Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

В грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточненим в процесі розгляду справи, в якому зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] . На день смерті батька,останньому на праві приватної спільної часткової власності належала Ѕ частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Власником іншої Ѕ вищезазначеної квартири є дружина померлого - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на Ѕ квартири, яка розташована по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після померлого, як вважалося на той час, є позивач (син спадкодавця) та [PERSON] (дружина спадкодавця). Оскільки позивач спочатку не мав наміру приймати в спадщину та не мешкав в м. Запоріжжя тривалий час, він доручив своїй матері [PERSON] , яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, звернутись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус в усній формі повідомив останній, що вона не є спадкоємцем після померлого [PERSON] , оскільки у 1992 року шлюб між ними було розірвано. Про факт відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] повідомила позивача лише у 2020 році. Позивачу взагалі не було відомо про те, що шлюб між його батьками був розірваний, оскільки батьки завжди мешкали разом та ніколи не сварилися. 28.05.2021 року, після послаблення карантинних обмежень, запроваджених на території України з метою запобігання поширенню коронавірусу COVID-19, позивач [PERSON] прибув до м. Запоріжжя, де звернувся до державного нотаріуса П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Сидорук К.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.09.2021 року вих. 2293/02-31268/2021, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропуску строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву. Також, витребувано з П`ятої запорізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач не прибув, електронною поштою надіслав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності через неможливість бути присутнім в судовому засіданні. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог і просив слухати справу без його участі. На виконання ухвали суду від 06.01.2022 року, 11.02.2022 року державний нотаріус П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Сидорук К.В. надіслала копію спадкової справи № 268 за 2021 рік після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України,за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Всебічно вивчивши обставини справи, враховуючи позицію відповідача про визнання позову, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в місті Запоріжжя, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.12.2018 року. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із Ѕ частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заповіту [PERSON] не складав. Відповідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 13.12.2005 р., [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних долях (по Ѕ кожному) належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9511424 від 05.01.2006 року (номер запису 37115, в книзі 253). Згідно довідки № К-32/12-76, виданої 24.02.2005 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану, 06 листопада 1973 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 3700. 03.12.1992 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 913. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданим 25.05.1982 року. Відповідно до вимог ст.1220 ч.1,1222 ч.1,1223 ч.2,1261 ч.1 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, до якого право власності на спадкове майно переходить на загальних підставах. Як встановлено ст.1269,1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем,повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини протягом строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до витребуваних судом матеріалів спадкової справи № 268-2021 відкритої 28.05.2021 року П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) після смерті [PERSON] , 28 травня 2021 року [PERSON] звернувся до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . В заяві зазначено, що інших відомих спадкоємців, крім позивача, не має. Заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] його спадкоємцем [PERSON] , який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, була подана 28.05.2021 р., тобто з пропуском строку на прийняття спадщини. За зверненням [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину постановою державного нотаріуса П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Сидорук К.В. від 27.09.2021 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини, який був пропущений позивачем та через те, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини з померлим [INFO] батьком [PERSON] постійно не проживав та не був зареєстрований з ним за однією адресою. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Верховний Суд України в п. 24 Постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 р.» Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини суд досліджує поважність причин його пропуску,при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] посилається на те, що, оскільки він не мешкав в м. Запоріжжя досить тривалий час, за домовленістю між ним та його матір`ю [PERSON] , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, остання повинна була оформити спадщину на себе. Тільки на початку 2020 року [PERSON] повідомила позивача, що вона не отримала свідоцтво про право на спадщину, оскільки вони з померлим [PERSON] розлучилися у 1992 році. Через запровадження на території України карантину, пов`язаного з метою запобігання поширенню коронавірусу COVID-19, позивач не міг прибути в м. Запоріжжя з м. Кривий Ріг (постійне місце проживання позивача) і подати вчасно заяву нотаріусу про видачу свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, позивач підтвердив достатніми достовірними переконливими доказами, які нічим не спростовані, що протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини він, з незалежних від його волі об`єктивних непереборних причин не мав реальної можливості вчинити дії, спрямовані на прийняття спадщини після смерті батька. Враховуючи наведене, звернення позивача до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є передбаченим законом способом захисту цивільного права відповідно до ст. 16 ЦК України, а його вимоги ґрунтуються на законі та підтверджені доказами, тому підлягають задоволенню. Додатковий строк, який визначається позивачу, з урахуванням обставин справи, має становити два місяці, що на думку суду є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 16,1265,1270,1272 ч.3 ЦК України,ст.4,12,13,200 ЦПК України,суд,

Outcome: approved