Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

30 грудня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просив: - звільнити його від сплати аліментів, присуджених рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 серпня 2015 року у цивільній справі №542/997/15-ц на користь [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з [PERSON] він проживав в зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають повнолітню доньку [PERSON] [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 01.09.2015 року шлюб розірвано рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області. Після розірвання шлюбу діти постійно проживали з Відповідачкою за адресою: [ADDRESS] . Вказав, що згідно з рішенням Новосанжарського районного суду від 31.08.2015 по справі №542/997/15-ц він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] (на момент ухвалення рішення [PERSON] ) на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист знаходиться на виконанні у Новосанжарському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 18 травня 2021 року у справі №950/1715/20 [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , а рішенням Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 23 липня 2021 року № 121 [PERSON] було влаштовано під піклування тітки [PERSON] , [INFO] . Посилався на положення ч. 4 статті 273 ЦПК України, а саме: якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Вважав, що зважаючи на наведені вище обставини, він має право звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 20-21). В судове засідання позивач не з`явився. Надіслав телефонограму про розгляд справи за його відсутності в зв`язку неможливістю прибути до суду (а.с. 50) Представник третьої особи: ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а.с. 27, 40, 49). В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи шляхом поміщення на офіційній сторінці суду на веб-сайті «Судова влада України» оголошення про призначення судового засідання (а.с. 31-32, 34,46-47). Відзиву на позов відповідачка не надала. Крім того, відповідачка повідомлялась про розгляд справи за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання. Однак, до суду повернулися судові виклики на 22.02.2022 та 16.03.2022 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 28-29, 38-39). Також, до суду повернувся конверт із судовим викликом на 22.02.2022, направлений за адресою місця фактичного проживання відповідачки, яку суду повідомив позивач у позовній заяві. Однак, конверт не було вручено із зазначенням на ньому причини - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 36-37). Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні сторони не надавали. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Ухвалою суду від 23.05.2022 вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої доньки [PERSON] [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31.08.2015 по справі №542/997/15-ц присуджено стягувати із [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого в с. Мала Перещепина Новосанжарського району Полтавської області на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 22 липня 2015 року до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили 22 вересня 2015 року (а.с. 5-6). 16.11.2015 старшим державним виконавцем відділу ДВС Новосанжарського районного управління юстиції Пеляк В.В винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №49320850 згідно з виконавчим листом №542/997/15-ц від 01.10.2015 (а.с. 14). Заочним рішеннян Лебединського районного суду Сумської області від 18 травня 2021 року у справі №950/1715/20, [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку шляхом перерахування на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України. Рішення набрало законної сили 18.06.2021 (а.с. 7-9). Відповідно до рішення виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 23.07.2021 №121 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] та влаштування його під піклування»: - надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, неповнолітньому [PERSON] , [INFO] ; - влаштовано [PERSON] під піклування тітки [PERSON] , [INFO] , жительки села Мала Перещепина Полтавського району Полтавської області та визначено місце його проживання за адресою піклувальника (а.с. 11). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). З наведеного слідує, що факт проживання дитини з одним із батьків є підставою для виникнення у цієї особи права на стягнення та отримання аліментів на утримання дитини з другого з батьків, що, в свою чергу, кореспондується з обов`язком того з батьків, з яким дитина не проживає- сплачувати такі аліменти. Отримання аліментів за рішенням суду є одним із способів реалізації такого права особою, з якою проживає дитина з метою її належного утримання. При цьому, з конструкції норми ч. 3 ст. 181 СК України випливає, що права на стягнення аліментів на утримання дитини в особи, яка не проживає разом з дитиною та не займається її вихованням, не виникає. Водночас, чинний СК України не містить вичерпного переліку підстав, за наявності яких особа, на користь якої стягуються аліменти на утримання дитини втрачає таке право. Положення статті 188 СК України передбачають можливість звільнення батьків від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Припинення права на аліменти на дитину передбачено лише у випадку набуття права власності на нерухоме майно, що випливає зі змісту ст. 190 СК України. За правилами частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Дані норми не встановлюють конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати аліментів. Водночас, за правилами ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Питання про те, чи можуть обставини, на які посилається платник аліментів, вплинути на припинення сплати таких платежів, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати аліментів з нього на підставі судового рішення. Позивач посилався як на обставину, яка змінилась та має істотне значення для вирішення питання щодо звільнення його від сплати аліментів- на судове рішення, яким позбавлено стягувачку- [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] . Встановлено, що аліментний обов`язок позивача був заснований на факті проживання неповнолітнього сина з матір`ю- [PERSON] , а ухвалення рішення про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] та влаштування його під піклування тітки [PERSON] підтверджує, що відповідачка на теперішній час не проживає разом із сином, а відповідно до встановлених Лебединським районним судом Сумської області у рішенні від 18.05.2022 обставин, які згідно з положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України є преюдиційними, ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Наслідком ухвалення судом рішення про позбавлення [PERSON] батьківськитх прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] є, зокрема, позбавлення її права на стягнення аліментів на утримання сина, а як наслідок- відсутність у позивача від дня набрання таким рішенням законної сили обов`язку сплачувати такі аліменти на користь відповідачки, адже за змістом положень ч. 3 статті 181 СК України право на стягнення аліментів на утримання дитини має той з батьків, хто з нею проживає, а обов`язок відповідача щодо сплати аліментів на користь позивачки кореспондується з її правом на стягнення аліментів. Отже, набрання законної сили 18.06.2021 рішенням Лебединського районного суду Сумської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] є обставиною, що має істотне значення у розумінні положень частини четвертої статті 273 ЦПК України і, відповідно, є підставою для звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідачки, що були стягнуті на підставі рішення Новосанжарського суду Полтавської області на утримання неповнолітнього сина. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо звільнення його від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Водночас, позовні вимоги в частині щодо звільнення від сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , суд вважає безпідставними з огляду на наступне. Так, рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31.08.2015 по справі №542/997/15-ц присуджено стягувати із [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого в с. Мала Перещепина Новосанжарського району Полтавської області, на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 22 липня 2015 року до досягнення дітьми повноліття. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] досягла повноліття [INFO] , з огляду на що стягнення аліментів на її утримання припинено з 20 жовтня 2017 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved