Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

18 лютого 2022 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що 30 вересня 2006 року уклав шлюб з Відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає з матір`ю, спір щодо місця проживання дитини відсутній. Останнім часом стосунки між сторонами погіршились. На момент звернення до суду введення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено. Просив розглядати справу за відсутності. 21 лютого 2022 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи з викликом сторін по справі. 16 травня 2022 року від Відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. В судове засідання 27 травня 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.09.2006 року, про що свідчить актовий запис №486, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції м. Севастополя (серія [NUMBER] ). Відповідач змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 31 січня 2007 року, актовий запис 15. Спір щодо визначеня місця проживання дитини відсутній, дитина залишається проживати з матір`ю В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують. Сторони згодні на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved