Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 18 842 грн. 43 коп. сплаченого страхового відшкодування та 2270 грн. сплаченого судового збору. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до умов договору страхування транспортних засобів № 112359А9ЗГ від 18.04.2019 року було застраховано автомобіль «Nissan», д.н.з. [NUMBER] . 26.05.2019 року о 14.30 год. по вул.Сушко-Скачківського, 5 у м.Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки «BMW» д.н.з. [NUMBER] ., під керуванням відповідача та автомобілем марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вина відповідача у настанні зазначеної пригоди підтверджується постановою Залізничного районного суду м. Львова від 06.08.2019 року. Відповідно до звіту №464/19 від 26.06.2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan» становить 68 409 грн. 88 коп. На виконання умов договору страхування транспортного засобу № 112359А9ЗГ від 18.04.2019 року, на підставі страхового акту № АХА2471147 від 07.06.2018 року позивачем було здійснено виплату страхувальнику в розмірі 42 421 грн. 35 коп., що підтверджується платіжними дорученнями. З огляду на те, що цивільно - правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на підставі полісу № ЕР 126100942, страховик відповідача на виконання своїх зобов`язань, відшкодував суму страхового відшкодування в розмірі 23 578 грн. 92 коп. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), відтак просить стягнути з відповідача 18 842 грн. 43 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно з ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.05.2019 о 14.30 год. по вул.Сушко-Скачківського,5 в м.Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки «BMW» д.н.з. [NUMBER] . під керуванням відповідача та автомобілем марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті якої транспортний засіб марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] зазнав технічних пошкоджень. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача [PERSON] , який в порушення вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України, керуючи своїм автомобілем, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , в результаті якого, автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначене підтверджується постановою Залізничного районного суду м.Львова від 06.08.2019 року, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили. У відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженні транспортного засобу марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] встановлена і не підлягає доказуванню. Судом встановлено, що 18.04.2019 між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 112359А9ЗГ, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] . Згідно заяви про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, [PERSON] власник транспортного засобу «Nissan», д.н.з. [NUMBER] ., звернувся до позивача за відшкодуванням шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також вказав на виплату відшкодування на рахунок СТО ТОВ «Команія «Україна - ЛВ-ТУР». Як вбачається зі страхового акту №АХА2471147 від 07.06.2019 року позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 42 421, 35 грн. на підставі рахунку № 333 від 06.06.2019 р. Страхове відшкодування було сплачено на рахунок ТОВ «Команія «Україна - ЛВ-ТУР», що підтверджується платіжним дорученням № 568337 від 10.06.2019 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ СК «УСГ «Україна» на підставі полісу № EP126100942, яким встановлено ліміт відповідальності 100 000 грн. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УСГ» на підставі полісу № ЕР 126100942, останнім на підставі заяви позивача про виплату страхового відшкодування було здійснено в порядку регресу виплату суми страхового відшкодування в розмірі 23 578 грн. 92 коп., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що розрахований згідно наданого позивачем звіту №464/19 від 26.06.2019р. Такимч чином, невідшкодованою залишилась сума виплаченого відшкожування у розмірі 18 842, 43 грн. Згідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Крім цього, статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивачем 25.01.2021 року на адресу відповідача було направлено претензію щодо відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 18 842, 43 грн., однак, відповідачем така задоволена не була. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути в порядку регресу матеріальну шкоду заподіяну пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 18 842, 43 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Outcome: approved