Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2022 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано незаконними дії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонечко-57» щодо обмеження на користування спільним майном шляхом відокремлення квартири [ADDRESS] від спільних електричних мереж будинку. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «Сумиобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонечко-57» на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 02 лютого 2022 року від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь [PERSON] витрат на правову допомогу на представництво її інтересів у Зарічному районному суді м. Суми пропорційно до задоволених вимог. Заява мотивована тим, що адвокатом Остапенко Ю.О. було попередньо подано ордер на представництво інтересів [PERSON] в Зарічному районному суді м. Суми та орієнтовний розрахунок судових витрат на правничу допомогу. Перед судовим засіданням адвокатом було зроблено заяву щодо ухвалення додаткового рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених позивачкою при розгляді даної справи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 лютого 2022 року вказана заява призначена до розгляду в судовому засіданні на 11 лютого 2022 року на 09-годину 30 хв. 11 лютого 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд заяви відкладено на 28 лютого 2022\~року за клопотанням представника відповідача. Ураховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п. 1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року № 11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24\~лютого 2022 року. Розгляд заяви призначено на 12 травня 2022 року. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про розгляд заяви без її участі, заяву підтримує. Представники відповідача ОСББ «Сонечко -57» Мірошниченко А.В. та Зінченко Л.В. в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви з тих підстав, що представник позивача мала змогу до стадії судових дебатів подати документи на підтвердження судових витрат на правничу допомогу. Також зазначили, що позивачка є єдиним боржником з таким великим боргом. Представник відповідача АТ «Сумиобленерго» Хвостик Я.С. надала до суду заяву про розгляд заяви без її участі. Відповідач ТОВ «Енера Суми» про причини неявки представника суд не повідомив. Заслухавши думку представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно зі статтею 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що повноваження адвоката Остапенко Ю.О. на представництво інтересів [PERSON] в Зарічному районному суді м. Суми підтверджуються ордером на надання правничої допомоги серії ВМ № 1017503 на підставі укладеного між ними договору про надання правової допомоги від 14 травня 2021 року №\~5 (а.с.\~41). Як вбачається з акта прийняття-передачі наданих послуг щодо надання правової (правничої) допомоги в суді першої інстанції (Зарічному районному суді м. Суми) у справі №\~591/4691/21 відповідно до договору про надання правової допомоги №5 від 14 травня 2021 року, остаточного розрахунку суми гонорару за надання правової допомоги та квитанції про оплату правової допомоги від 28\~січня 2022 року, [PERSON] сплатила адвокату Остапенко Ю.М. гонорар у сумі 4200 грн (а.с. 207, 208, 209). Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року.\~\~Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до\~статті 19 Закону № 5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків\~\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На думку суду, заявлений до стягнення розмір судових витрат на правничу допомогу відповідає критеріям їх дійсності, необхідності та розумності їх розміру, ураховуючи час, витрачений представником позивача на складання заяв по суті справи, а також участі у судових засіданнях. У зв`язку із зазначеним, клопотання представників відповідача про зменшення судових витрат на підлягає задоволенню. Разом з\~тим,\~оскільки рішенням\~Зарічного районного\~суду м.\~Суми від\~27\~січня 2022\~року позовні\~вимоги [PERSON] задоволено частково, а саме: серед трьох заявлених вимог немайнового характеру суд частково задовольнив одну вимогу немайнового характеру щодо визнання дій Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонечко-57» щодо обмеження на користування спільним майном шляхом відокремлення квартири [ADDRESS] від спільних електричних мереж будинку незаконними, тому з відповідача ОСББ «Сонечко-57» на користь позивачки пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу. Крім того, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 36 постанови «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Таким чином, оскільки судом частково задоволено одну позовну вимогу немайнового характеру, тому пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача ОСББ «Сонечко-57» на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 700 грн (4200\~грн / 3 немайнові вимоги / 50% частково задоволеної однієї немайнової вимоги). Отже, заява представника позивача [PERSON] [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial