Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 27.11.2018 близько 22 годин 30 хвилин в м. Коростень він керував автомобілем Fiat Ducato державний номерний з-нак [NUMBER] . Безпідставно був затриманий працівниками поліції, які наносили йому удари, з носа йшла кров, возили на медичне освідування, але лікар підтвердила, що відсутній стан алкогольного сп"яніння. Через деякий час стало відомо, що відносно нього складено адміністративний протокол за ч.1ст.126; ч.2ст.122, ст.185, ч.1ст.130 КУпАП. Рішеннями Коростенського міськрайонного суду по справах № 279/5669/18; 279/5650/18; 279/5669/18 визнано незаконними дії працівників поліції та відмовлено в притягненні його до адміністративної відповідальності. Вважає, що здійснення провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії працівників органу внутрішніх справ. Такими незаконними діями позивачу було завдано значної шкоди, яка виразились у душевних та психічних стражданнях, що продовжувались тривалий час і потребували значного часу для їх відновлення. Йому довелось доводити свою невинуватість перед судом, відволікаючись від особистого життя. З урахуванням вищевикладеного просив стягнути з Державного бюджету шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на свою користь, в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка завдана незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, кошти в сумі 8000 гривень матеріальної шкоди, які пропали у нього з автомобіля після зупинення та 333000 гривень моральної шкоди. Ухвалою від 03 травня 2022 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників. Головне управління Національноїх поліції в Житомирській області надіслало суду відзив, в якому заперечувало проти задоволення позову. Інші учасники справи правом подати відзив не скористалися, хоча про день та час розгляду повідомлені належним чином. Перевіривши матеріали справи суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 27 листопада 2018 року в м. Коростень Житомирської області [PERSON] керував автомобілем Fiat Ducato д.н.з. [NUMBER] , побачив, що його наздоганяє автомобіль поліції з проблисковими маячками червоного та синього кольорів, а тому він зупинився.Працівники поліції підбігли до нього, не представившись, витягли з автомобіля, побили, наділи кайданки та повезли в медичний центр. Стан алкогольного сп"яніння нічим доведений не був. Через деякий час позивач дізнався про складення відносно нього адміністративного протоколу за ч,1ст.126, ч.2ст.122 КУпАП . Постановою Коростенського міськрайонного суду від 05 лютого 2019 року по справі № 279/5650/18 провадження в справі відносно [PERSON] за ст.130ч.1 КУпАП закрито у зв"язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП. Постановою Коростенського міськрайонного суду від 01 березня 2019 року по справі №279/5669/18 провадження по справі відносно [PERSON] за ст.185 КУпАП закрито у зв"язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 01 березня 2019 року (справа №279/5869/18 постанову порліцейського СРПП Коростенського відділу поліції Ходаківського М.В серія ДПО18 №840815 від 27.11.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.2ст.122, ч.1ст.126 КУпАП скасовано, а провадження по справі закрито. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої, пункту дев`ятого та абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] зазначав, що підставою для відшкодування моральної шкоди є, зокрема незаконне притягнення його до адміністративної відповідальності та закриття справ про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У статтях 55, 56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до частин першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 9 постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з ч.1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За відсутності підстав для застосування ч.1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.1173, 1174 ЦК). Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що відшкодуванню підлягає шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 2 Закону № 266/94-ВР право на відшкодування шкоди у розмірах і у порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення. Згідно з пунктом 5 статті 3 Закону № 266/94-ВРу наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода. У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК). Відповідно до ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, який на нього був накладений (Постанова КЦС Верховного Суду у справі № 640/16169/17 від 05 лютого 2020 року). Відповідно до положень статті 82 ЦПК України суд враховує, що постановами Коростенського міськрайонного суду встановлено відсутність в діях [PERSON] складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1 ;ст. 185, ст.126ч.1 та ст.122ч.2 КУпАП. У цьому контексті, здійснення провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення накладеного штрафу. Також, відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №569/1799/16-ц (провадження №61-19000сво18), здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яке в подальшому закрито судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд керується принципами поміркованості, розумності, справедливості, тобто, розмір відшкодування шкоди у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. В даному випадку, матеріали справи свідчать про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрито. Позивач протягом певного періоду вживав передбачені законодавством заходи для відновлення своїх прав. Внаслідок ініціювання провадження у справі про адміністративне правопорушення, було порушено його звичний розклад життя, позивач змушений був звертатись за допомогою до фахівців у галузі права. Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування, суд враховує, що накладення адмінстягнення будь-яких істотних наслідків для позивача не потягнуло, штраф ним не був сплачений, існування виконавчого провадження стосовно примусового виконання адміністративного покарання у виді штрафу не доведено. Враховуючи викладене та

Outcome: partial