Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради,третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кам`янець-Подільська міська рада про визнання протиправним та скасування рішення. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 16 листопада 1989 року виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради прийняв рішення № 346-а «Про відведення земельних ділянок під індивідуальне будівництво для підприємств, організацій міста та за місцем проживання за рахунок земель радгоспів «Кам`янець-Подільський» і «Довжоцький». Враховуючи перебування сім`ї на квартирному обліку [PERSON] подавдо адміністрації заводу та профкому, а потім до виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, документи згідно переліку, визначеному рішенням виконкому від 16.11.1989 р. № 346-а. Розглянувши клопотання адміністрації та профкому підприємства і на основі рішення міськвиконкому виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради 15 лютого 1990 р. прийняв прішення № 73 «Про виділення земельних ділянок під індивідуальне будівництво в районі с. Жовтневе та с. Довжок на міських землях». Сім`ї [PERSON] була виділена земельна ділянка за адресою [ADDRESS] площею 810 кв м. На підставі цього рішення [PERSON] був виданий паспорт на забудову садиби на земельній ділянці площею 0,081 га. На підставі рішення виконкому № 73 від 15.02.1990 р. за спільні кошти та спільною працею розпочали будівництво житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 18 березня 1993 року № 277 «Про виділення земельних ділянок під індивідуальне будівництво на міських землях» у зв`язку з тим, що на земельній ділянці по [ADDRESS] розміщена трансформаторна підстанція і вона не могла бути виділена під індивідуальне будівництво, [PERSON] , як працівнику підприємства, потребуючого поліпшення житлових умов, виділена земельна ділянка площею 810 кв. м. по [ADDRESS] під городництво в тимчасове користування до моменту перенесення трансформаторної підстанції. Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 16 березня 1995 року № 278 «Про розподіл домоволодіння по [ADDRESS] на два окремих» [PERSON] виділено з домоволодіння по [ADDRESS] Ѕ частину земельної ділянки в окреме домоволодіння за [ADDRESS] . Цим же рішенням виконкому відповідачу [PERSON] виділено з домоволодіння по [ADDRESS] Ѕ частину земельної ділянки площею 405 кв. м. та Ѕ незавершеного будівництвом житлового будинку в окреме домоволодіння за [ADDRESS] . Заяву на розподіл домоволодіння та земельної ділянки написала позивач, а не [PERSON] . Тому з огляду на відсутність волі [PERSON] , дозволу органу опіки та піклування, укладення нотаріально посвідченого договору відчуження Ѕ незавершеного будівництвом будинку, виконавчий комітет не вправі був приймати рішення про розподіл домоволодіння, земельної ділянки. Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 07.03.1996 р. № 216 «Про розподіл земельної ділянки по [ADDRESS] » вирішено виділити із земельної ділянки по [ADDRESS] та [ADDRESS] земельну ділянку площею 274 кв. м. Цим же рішенням виконкому вирішено виділити із земельної ділянки по [ADDRESS] та [ADDRESS] [PERSON] земельну ділянку площею 536 кв. м. Цим же рішенням виконкому вирішено відмінити рішення міськвиконкому від 18.03.1993 р. № 277 «Про виділення земельної ділянки в тимчасове користування [PERSON] ». Вважає, що відповідач [PERSON] не мав права на виділення земельних ділянок по [ADDRESS] , по [ADDRESS] або по [ADDRESS] , оскільки виконавчий комітет згідно рішення № 346 «а» від 16.11.1989 року визначено, що виділ земельних ділянок можливий лише для працівників підприємств, які перебували на квартирному обліку за місцем роботи. [PERSON] на жодному з перелічених в Додатку до рішення підприємств, не працював. [PERSON] не звертався до Довжоцької сільської ради протягом 1990 - 1997 рр. з заявою про виділ землі. Наділення [PERSON] земельною ділянкою відбулось в порушення процедури, закріпленої в Земельному Кодексі. Рішення про делегування виконкому повноважень щодо вирішення земельних питань Кам`янець-Подільська міська рада прийняла 30.09.1998 р. за № 6. Таким чином, оскаржувані рішення прийняті поза межами повноважень виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради та на даний час перешкоджають набути право власності на земельні ділянки в порядку їх безоплатної приватизації. Оскільки про існування вище означених оскаржуваних рішень виконкому позивачу стало відомо лише після розгляду справи № 676/4060/17 в травні 2020 року, тому процесуальний строк на звернення з позовом до суду пропущений з поважних причин. Просить визнати поважними причини пропуску оскарження рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 16 березня 1995 року № 278 «Про розподіл домоволодіння по [ADDRESS] на два окремих» та рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради 07 березня 1996 р. № 216 «Про розподіл земельної ділянки по [ADDRESS] »; поновити строк оскарження рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 16 березня 1995 року № 278 «Про розподіл домоволодіння по [ADDRESS] на два окремих» та рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 07 березня 1996 року № 216 «Про розподіл земельної ділянки по [ADDRESS] »; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 16 березня 1995 року № 278 «Про розподіл домоволодіння по [ADDRESS] на два окремих»; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради 07 березня 1996 року № 216 «Про розподіл земельної ділянки [ADDRESS] ». Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи яка заявляє самостійні вимоги - [PERSON] . Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить задовольнити. В судовому засіданні представник виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради позов не визнала, заперечила проти його задоволення. Надала відзив на позов, заперечення обгрунтовує тим, що згідно рішення Конституційного суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 р. органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правові відносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів цих суб`єктів. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Рішенням № 278 від 16 березня 1995 року розділено домоволодіння по [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] на підстави їх спільної заяви. Відповдіно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (чинної на момент ухвалення рішення міськвиконкомом) було передбачено проведення такого розподілу. Розподіл земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] проведений також на підставі їх заяв. Позивач вводить суд в оману стверджуючи, що ні вона, ні [PERSON] не звертались з заявою до місквиконкому про розподіл земельної ділянки, оскільки в матеріалах до рішення № 216 від 07.03.1996 р. така заява є, дата заяви 06.02.1996 р. Отже будь-які порушення з боку виконавчого комітету міської ради, які могли виникнути у зв`язку із прийняттям оскаржуваних рішень, відсутні. Виконавчий комітет приймаючи оскаржувані рішення, діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України. Просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Сусла І.М. позов не визнали, заперечили проти його задоволення мотивуючи тим, що позов не обгрунтований належними доказами, обраний спосіб захисту не відповідає порушеному праву. Просять відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позов [PERSON] підтримав, подав позов, який обґрунтував з тих же підстав, рішення, що оскаржуються, вважає протиправними, оскільки була відсутня згода дружини [PERSON] , дозвіл органу опіки та піклування, оскільки їх діти були неповнолітні або нотаріально посвідченого договору між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про відчуження Ѕ незавершеного будівництвом будинку. Поділ земельної ділянки відбувся без відповідної заяви [PERSON] та [PERSON] . Спірна земельна ділянка розташована на території Довжоцької сільської ради, яка була уповноважена на передачу цієї земельної ділянки у приватну власність. Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради не був уповноваженим на вирішення земельних питань, такі питання перебували в компетенції міської ради. Просить визнати поважними причини пропуску оскарження рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 16 березня 1995 року № 278 «Про розподіл домоволодіння по [ADDRESS] на два окремих» та рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради 07 березня 1996 р. № 216 «Про розподіл земельної ділянки по [ADDRESS] »; поновити строк оскарження рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 16 березня 1995 року № 278 «Про розподіл домоволодіння по [ADDRESS] на два окремих» та рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 07 березня 1996 року № 216 «Про розподіл земельної ділянки по [ADDRESS] »; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 16 березня 1995 року № 278 «Про розподіл домоволодіння по [ADDRESS] на два окремих»; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради 07 березня 1996 року № 216 «Про розподіл земельної ділянки [ADDRESS] ». Представник Кам`янець-Подільської міської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно судовою повісткою. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника 3 особи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 05.11.1981 р. Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 73 від 15.02.1990 р. «Про виділення земельних ділянок під індивідуальне будівництво в районі с. Жовтневе та с. Довжок на міських земліх», за клопотанням адміністрацій та профкомів підприємств міста і на основі рішення міськвиконкому від 16.11.1989 р. № 346-а [PERSON] на сім`ю з 4 чоловік в тому числі: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , 1982 року народження, дочка [PERSON] 1984 року народження, виділено земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських по [ADDRESS] площею 810 кв. м. Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 277 від 18.03.1993 р. «Про виділення земельних ділянок під індивідуальне будівництво на міських землях» за заявою [PERSON] виділено [PERSON] земельну ділянку площею 810 кв. м. по [ADDRESS] під городництво в тимчасове користування до моменту перенесення трансформаторної підстанції. Рішенням виконавчого комітету № 278 від 16.03.1995 р. «Про розподіл домоволодіння по [ADDRESS] на два окремих» виділено [PERSON] з домоволодіння по [ADDRESS] Ѕ частину земельної ділянки площею 405 кв. м. та Ѕ незавершеного будівництвом житлового будинку в окреме домоволодіння за [ADDRESS] . Визнано таким, що втратило чинність рішення виконкому № 73 від 15 лютого 1990 року. 06.02.1996 року [PERSON] та [PERSON] звернулись з заявою про передачу їм в користування земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] під городництво по Ѕ. Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 216 від 07.03.1996 р. «Про розподіл земельної ділянки по [ADDRESS] » у зв`язку з неможливістю виділення земельної ділянки по [ADDRESS] на міських землях під індивідуальне житлове будівництво по причині розміщення на її межі трансформаторної підстанції високої напруги за заявами [PERSON] і [PERSON] проведено між ними розподіл земельної ділянки по [ADDRESS] , виділено кожному у користування частину земельної ділянки згідно з планом. Відмінено рішення міськвиконкому від 18 березня 1993 року № 277 «Про виділення земельної ділянки в тимчасове користування [PERSON] ». [PERSON] є власником будинковолодіння [ADDRESS] , [PERSON] - будинковолодіння [ADDRESS] . Рішенням Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області № 11 від 04 квітня 2011 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,18 га по [ADDRESS] . Рішенням Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області № 17 від 17 червня 2011 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] та передано [PERSON] безоплатно у власність зазначену земельну ділянку. 25 травня 2012 року [PERSON] виданий державний акт серії ЯК № 977293 на право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га по [ADDRESS] . На підставі рішення Кам`янець-Подільської міської ради № 29 від 15.05.1997 р. 16 березня 1998 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на домоволодіння [ADDRESS] . Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11 грудня 2018 року визнано недійсним рішення Довжоцької сільської ради № 17 від 17 червня 2011 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку загальної площі 0,1780 га [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] та передачі [PERSON] безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,1780 га, визнати недійсним Державний акт серії ЯК № 977293 на право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га кадастровий номер 682248400:01:004:0962 на ім`я [PERSON] . В задоволенні позову [PERSON] про визнання недійсним рішення Довжоцької сільської ради № 11 від 4 квітня 2011 року в частині надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] , яка знаходиться в с. Довжок, з них для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і сопруд 0,18 га ( [ADDRESS] ) - відмовлено. В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, третя особа - Довжоцька сільська рада про скасування рішення виконавчого комітету від 07 березня 1996 року за № 216 «Про розподіл земельної ділянки по [ADDRESS] » відмовлено. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 21 липня 2021 року рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11 грудня 2018 року у частині вирішення первісного позову скасовано, у позові [PERSON] до Довжоцької сільської ради, [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання недійсним рішень і державного акта на право власності на земельну ділянку відмовлено. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України та статтею 319 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.. Частиною першою статті 86 ЦК УРСР передбачено, що право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. В особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності. Право власності одного або кількох громадян з числа зазначених в частині другій цієї статті на частину будинку не позбавляє права інших з цих громадян мати у власності другу частину (частини) цього ж будинку (стаття 101 ЦК УРСР). Згідно з частиною першою статті 105 ЦК УРСР громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо). Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час виникнення спірних правовідносин регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Згідно з пунктом 2 Інструкції об`єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Відповідно до пунктів 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1. Згідно з пунктами 10, 12, 13 Інструкції, при відсутності правовстановлюючих документів, які зазначені в цій інструкції (додаток N 1), зацікавлена юридична або фізична особа (установа, підприємство, організація, громадянин, колгоспний двір) подає до виконкому місцевої Ради депутатів трудящих заяву про оформлення права власності на будинок або домоволодіння і видачу свідоцтва про це. Для вирішення питання про можливість оформлення права власності (п. 10) виконком місцевої Ради депутатів трудящих доручає бюро технічної інвентаризації: а) оглянути будинок (домоволодіння); б) одержати відомості у громадян, які проживають у будинку, зазначеному заявником, а також у сусідніх будинках, та з`ясувати, хто являється його власником. Про час огляду і збирання відомостей бюро технічної інвентаризації вивішує об`яви на видному місці на даному будинку і сусідніх будинках; в) скласти акт огляду будинку (домоволодіння) і одержати відомості за підписом представника бюро технічної інвентаризації і громадян, які дали відомості; г) перевірити документи і відомості, подані заявником, порівнюючи їх з матеріалами, що зібрані на місці огляду будинку (домоволодіння), із відомостями, одержаними від громадян. Бюро технічної інвентаризації на підставі зібраних матеріалів, а також матеріалів, поданих заявником, складає мотивований висновок про те, чи належить будівля заявнику, і подає його виконкому місцевої Ради депутатів трудящих, який виносить відповідне рішення. Після винесення виконкомом рішення про оформлення права власності на будинок або домоволодіння, органи комунального господарства, а де їх немає - виконком місцевої Ради депутатів трудящих видає власникові свідоцтво про право особистої власності на будинок за встановленою формою. Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи містобудування» до компетенції сільських, селищних, міських Рад народних депутатів у сфері містобудування на їх території належить: затвердження місцевих містобудівних програм, генеральних планів населених пунктів; визначення територій, вибір, вилучення (викуп) і надання земель для містобудівних потреб, внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів. Крім повноважень, зазначених у частині першій цієї статті, міські Ради народних депутатів затверджують правила забудови міст відповідно до законодавства. Міські Ради народних депутатів, крім міст Києва та Севастополя, також утворюють спеціально уповноважені органи у справах містобудування і архітектури. Сільські, селищні і міські Ради народних депутатів вирішують й інші питання у сфері містобудування відповідно до законодавства, а також можуть делегувати питання, що належать до їх компетенції, відповідним місцевим державним адміністраціям. Відповідно ст. 14 до компетенції виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів у сфері містобудування належить: організація розробки, експертизи, а також подання на затвердження відповідних Рад народних депутатів місцевих містобудівних програм і генеральних планів населених пунктів; координація діяльності суб`єктів містобудування щодо комплексної забудови населених пунктів; забезпечення у встановленому порядку розробки, проведення експертизи та затвердження містобудівної документації, крім випадків, передбачених цим Законом; організація робіт, пов`язаних із створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів; видача у встановленому порядку забудовникам архітектурно-планувальних завдань, технічних умов на будівництво, реконструкцію будинків і споруд, благоустрій територій, дозволів на проведення цих робіт; забезпечення проведення експертизи проектів конкретних об`єктів; здійснення державного контролю у сфері містобудування, проведення робіт, пов`язаних з прийняттям в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством; організація охорони, реставрації та використання пам`яток архітектури і містобудування, природних ландшафтів; розгляд пропозицій та подання до відповідних Рад народних депутатів висновків щодо визначення територій, вибору, вилучення (викупу) і надання земель для містобудівних потреб. Виконавчі комітети сільських, селищних і міських Рад народних депутатів вирішують й інші питання містобудівної діяльності відповідно до законодавства. Спорудження об`єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних Рад народних депутатів. Це право Ради народних депутатів можуть делегувати відповідним виконавчим органам. Закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (стаття 18 Закону України «Про основи містобудування»). За змістом статей 22, 23 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинним на час будівництва будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. Судом встановлено, що спірний житловий будинок будувався у період з 1990 до 1997 року. Відповідно акту про закінчення будівництва від 15.05.1997 року житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] прийнятий в експлуатацію, 16 березня 1998 року на підставі рішення Кам`янець-Подільської міської ради № 232 від 15.05.1997 р. виконавчим комітетом видано свідоцтво про прово власності [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS] та [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS] . Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком за своїм юридичним статусом, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки у випадках та у порядку визначених цивільним законодавством, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і підлягати поділу між ними, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. До реєстрації права власності на новозбудоване нерухоме майно особа є власником лише матеріалів, обладнання та іншого майна, що було використано в процесі будівництва. Таким чином станом на 16.03.1995 р. домоволодіння по [ADDRESS] не набуло юридичного статусу житлового будинку. Однак до цього, не будучи житловим будинком за своїм юридичним статусом, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки тільки при поділі майна між подружжям, а не з третіми особами. Існуючим на час спорудження спірного житлового будинку законодавством (статті 6, 30 ЗК України, статті 16, 17 Закону України «Про власність») індивідуальне житлове будівництво здійснювалося з метою забезпечення житловою площею тих громадян і членів їх сімей, яким у встановленому порядку надано право на земельну ділянку для будівництва будинку. У зв`язку з цим сама по собі участь інших осіб у спорудженні будинку не може слугувати підставою для визнання за такими особами права власності на частку у спорудженому будинку. Такі особи можуть лише вимагати відшкодування власником будинку понесених ними затрат. Лише у виняткових випадках, якщо з урахуванням всіх обставин справи та в результаті з`ясування істинних правовідносин сторін буде встановлено, що сторонні особи брали участь у спорудженні будинку на підставі укладеної із забудовником та членами його сім`ї угоди про створення спільної власності на будинок з метою забезпечення зазначених осіб жилими приміщеннями, за особами, які, не будучи членами сім`ї забудовника, брали участь у спорудженні будинку, може визнаватися право на частку в будинку. В архівних матеріалах до рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 278 від 16.03.1995 р. письмової угоди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про створення спільної власності немає. В архівних матеріалах до рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 278 від 16.03.1995 р. міститься спільна заява [PERSON] , [PERSON] про поділ домоволодіння по [ADDRESS] на два самостійних. В судовому засідання [PERSON] , допитана в якості свідка, пояснила, що дану заяву за чоловіка підписала вона. За відсутності висновку почеркознавчої експертизи покази [PERSON] в якості свідка не є належним доказом і судом не приймається. Крім того, в архівних матеріалах до рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 278 від 16.03.1995 р. відсутня письмова згода [PERSON] на поділ домоволодіння по [ADDRESS] як спільного майна подружжя. За відсутності належним чином оформленої угоди про поділ спільного майна подружжя, за відсутності угоди про створення спільного майна за участю третьої особи, за відсутності належних повноважень у виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради на втручання у право власності громадян, суд погоджується з позивачем що рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 278 від 16.03.1995 р. не відповідає чинному законодавству. Рішенням виконавчого комітету № 216 від 07.03.1996 року у зв`язку з неможливістю виділення земельної ділянки по [ADDRESS] на міських землях під індивідуальне будівництво, поскільки на її межі розміщена трансформаторна підстанція високої напруги та враховуючи заяву [PERSON] , [PERSON] , виконком міської ради вирішив виділити із земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON] земельну ділянку плщею 274 кв. м. згідно викопійовки. Загальна площа земельної ділянки складатиме 810 кв. м.; виділити із земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON] по [ADDRESS] земельну ділянку плщею 536 кв. м. згідно викопійовки. Загальна площа земельної ділянки складатиме 810 кв. м. Відмінено рішення міськвиконкому від 18.03.93 р. № 277 «Про виділення земельної ділянки в тимчасове користування [PERSON] ». Відповідно ст. 9 Земельного кодексу України (1990 