Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що 07 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, тому рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28 липня 2016 року шлюб було розірвано. Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2015 року [PERSON] зобов`язано виплачувати аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 листопада 2015 року і до досягнення [PERSON] повноліття, та аліментів на утримання позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 25 листопада 2015 року і до досягнення [PERSON] трьохрічного віку.Позивач зазначає, що [PERSON] злісно ухиляється від сплати аліментів, вона змушена була неодноразово звертатись до виконавчої служби та відділення поліції із заявами про примусове стягнення заборгованості та притягнення відповідача до відповідальності. Вказує, що відповідач проживає окремо, ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі, не говорячи про обсяг, необхідний для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; дитина не знає як навіть виглядає її батько. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, на переконання позивача, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Ухвалою судді від 26 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 16.12.2020 року у цивільній справі №276/952/20 замінено третю особу Службу у справах дітей Хорошівської районної державної адміністрації на орган опіки та піклування Іршанської об`єднаної територіальної громади в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою суду від 09.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 01.06.2021року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому сторона відповідача заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування заперечення позовних вимог представник відповідача вказав, що обставини викладенні позивачем у позові є безпідставним наклепом, а тимчасові труднощі у одного із батьків на сплату аліментів іншому, не можуть бути підставою для позбавлення такого батька чи матір батьківських прав відносно дитини. Позивач проживаючи в м. Києві, навмисно не повідомляє рідному батькові доньки про місце проживання, дитячий садок, який відвідує їх донька та взагалі у категоричній формі вказує про те, що не дасть батькові бачитись із дитиною до моменту остаточного погашення аліментів на дитину. 02.08.2021року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач вказує, що жодним чином не заперечувала та не чинила перешкод у спілкуванні батька з дитиною та прийняття повної його участі у її вихованні. Також позивач вказала, що з моменту подання позову відповідач не намагався виконати свої батьківські обов`язки, тобто, зустрітися з дитиною, поспілкуватися з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, створити умови для отримання її освіти, виявити інтерес до її внутрішнього світу, сплатити хоча б частково аліменти, вчинити хоча б якийсь крок для виправлення ситуації. В зв`язку з наведеним позивач вважає, що в діях відповідача є вина і свідоме нехтування батьківськими обов`язками, а отже і наявні достатні підстави для задоволення позову. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Також позивачем до заяви долучено: акт обстеження житлово-побутових умов; довідку закладу дошкільної освіти «Ромашка» с.Мерва Берестечківської міської ради Волинської області; довідку закладу загальної середньої освіти Мервинський ліцей Берестечківської міської ради Волинської області. У судовому засіданні 03 листопада 2021 року відповідач [PERSON] пояснив, що із моменту присудження і до середини 2019 року він регулярно сплачував аліменти на дитину, пересилаючи їх через Укрпошту на адресу проживання матері дитини ( [ADDRESS] ), але, починаючи із зазначеного вище періоду 2019 року, відправлені аліменти почали повертатися боржнику із відміткою: «не вручено з інших підстав». Як потім дізнався відповідач, його колишня дружина [PERSON] , забравши дитину вибула на довгий час у невідомому напрямку, іноді він чув від знайомих, що колишня дружина співмешкала певний час із іншим чоловіком на зйомних квартирах, а потім взагалі випала із полю зору, так як відповідач працює вахтовим методом у передмісті Києва, а тому у смт Іршанськ тепер буває рідше. З того часу відповідач взагалі втратив будь-який зв`язок із своєю донькою, оскільки її мати увесь час переїздить із місця на місце, не маючи постійного житла та роботи. Відповідач та його представник в судове засідання 06.06.2022 року не з`явились, до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Якименко О.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутність особи, яка бере участь у справі. В даній заяві представник відповідача просить суд подальший розгляд судової справи провести без участі відповідача та його представника, ухваливши рішення на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, заперечують щодо задоволення позовних вимог. Також в даній заяві представник відповідача надає додаткові пояснення по суті заявлених вимог вказуючи, що позивач навмисно створила умови позбавляючи рідного тата і доньку природньої необхідності підтримувати постійне спілкування та усвідомлювати, що окрім мами, дівчинка потрібна рідному тату. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Іршанської об`єднаної територіальної громади, в судове засідання не з`явився надіславши до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, щодо вирішення позовних вимог покладаються на розсуд суду. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі,

Outcome: dismissed