Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

У січні 2022 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позов мотивував тим, що 04 липня 2019 року о 02 год. 30 хв. рухаючись на автодорозі Фастів-Скригалівка у Фастівському районі на 2 км.+ 50 м., в напрямку с. Скригалівка відповідач керуючи транспортним засобом «Opel», д.н.з. « [NUMBER] » PI, здійснив наїзд на перешкоду у вигляді дерева, із подальшим перекиданням вказаного автомобіля, внаслідок чого пасажир даного транспортного засобу [PERSON] від отримання тілесних ушкоджень помер [INFO] у Фастівській ЦРЛ, а інший пасажир - [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Позивач зазначає, що у зв`язку із вищевказаною подією, потерпіла особа повідомила позивача про настання ДТП та надала усі необхідні документи, а також подала заяву про виплату відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДПТ. МТСБУ визначило розмір заподіяної шкоди та здійснило регламенту виплату потерпілій особі. Позивач посилається на те, що загальний розмір витрат позивача з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 195228,00 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у ДТП, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду, загальний розмір якої складає 195228,00 грн.. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 195228,00 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Між тим, в прохальній частині позову просив суд розглянути справу без участі представника позивача. Задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Оскільки, відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 04 липня 2019 року о 02 год. 30 хв. рухаючись на автодорозі Фастів-Скригалівка у Фастівському районі на 2 км. + 50 м., в напрямку с. Скригалівка відповідач [PERSON] керуючи транспортним засобом «Opel», д.н.з. « [NUMBER] » PI, здійснив наїзд на перешкоду у вигляді дерева, із подальшим перекиданням вказаного автомобіля, внаслідок чого пасажир даного транспортного засобу [PERSON] від отримання тілесних ушкоджень помер [INFO] у Фастівській ЦРЛ, а інший пасажир - [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Як вбачається із Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 04 липня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 23). Причиною смерті [PERSON] стала дорожньо-транспортна пригода, що підтверджено Довідкою про причину смерті № 160 видана 04 липня 2019 року Фастівським бюро судово-медичної експертизи (а.с.23). За фактом вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, 04 липня 2019 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження № 12019110000000503 (а.с. 9). Як встановлено судом під час розгляду справи, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2022 року, [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 198, ч. 1 ст. 396 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження № 12018110000000011 від 12.01.2018 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ст. 198, ч. 1 ст. 396 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. У відповідності з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП відповідач не мав Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.33). Пунктом 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) визначено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно з підпункту а) п. 41.1. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 17 серпня 2019 року [PERSON] та [PERSON] склали Довіреності якими уповноважили, серед інших [PERSON] , представляти їх інтереси по факту дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04 липня 2019 року, внаслідок якої загинув [PERSON] , [INFO] . Вказані Довіреності посвідчені приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Сергеєвою А.В. та зареєстровані в реєстрі за № 257 та № 266 (а.с. 24,25). 25 вересня 2019 року затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12018110000000011 від 12.01.2018 за обвинуваченням [PERSON] , у вчиненні злочинів, передбачених ст. 198, ч. 1 ст. 396 КК України. 27 серпня 2020 року із Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до Моторного (транспортного) страхового бюро України, в інтересах [PERSON] та [PERSON] , звернувся - [PERSON] (а.с. 10) Того ж дня, [PERSON] звернувся від імені [PERSON] та [PERSON] до Моторного (транспортного) страхового бюро України із Заявами на виплату страхового відшкодування (а.с. 12). Між тим, 16 жовтня 2019 року представник заявників [PERSON] та [PERSON] - директор ТОВ «ЦЕНРТ АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» [PERSON] (Довіреності № 18 та № 19 посвідчені секретарем виконкому Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області Шиманською Д.А.), звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із уточненою заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 11). Згідно Довідки № 1 від 09 листопада 2020 року МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, шкода заподіяна в наслідок ДТП складає 50076,00 грн.. Вказана сума також підтверджується і Наказом МТСБУ від 10 листопада 2020 року (а.с.36). Відповідно до Довідки № 2 від 09 листопада 2020 року МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, шкода заподіяна в наслідок ДТП складає 50076,00 грн.. Вказана сума також підтверджується і Наказом МТСБУ від 09 листопада 2020 року (а.с.38). З Довідки № 4 від 02 квітня 2021 року МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, вбачається, що шкода заподіяна в наслідок ДТП складає 25038,00 грн.. Вказана сума також підтверджується і Наказом МТСБУ від 06 квітня 2021 року (а.с.34). Так, 10 листопада 2020 року та 08 квітня 2021 року МТСБУ виплатило [PERSON] 50076,00 грн. та 25038,00 грн., що підтверджено Платіжними дорученнями № 2544260 від 10 листопада 2020 року та № 1029091 від 08 квітня 2021 року (а.с. 41-42). Окрім того, 12 листопада 2020 року та 08 квітня 2021 року МТСБУ виплатило [PERSON] (представнику [PERSON] ) 50076,00 грн. та 25038,00 грн., що підтверджено Платіжними дорученнями № 2544375 від 12 листопада 2020 року та № 1029072 від 08 квітня 2021 року (а.с. 43-44). У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.2.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Судом достовірно встановлено, що дана ДТП мала місце з вини відповідача. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст..76 ЦПК). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача загальний розмір витрат, з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, у сумі 195228,00 грн.. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, сплатило страхове відшкодування на загальну суму 150228,00 грн., а саме: 50076,00 грн. (платіжне доручення № 2544260 від 10.11.2020) + 25038,00 грн. (платіжне доручення № 1029091 від 08.04.2021) + 50076,00 грн. (платіжне доручення № 2544375 від 1211.2020) + 25038,00 грн. (платіжне доручення 1029072 від 08.04.2021). Між тим, решта суми, а саме 45000,00 грн. (195228,00 грн. - 150228,00 грн.), позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України не підтверджена. Доказів, що саме дана сума витрачена позивачем на збір документів та визначення розміру шкоди позивачем не надано. Таким чином, оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] завданої шкоди в порядку регресу в розмірі 150228,00 грн.. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп., що підтверджено Платіжним дорученням № 9803354 від 02 листопада 2021 року.

Outcome: partial