р) до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: 1) передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу; 2) реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі; 3) вилучення (викуп) земель відповідно до статті 31 цього Кодексу; 4) справляння плати за землю; 5) ведення земельно-кадастрової документації; 6) погодження проектів землеустрою; 7) здійснення державного контролю за використанням і охороною земель, додержанням земельного законодавства; 8) сприяння створенню екологічно чистого середовища і поліпшенню природних ландшафтів; 9) припинення права власності або користування земельною ділянкою чи її частиною; 10) видача висновків про надання або вилучення земельних ділянок, яке провадиться вищестоящою Радою народих депутатів. 11) погодження будівництва жилих, виробничих, культурно-побутових та інших будівель і споруд на земельних ділянках, що перебувають у власності або користуванні; 12) вирішення земельних спорів у межах своєї компетенції; 13) вирішення інших питань у галузі земельних відносин у межах своєї компетенції. Відповідно ст. 19 Земельного кодексу України 1990 р. міська Рада народних депутатів надає земельні ділянки (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) для будь-яких потреб у межах міста. Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації. Підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої Ради народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки. У заяві громадянина про надання земельної ділянки вказуються бажані її розмір і місце розташування, мета використання. Відповідна місцева Рада народних депутатів розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це Раду народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка. Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель. Районна (міська) Рада народних депутатів приймає у місячний строк рішення про надання земельної ділянки, а по проекту, за яким надання ділянки провадиться обласною Радою народних депутатів або Верховною Радою України, подає свій висновок до обласної Ради народних депутатів. В архівних матеріалах до рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 216 від 07.03.1996 року знаходиться заява [PERSON] , [PERSON] про виділення земельної ділянки під городництво в постійне користування по Ѕ та графічні матеріали з розмірами земельної ділянки, проект відведення земельної ділянки в матерілах до рішення відсутній. Враховуючи, що рішення про делегування виконкому повноважень щодо вирішення земельних питань Кам`янець-Подільська міська рада прийняла 30.09.1998 р. за № 6, суд приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 216 від 07.03.1996 року прийнято поза межами повноважень та з порушенням порядку, визначеного чинним законодавством. 16 березня 1998 року на підставі рішення Кам`янець-Подільської міської ради № 232 від 15.05.1997 р. виконавчим комітетом видано свідоцтво про прово власності [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS] та [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS] . Чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який закріплений у загальному вигляді в законі, та знаходить свій вияв у положеннях 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, статті 30 Земельного кодексу України (1990 р.), який був чинний на час оформлення права вланості на домоволодіння. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній. Позовні вимоги про визнання свідоцтва про право власності на Ѕ домоволодіння, оформленого на ім`я [PERSON] [PERSON] , [PERSON] недійсним не заявляють. [PERSON] , [PERSON] не обгрунтовано та не підтверджено належними та допустимими доказами яким чином порушуються їх права рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 216 від 07.03.1996 року, оскільки 25.05.2012 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповіда єзаконові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Отже, недійсниму судовому порядку може бути визнано акт (рішення) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових осіб, якщо він не відповідає вимогам законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав акт (рішення), але при цьому обов`язковою умовою для визнання акту недійсним є порушення в зв`язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Оцінюючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що порушення, які допущені при прийнятті рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 278 від 16.03.1995 р. та № 216 від 07.03.1996 року не є неефективним способом захисту, оскільки на підставі зазначених рішень виникли інші права та обов`язки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які позивачами не оспорюються, і в такий спосіб не приведе до захисту порушеного права [PERSON] , [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed