОВ «ФК Інвест-Кредо» набуло права вимоги з кредитним договором №47/пв-06 від 10.03.2006 року, на підставі договору про відступлення права вимоги укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК Інвест-Кредо» від 20 липня 2020 року. 06.07.2021 року Позивачем направлено до Відповідача вимогу від 05.07.2021 року про надання інформації в порядку п.16 ч.7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування». Даною вимогою Позивач просила Відповідача: - надати всю наявну інформацію про історію здійснення платежів, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за кредитним договором №47/пв-06 від 10.03.2006р. - надати копію кредитного договору №47/пв-06 від 10.03.2006 року. - надати копію договору іпотеки від 10.03.2006р. де боржником є [PERSON] , за яким відступлено право вимоги в адресу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО». - надати копію договору поруки №47/ПОР-06 від 10.03.2006р. боржником за яким є [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). - надати копію договору про відступлення права вимоги, що укладено між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» №2290/к. - надати належним чином завірену копію документа, яким визначено розмір плати, що сплачена за відступлення права вимоги за кредитним договором №47/пв-06 від 10.03.2006р. Відповідач листом від 23.07.2021 року №2070721 надав відповідь на вимогу Позивача від 05.07.2021року, але до цієї відповіді не було додано усієї запитуваної інформації Позивачем, так до листа №2070721 від 23.07.2021року додано розрахунки заборгованості за договором кредиту, проте із даних розрахунків неможливо встановити інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання. З огляду на ненадання Відповідачем запитуваної інформації, Позивач направив на адресу Відповідача повторну вимогу від 03.08.2021 року, якою просив: - надати всю наявну інформацію про історію здійснення платежів, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за кредитним договором №47/пв-06 від 10.03.2006 року. Дану інформацію надати у вигляді належним чином завірених копій документів, що підтверджують інформацію про історію здійснення платежів, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за кредитним договором №47/пв-06 від 10.03.2006 року. - надати копію договору про відступлення права вимоги за договором №47/пв-06 від 10.03.2006 року, що укладено між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк». Листом від 19.08.2021 року №700821 Відповідач на повторну вимогу Позивача зазначив, що інших документів, ніж ті які були долучені до попереднього листа - Відповідач надати не може; надати завірену копію Договору про відступлення права вимоги за договором №47/пв-06 від 10.03.2006 року, що укладено між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» - Відповідач відмовився пославшись на те, що заявнику необхідно звернутись самостійно до однієї з сторін, а саме до ТОВ «УКПРОМБАНК» або ПАТ «Дельта». 21.07.2021 року Позивачем подано заяву до ТОВ «ФК ІНВЕСТ КРЕДО», про проведення реструктуризації кредитної заборгованості в порядку п. 4 ч. 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» від 21.07.2021 року. У відповідь на дану заяву ТОВ «ФК Інвест-Кредо» надіслано лист № 2100721 від 27.07.2021 року яким відмовлено у проведенні реструктуризації кредитної заборгованості. 23.04.2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13.04.2021 року. Даним законом внесено зміни у прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» Зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: 1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; 3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: 10) якщо станом на день проведення реструктуризації наявні одночасно такі умови: у договорі, зобов`язання за яким підлягають реструктуризації відповідно до цього пункту, здійснено заміну кредитора внаслідок відступлення права вимоги; поточний кредитор з причини ненадання йому кредитодавцем, наступними кредиторами, до яких переходили права кредитодавця, всієї інформації про історію здійснення платежів, у тому числі інформації про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформації про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, не здійснив протягом 60 днів з дня проведення реструктуризації передбачені підпунктом 9 цього пункту обчислення та/або обчислення наявної станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості (окремо за кожним видом грошового зобов`язання та окремо за простроченими платежами, строк сплати яких відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але які кредитор вимагав повернути достроково у зв`язку з простроченням позичальником платежів); сукупна сума усіх передбачених договором грошових зобов`язань (а саме, непогашених на момент відступлення грошових зобов`язань із сплати кредиту та зобов`язань із сплати процентів за користування кредитом), право вимоги за яким відступлено, перевищує розмір плати, сплаченої поточним кредитором за відступлення такого права вимоги, то передбачені підпунктом 9 цього пункту обчислення не здійснюються. При цьому грошові зобов`язання позичальника перед таким поточним кредитором зменшуються на суму такого перевищення у такій черговості: у першу чергу зменшується наявна на день реструктуризації сукупна сума заборгованості із сплати кредиту (прострочена заборгованість та заборгованість, строк сплати якої не сплив); у другу чергу зменшується наявна на день реструктуризації сума заборгованості із сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації. У разі відступлення поточному кредиторові прав вимоги за грошовими зобов`язаннями, передбаченими одночасно кількома договорами, без визначення при цьому суми плати за відступлення права вимоги щодо кожного з таких договорів окремо, сума, яку сплатив поточний кредитор за відступлення йому права вимоги за грошовими зобов`язаннями, передбаченими договором, що підлягає реструктуризації відповідно до цього пункту, обчислюється у такий спосіб: А=Б/В*Г, де А - сума, яку сплатив поточний кредитор за відступлення йому права вимоги за договором, грошові зобов`язання за яким підлягають реструктуризації відповідно до цього пункту; Б - сукупна сума, сплачена поточним кредитором за відступлення йому права вимоги; В - сукупна сума усіх грошових зобов`язань за договорами, права вимоги за якими відступлено; Г - сукупна сума грошових зобов`язань за договором, право вимоги за яким відступлено, що підлягають реструктуризації відповідно до цього пункту; Пунктом 12 визначено, що днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу; Пунктом 16 визначено, що кредитодавець, наступні кредитори за договором зобов`язані надати поточному кредитору на його вимогу, а також позичальнику на його вимогу всю наявну інформацію про історію здійснення платежів, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за договором, не пізніше 14 днів з дня отримання такої вимоги. Оскільки відповідачем на запит позивача не надано вичерпної інформації про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за договором, не пізніше 14 днів з дня отримання такої вимоги, доводи відповідача про наявність будь-якої заборгованості позивача на 01.01.2014 рік є необґрунтованими. Таким чином суд відкидає доводи Відповідача про встановлення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 51521,61 доларів США у рішенні Апеляційного суду Київської області від 03.09.2014 року як такого, що визначає заборгованість саме на 01.01.2014 рік. Отже, з аналізу у сукупності вищезазначених норм права витікає, що законодавець визначив наявність умов, за яких проведення реструктуризації є обов`язковою та одночасно поклав ряд обов`язків саме на кредитодавця, якими є: - на кредитодавця покладено обов`язок надання інформації про історію здійснення платежів, дату здійснення кожного платежу та суму, адже саме на підставі цієї інформації (яка має бути підтвердженою відповідним чином) можливо достовірно встановити наявність або відсутність боргу станом на 1 січня 2014 року за кредитним договором. - кредитор зобов`язаний протягом 60 днів з моменту отримання заяви про реструктуризацію здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 518 ЦК України надає боржнику право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Частина 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» визначає, що кредитодавець на вимогу споживача зобов`язаний надати, окрім іншого, інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Отже, у разі не надання кредитодавцем інформації про історію здійснення платежів, дату здійснення кожного платежу та суму, адже саме на підставі цієї інформації (яка має бути підтвердженою відповідним чином) можливо достовірно встановити наявність або відсутність боргу станом на 1 січня 2014 року за кредитним договором, Відповідач зобов`язаний здійснити реструктуризацію кредитного договору у відповідності до п.10 ч.7 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» відповідно до якого: А=Б/В*Г, де А - сума, яку сплатив поточний кредитор за відступлення йому права вимоги за договором, грошові зобов`язання за яким підлягають реструктуризації відповідно до цього пункту; Б - сукупна сума, сплачена поточним кредитором за відступлення йому права вимоги В - сукупна сума усіх грошових зобов`язань за договорами, права вимоги за якими відступлено ; Г - сукупна сума грошових зобов`язань за договором, право вимоги за яким відступлено, що підлягають реструктуризації відповідно до цього пункту; Відповідно до публічного паспорту активу, що знаходиться у відкритому доступі та платіжного документу, що було надано Відповідачем на вимогу Позивача встановлено наступне: ТОВ «ФК Інвест-Кредо» придбали право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №47/пв-06 від 10.03.2006 року шляхом викупу пулу активів у ПАТ «Дельта Банк» за договором №2291/к від 20.07.2020 року, відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-06-12-000026-b від 24.06.2020 року, лот GL2N2218066, ціна відступлення права вимоги склала 11 415 439,42 грн. Відповідно до публічного паспорту активу №1 та №2, що знаходиться у вільному доступі на сторінці за адресою http://torgi.fg.gov.ua/catalog/krediti/at_-delta_bank/216555/index.php?lang=ru, встановлено, що загальний залишок заборгованості, що реалізовувався за лотом складав 249 045 501 грн. По кредитному договору №47/пв-06 від 10.03.2006 року визначено, що Загальний залишок заборгованості складає 2 265 953,40 грн, з яких залишок по тілу кредиту 890 114,71 грн., залишок по відсотках 1 375 838,69 грн. Отже: Б = 11415439,42 грн В = 249045501 грн Г = 2265953,40 грн Розрахунок придбання кредитної заборгованості за договором 47/пв-06 від 10.03.2006 року, а саме: 11415439,42/249045501*2265953,40 = 103 863,96 грн Таким чином, сума коштів, що підлягає сплаті Відповідачу згідно з вимогами Закону за наслідком проведення реструктуризації складає 103 863грн 96 коп. Відповідно до частини 2 статті 598 Цивільного Кодексу України: «Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.» З огляду на те, що відповідно до п.7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» спірний кредит підлягає обов`язковій реструктуризації, Позивач має право вимагати визнати кредитне зобов`язання припиненим на умовах передбачених законом, а саме: сплати Позивачем на користь Відповідача грошових коштів у сумі 103 863грн 96 коп., які внесені Позивачем на депозитний рахунок суду до подання позовної заяви. Розрахунок суми, що підлягає сплаті при реструктуризації, підтверджено висновком судового експерта №151/09/15-21. Таким чином суд вважає за можливе визнати право [PERSON] на проведення реструктуризації за кредитним договором 47/пв-06 від 10.03.2006р. у відповідності до вимог розділу IV Закону України "Про споживче кредитування". Щодо визнання зобов`язання по кредитному договору завершеним, суд заначає наступне. Позивачем заявлено позовні вимоги про встановлення розміру зобов`язання за наслідком проведення реструктуризації за кредитним договором 47/пв-06 від 10.03.2006 року в розмірі 103 863,96 грн. та стягнення з Позивача 103 863,96 грн, що внесені на депозитний рахунок суду на користь Відповідача. Визнати зобов`язання [PERSON] перед Відповідачем по кредитному договору 47/пв-06 від 10.03.2006 року завершеним. При подачі позовної заяви на депозитний рахунок суду Позивачем було сплачено 103863,96 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Зважаючи на принцип остаточності судового рішення (Res Judicata), вирішення судом даної справи має призвести до фактичного та остаточного вирішення спору між сторонами. Оскільки судом вище встановлено право Позивача на проведення реструктуризації за кредитним договором 47/пв-06 від 10.03.2006 року у відповідності до вимог розділу IV Закону України «Про споживче кредитування», сума реструктуризації складає 103 863,96 грн. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Позивача про встановлення розміру зобов`язання за наслідком проведення реструктуризації за кредитним договором 47/пв-06 від 10.03.2006 року в розмірі 103 863,96 грн., стягнути із Позивача 103 863,96 грн, що внесені на депозитний рахунок суду на користь [PERSON] . Визнати зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] по кредитному договору 47/пв-06 від 10.03.2006 року завершеним. Щодо припинення договору іпотеки суд зазначає наступне. Між банком та Позивачем в якості забезпечення основного зобов`язання укладено договір іпотеки від 10.03.2006 року. Предметом якого є квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії договору іпотеки. Оскільки судом вирішено питання про завершення основного зобов`язання за кредитним договором, суд вважає за можливе припинити договір іпотеки від 10.03.2006 року, предметом якого є квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. З огляду на викладене, ураховуючи визнання позову Відповідачем, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі поданих сторонами та витребуваних судом доказів. При цьому суд враховує, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 3, 55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved