Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього 23 252,34 грн різниці між отриманим страховим відшкодуванням, сплаченим страховиком, та вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Mercedes Benz S 63 AMG», реєстраційний номер [NUMBER] , а також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено про те, що 31.07.2020 року о 17:30 год. в місті Києві, на проспекті Голосіївському відбулась ДТП за участі: транспортного засобу «Mercedes Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; транспортного засобу «Mercedes Benz S 63 AMG», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 18.09.2020 у справі №752/15616/20 відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mercedes Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», поліс АО/1747899. ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в загальному розмірі 22 025,85 грн, однак, як зазначає позивач, розмір страхового відшкодування не покриває фактичного розміру шкоди на відновлення пошкодженого транспортного засобу. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes Benz S 63 AMG», реєстраційний номер [NUMBER] , згідно висновку автотоварознавчого дослідження №02-D/77-5 від 20.10.2020 року становить 45 278,19 грн. Вартість проведеного дослідження становить 1 200,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.06.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем проживання. Судові повістки повернулись до суду без вручення в зв`язку з відсутністю адресата за даною адресою. На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду. На підставі ст. 280 ЦПК України та за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.07.2020 року о 17:30 год. в місті Києві, на проспекті Голосіївському відбулась дорожньо-транспортна пригоди за участі: транспортного засобу «Mercedes Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; транспортного засобу «Mercedes Benz S 63 AMG», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 18.09.2020 у справі №752/15616/20 відповідача було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальн6ості. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, винність дій [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, є доведеною. Судом встановлено, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mercedes Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», поліс АО/1747899. Як вбачається з матеріалів справи, ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в загальному розмірі 22 025,85 грн, однак, згідно висновку автотоварознавчого дослідження №02-D/77-5 від 20.10.2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes Benz S 63 AMG», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 45 278,19 грн. Вартість проведеного дослідження становить 1 200,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.2 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. В силу положень ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved