Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, на час навчання, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення ним 23 річного віку, тобто до [INFO] , за умови продовження навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач та відповідач від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] . На даний час син навчається в Національному технічному університеті «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на денній формі навчання, не працює, а відтак потребує матеріальної допомоги. Належної матеріальної допомоги на утримання сина відповідач добровільно не надає, як зазначає позивач їхній спільний з відповідачем син знаходиться на повному утриманні позивача, тому остання змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 23). Позивач в судове засідання не з`явилась, подала через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда заяви (вх. № 4616 від 04.02.2022 року; вх. № 15012 від 03.06.2022 року) про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить суд задовольнити (а.с. 27, 30). Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву (вх.. № 15399 від 08.06.2022 року) про розгляд справи за його відсутності (а.с.31) Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 03.12.2003 року, виданого Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 2037, батьками [PERSON] [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Позивач зміниоа прізвище внаслідок укладення іншого шлюбу, зокрема Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 31 травня 2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 233. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 31.05.2014 року (а.с. 10). Тобто на даний час прізвище позивача - [PERSON] . Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 3510-1343949-2018 від 16.02.2018 року [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються також довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію, виданої Приватним акціонерним товариством «Кіровоградлітмаш» (а.с.15; 9). Водночас, відповідно до довідки № 25/10/2213-1727 від 17.11.2021 року, [PERSON] є студентом 1 курсу Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації денної форми навчання з 01.09.2021 року згідно наказу про зарахування № 2116-с від 17.07.2021 року (а.с. 8). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України). За положенням статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша-друга стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина друга статті 199 Сімейного кодексу України). За положеннями частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України), тобто обов`язок доказування покладається на сторони. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] , є повнолітнім сином відповідача [PERSON] (а.с.5). [PERSON] [INFO] , хоча й досяг повноліття, проте не працює, позивач вказує, що навчається за денною формою навчання на першому курсі Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації денної форми навчання з 01.09.2021 року, про що надано довідку № 25/10/2213-1727 від 17.11.2021 року (а.с. 8). Але відомості, що зазначені в довідці не доводять обставин, які підлягають доведенню згідно частин першої-другої статті 199 Сімейного кодексу України, адже в ній відсутній період, що охоплюється навчанням, що має бути зазаначено в рішенні суду для його виконання, оскільки аліменти підлягають стягненню з батьків на повнолітніх доньку (сина), які продовжують навчання, на встановлений частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України строк - на час навчання, й згідно частини другої статті 199 Сімейного кодексу України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того у довідці № 25/10/2213-1727 від 17.11.2021 року, зазначено, що [PERSON] [INFO] є студентом денної форми навчання, а отже на період навчання останній проживає у місті Києві, за місцем знаходження навчального закладу, при цьому додана позивачем до позову довідка про місце реєстрації повнолітнього сина не може бути беззаперечним доказом фактичного місця проживання [PERSON] разом з позивачем, що передбачено частиною третьою статті 199 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] , а її син навчаючись на денній формі навчання проживає в місті Києві за місцем свого навчання, а тому [PERSON] не мала права звертатися із даним позовом до суду в інтересах повнолітнього сина тому що аліменти на користь повнолітнього сина, який продовжує навчання і проживає окремо повинні стягуватися на його користь, а не на користь батьків. Зазначене не нівелює обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, однак статтею 199 СК України унормовано право на звернення з таким позовом безпосередньо дочки/сина або того з батьків, з ким дочка/син проживає. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). В пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року, роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не надано беззаперечних доказів того, що повнолітній син на момент звернення до суду проживає з відповідачем та перебуває на її утриманні, у наданій довідці з навчального закладу відсутній період навчання [PERSON] , що є обов`язковою умовою покладеною в рішення суду для його виконання. При цьому спосіб захисту, який позивач просить суд визначити у рішенні (про стягнення аліментів до досягнення сином 23 річного віку за умов продовження навчання) суперечить закону з підстав, викладених вище, а згідно частини шостої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення). За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки позивач не мала права звертатися із даним позовом в суд, через відсутність порушення її особистих прав, що не перешкоджає зверненню до суду з відповідним позовом сина, який є повнолітньою особою. А також неможливість задоволення позову у спосіб захисту, обраного позивачем. У відповідності до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати по справі компенсуюються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed