Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визначення часток у нерухомому майні до відповідачів [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог, посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] була співвласником квартири [ADDRESS] , загальною площею 55,5 кв.м, в тому числі житловою площею 40,4 кв.м. Вказує, що іншими співвласниками даної квартири є: [PERSON] , [PERSON] , та він, [PERSON] . Посилається на те, що Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою 09.04.2013 року була заведена спадкова справа №282/2013 щодо майна померлої [PERSON] . Стверджує, що згідно до матеріалів даної спадкової справи, спадкоємцями, які прийняли спадщину за законом, є він та його сестра [PERSON] ; інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] , від прийняття належних їм часток спадщини відмовились. Зазначає, що відповідно до договору про поділ спадщини від 16.02.2022 року він та [PERSON] домовились, що він, [PERSON] , успадковує ј частку квартири [ADDRESS] . Аргументує, що 14.02.2022 року він звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вище вказаної квартири, однак державним нотаріусом Прядко І.І. було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаної квартири, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку із тим, що не визначені частки в спільній сумісній власності. Просить визначити, що частки [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,5 кв.м., в тому числі житловою площею 40,4 кв.м. є рівними та становлять по ј частки кожного; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на ј частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 55,5 кв.м., в тому числі житловою площею 40,4 кв.м. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.05.2022 року відкрито провадження по справі. 18.05.2022 року відповідач [PERSON] скерувала до суду відзив на позов. Зазначає, що ознайомилася із позовною заявою її брата [PERSON] та не заперечує щодо заявленої позовної вимоги про визнання рівних часток її, [PERSON] , та [PERSON] , у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,5 кв.м., в тому числі житловою площею 40,4 кв.м., що становлять по ј частині для кожного. Також, вказує, що не заперечує щодо визнання за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] права власності на ј частини вищевказаної квартири. Розгляд справи просить провести за її відсутності. 18.05.2022 року відповідач [PERSON] скерував до суду відзив на позов. Зазначає, що ознайомився із позовною заявою його сина [PERSON] та не заперечує щодо заявленої позовної вимоги про визнання рівних часток [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,5 кв.м., в тому числі житловою площею 40,4 кв.м., що становлять по ј частині для кожного. Також, вказує, що не заперечує щодо визнання за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] права власності на ј частини вищевказаної квартири. Розгляд справи просить провести за його відсутності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленим про день час і місце розгляду справи. Представик позивача [PERSON] адвокат Венерська Г.І. скерувала до суду клопотання, де зазначає, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить провести розгляд справи за її та позивача відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день час і місце розгляду справи; у поданій до суду заяві просили розгляд справи провести за їх відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд зважає на наступне. Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положеннями\~ст. 4 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Розглядаючи спір, суд повинен з`ясувати усі обставини справи відповідно до обґрунтування позову, зміст позовних вимог та зв`язок між обґрунтуванням, вимогою та вибраним способом захисту. Дослідженні судом докази та застосовані норми права. Судом належними доказами установлено що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 16) Згідно договору обміну квартири від 05.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Половинська О.Б., зареєстрованого в реєстрі за №5735, вбачається, що було здійснено обмін картири, № [NUMBER] , яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 55,50 кв.м., в тому числі житловою площею 40,40 кв.м., що розташована в [ADDRESS] , - належну [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] , належну належну [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 17-20) Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14867091 від 12.06.2007 року встановлено, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 55,5 кв.м., в тому числі житловою площею 40,4 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 21-22) Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , замовник технічної інвентаризації [PERSON] (а.с.23-27) Згідно Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, об`єкт інвентаризації - квартира [ADDRESS] ; замовник [PERSON] (а.с.28-32) Судом встановлено, що відповідно до договору про поділ спадщини від 16.02.2022 року спадкоємці [PERSON] та [PERSON] домовилися про поділ спадкового майна в натурі, внаслідок якого [PERSON] успадковує ј частку квартири [ADDRESS] ; [PERSON] успадковує Ѕ частку квартири [ADDRESS] , (а.с. 33-34) Встановлено, що [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Першої чернівецької державної нотаріальної контори Прядко І.І., проте нотаріусом, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з тим, що не визначені (виділені) частки у спільній сумісній власності. (а.с. 35-36) Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).\~\~Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.\~\~ Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.\~\~Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі\~ст. 1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною першою\~ст. 1297 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Статтею 1218 Цивільного кодексу України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).\~\~Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.\~\~ Приписами ч. 2\~ст. 370 ЦК України\~визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до\~ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. Невизначеність часток не може позбавляти спадкоємця права на спадщину. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду із даним позовом просить суд визначити частки у праві спільної сумісної власності та визнати за ним право власності на спадкове майно. При цьому, позивач [PERSON] не ставить вимоги про визначення розміру частки померлої [PERSON] . Верховний суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16.06.2021 року у справі №570/997/19 підкреслив, що для оформлення права на спадщину, закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Частиною ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті її власника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника може бути змінена за рішенням суду. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 2 Цивільного процесуального кодексу України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, суд вважає, що позивач самостійно обрав той спосіб захисту порушених прав, який на його думку є ефективним і передбачений спеціальним законодавством. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування (Постанова Верховного суду №683/1540/16-ц від 03 вересня 2018 року). Згідно\~рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003\~правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи визнання відповідачами [PERSON] та [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved