Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2022 по цій справі позовні вимоги задоволено. Змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2015 у цивільній справі №127/24922/15-ц. Стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. Припинено стягнення за виконавчим листом, який видано на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2015 у цивільній справі №127/24922/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 28.10.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2015 у справі №127/24922/15-ц повернути до суду виконаним станом на день набрання рішенням суду у даній справі законної сили. 27.05.2022 до суду надійшла заява позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по справі щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на оплату послуг адвоката в сумі 3500 грн. та надано відповідні докази в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу. В свою чергу, представник відповідача - адвокат Страшок А.А. надала суду заяву про зменшення заявлених позивачем витрат на оплату правничої допомоги адвоката, оскільки позивачем не надано детального опису робіт, виконаних адвокатом, а лише зазначено загальну інформацію про підготовку та подачу до суду позовної заяви та заяв і клопотань з процесуальних питань. Відповідач припинив свою підприємницьку діяльність, від здійснення якої отримував певну суму доходу, тому просить врахувати фінансовий стан відповідача, відсутність у нього коштів на сплату судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, однак у даному випадку суд вважає, що це недоцільно. Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У відповідності до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує вимоги, викладені в частині 3 цієї статті. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом. Визначаючись з розподілом витрат позивача на правничу допомогу, суд враховує, що позивач [PERSON] скористалася правовою допомогою адвоката Мазура О.В., про що свідчить договір про надання правової (правничої) допомоги від 13.01.2022, ордер адвоката Мазура О.В. серії АВ №1029446 і сплатила за послуги адвоката кошти в розмірі 3500,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 14.01.2022. Згідно з описом виконаних робіт від 26.05.2022 відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги від 13.01.2022 встановлено, що адвокатом виконано наступні роботи: надання консультації - 0,5 год; підготовка та подача до суду позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів з додатками та заяв і клопотань з процесуальних питань - 3 год. Загальна вартість наданих адвокатом Мазуром О.В. послуг позивачу [PERSON] по даній справі складає 3500,00 грн. В свою чергу, зважаючи на клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оцінюючи розмір витрат позивача (3500,00 грн.) на предмет їх обґрунтованості, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, а також з огляду на розумну необхідність судових витрат позивача для цієї конкретної справи, з урахуванням складності справи; часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягу наданих адвокатом послуг; ціни позову, фінансового стану сторін, суд вважає, що необхідно заяву позивача про стягнення судових витрат за послуги адвоката Мазура О.В. по цій справі (надання консультації; підготовка та подача до суду позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів з додатками та заяв і клопотань з процесуальних питань) задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката. В задоволенні решти суми витрат - відмовити.

Outcome: approved