Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.06.2017 року у розмірі 24835,41 грн та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов Договору. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 24835,41 грн, яка складається з 9319,4 - заборгованість за кредитом; 13865,77 грн - заборгованість за відсотками, 1650,00 грн - штраф. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою судді від 10.01.2022 року дану позовну заяву було залишено без руху. 20.01.2022 року позивач усунув недоліки, вказані в ухвалі суду від 10.01.2022 року. 25.01.2022 року ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористалась своїм процесуальним правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, про розгляд справи повідомлена належним чином. Копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з доданими документами направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 26), однак поштове відправлення повернулось на адресу суду не врученим з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 47-48). За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду 07.06.2017 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А- Банку. Відповідач погодилась, що підписанням цієї Анкети-заяви вона у повному обсязі приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг А-Банку, які розміщені на офіційному сайті банку www.a-bank.com.ua (на звороті а.с. 7). З огляду на викладене, на підставі ст.ст. 633, 634, 1054, 1055 ЦК України суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем у письмовій формі укладений кредитний договір. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 07.06.2017 року, зі змісту якого вбачається, що станом на 19.11.2021 року відповідач має заборгованість у розмірі 24835,41 грн, з яких: 9319,4 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 13865,77 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1650,00 грн. - штраф (а.с. 5-7). Дослідивши умови укладеного між сторонами кредитного договору, розрахунок заборгованості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту є обґрунтованими з огляду на наступне. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ім`я [PERSON] , вбачається, що станом на дату відкриття рахунку - 07.06.2017 року кредитний ліміт встановлено у сумі 900,00 грн, в подальшому кредитний ліміт збільшився до 20000,00 грн і станом на 03.06.2020 р. зменшився до 0,00 грн року (а.с. 32). В довідці, виданій АТ "А - Банк", зазначено, що на виконання укладеного між сторонами кредитного договору б/н [PERSON] було видано кредитні картки: № [NUMBER] від 16.03.2017 р. з терміном дії до 03/21 та № [NUMBER] від 05.07.2017 р. з терміном дії до 03/2021 (а.с. 33). Згідно виписки по рахунку, [PERSON] регулярно використовувала кредитну картку для зняття готівки, оплати товарів і послуг, та користувалась кредитними коштами у межах суми кредитного ліміту, її витрати по кредитній карті не перевищували його розміру (а.с. 35-37). Враховуючи наявність суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9319,64 грн., яка підтверджена належними доказами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9319,64 грн. Щодо вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом та штрафу, суд встановив наступне. Судом встановлено і підтверджується письмовими доказами, наданими позивачем, що кредитний договір між сторонами складають Анкета-заява, підписана відповідачем, Тарифи банку та Умови та Правила надання банківських послуг в А-Банку, які були розміщені на сайті www.a-bank.com.ua ( на звороті а.с. 7). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 07.06.2017 року, в позовній заяві посилався на п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг, про стягнення штрафу - на п. 2.1.1.2.24 цих же Умов та Правил, як невід`ємні частини спірного договору. Однак, суд вважає, що до позовної заяви позивач не долучив Тарифи банку і Умови та Правила надання банківських послуг в А - Банку, з якими ознайомлювалась позичальник на момент укладення договору і які містять умови укладеного між сторонами кредитного договору. До позовної заяви представник позивача надав Витяг з Умов та правила надання банківських послуг у ПАТ "Акцент -Банк", розміщеного на сайті https:a-bank.com.ua/terms, та Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна» (а.с. 8-13). Проте, докази того, що відповідач ознайомлювалась саме з ними, що саме ці Умови є невід`ємною частиною укладеного між сторонами кредитного договору, матеріали справи не містять, позивач такі обставини не довів належними та допустимими доказами, що є його обов`язком. Матеріали справи не містять доказів, що сторони досягли згоди, що відповідач отримала в користування кредитну картку "Універсальна". Умови укладеного між сторонами договору (на звороті а.с. 7) взагалі не містять зобов`язань щодо сплати відсотків за користування кредитом та неустойки чи іншого виду відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. З урахуванням викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог не підтверджено обставини правомірності нарахування відсотків за користування кредитом у сумі 13865,77 грн та штрафу за невиконання грошового зобов`язання у сумі 1650,00 грн, не доведено, на яких умовах між банком та позичальником була досягнута згода щодо відповідальності за порушення умов кредитного договору, а тому ці вимоги є безпідставними. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, від 23.12.2020 року у справі № 191/2648/17. Беручи до уваги викладене вище, дослідивши докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9319,64 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю. V. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 851,93 грн.

Outcome: approved