Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на її користь на утримання дитини. Відповідно до позовної заяви позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, в розмірі 1500 гривень щомісячно. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 18.06.2018 року ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини. Посилається на те, що збільшення розміру аліментів є необхідним через епідеміологічну ситуацію, навчання дитини у старших класах школи №328, яке коштує 3 500,00 грн на місять, та через інші об`єктивні причини. Позивач вказує. що не має постійного заробітку. Дитина потребує більших витрат на харчування, одяг та лікування і матеріальне становище позивача погіршується, у зв`язку з чим їй важко утримувати дитину. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Слободянюк А.В. від 24.09.2021 року відкрито провадження у справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2022 року справу передано на розгляд судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. від 25.04.2022 року справу прийнято до свого провадження, розгляд якої призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. На момент розгляду справі відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження на адресу суду не надходило. На підставі положень ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 15.05.2018 року, у справі №752/27451/17, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та утримання дитини та стягнення аліментів за минулий час, позов задоволено частково - вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 930,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.12.2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За положеннями ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. В пункті 23 постанови Пленуму Верхоівного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як на підставу для збільшення розміру аліментів при зверненні до суду позивач посилається на епідеміологічну ситуацію, навчання дитини у старших класах школи №328, яке коштує 3 500,00 грн на місять, та через інші об`єктивні причини, а саме відутність у позивача постійного заробітку, погіршення матеріального становища. Однак, в порушення вимог ст.81 ЦПК України позивач не надає будь-яких доказів на підтвердження зміни майнового стану як свого, так і відповідача, будь-які докази на підтвердження рівня матеріального забезпечення на час розгляду справи про стягнення аліментів, а також на момент звернення до суду про збільшення розміру аліментів, матеріали справи не містять. Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження розміру витрат, що позивач несе на утримання дитини щомісяця і що цей розмір збільшився з моменту стягнення аліментів з батька. Знецінення національної валюти, інфляція, зміна розміру прожиткового мінімуму на дитину не є підставами, визначеними законом, для зміни розміру аліментів, оскільки аліменти, визначені судом в твердій грошовій сумі підлягають індексації згідно закону без відповідного рішення суду. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд не вбачає визначених законом підстав для зміни розміру аліментів, в зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження наявності підстав, визначених законом, для такої зміни, а отже позов не підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed