Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 08 квітня 2020 року у розмірі 17\~000 грн, інфляційних втрат від прострочених суми позики у розмірі 2422,11 грн та три відсотки річних від простроченої суми позики у розмірі 657,99 грн. В обгрунтування позову позивач вказав, що 08 квітня 2020 року відповідач отримала від нього 17\~000 грн та зобов`язалась повернути вказані кошти до 01 грудня 2020 року. На підтвердження факту одержання вказаних коштів та обов`язку щодо їх повернення відповідач власноручно написала письмову розписку. Відтак, між ними було укладено договір позики грошей. Проте, у визначений строк відповідач свого зобов`язання за договором позики не виконала, борг не повернула та на його неодноразові прохання про повернення боргу не реагує. Крім цього, зазначає, що у зв`язку з простроченням виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики він має право на стягнення з останньої суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, тобто за період з 01 грудня 2020 року по 17 березня 2022 року. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов. Від відповідача відзиву на позов не надходило. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено судове засідання на 04 травня 2022 року. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Присутній в судовому засіданні представник позивача адвокат Чудопалов Ю.Ю. позов підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позов не надала, тому, згідно з ч. 4 статті 223, статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача та його представника, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 08 квітня 2020 року [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 17 000 грн, які зобов`язалася віддати не пізніше 01 грудня 2020 року, що підтверджується письмовою розпискою [PERSON] від 08 квітня 2020 року. Відповідач, в порушення умов договору, взяті на себе зобов`язання не виконала та не повернула позивачу позичені грошові кошти у встановлений строк. Оригінал розписки знаходиться у позивача та її копія долучена до матеріалів справи за №607/3916/22. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В силу вимог статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно\~з положенням статті 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (частина перша\~статті 625 ЦК України). Відповідно до вимог статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до положень частини другої статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до вимог частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений у зобов`язанні строк. Встановлено, що борг позивачу не повернуто, що підтверджується фактом наявності у позивача оригіналу розписки від 08 квітня 2020 року. Таким чином, діями відповідача порушено права позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики у розмірі 17\~000 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних втрат, слід зазначити наступне. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом). Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що сума з якої здійснюється обрахування заборгованості відповідача за платежами, передбаченими статтею 625 ЦПК України становить 17\~000 грн. Як вбачається із здійсненого позивачем розрахунку, сума трьох процентів річних становить 657,99 грн та встановленого індексу інфляції 2422,11 грн за період з 01 грудня 2020 року по 17 березня 2022 року. З врахуванням наведеного, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача в користь позивача трьох процентів річних у розмірі 657,99 грн та встановленого індексу інфляції у розмірі 2422,11 грн. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за договором позики від 08 квітня 2021 року в загальному розмірі 20\~080,10 грн, з яких: 17\~000 грн борг за договором позики, 2422,11 грн інфляційні втрати від простроченої суми позики та 657,99 грн три проценти річних від простроченої суми позики. Крім того, на підставі вимог ч.1 статті141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн за подання позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved