Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» звернулося до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 30 грудня 2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 380087604 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт товариства: www.moneyveo.ua, обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав грошові кошти у сумі 20000 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити договірні відносини з товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Вказане підтверджує, що волевиявлення відповідача було вільним і відповідало його внутрішній волі. Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 УПУ України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між кредитором та відповідачем не був би укладений. Кредитний договір № 380087604 від 30.12.2019 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № 4JP296CN було направлено позичальнику 30.12.2019 року о 22:31:23 годині на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів - [NUMBER] , одноразовий персональний ідентифікатор № 4JP296CN було введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 30.12.2019 року о 22:39:17 годині, після чого відповідач натиснув кнопку «Відправити/Підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій 30.12.2019 року Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 20000 грн. 00 коп. па банківську карту, що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Відповідно до умов Кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 20000 грн. строком на 30 днів зі сплатою 0,49% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п.1.4. Кредитного договору), починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3. цього Договору. Відповідно до п.п. 1.5, 1.6 кредитного договору з рахуванням положень 1.4 договору, позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 178,85% річних. В подальшому сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був виданий кредит за договором № 380087604 від 30.12.2019 року на 30 днів. Починаючи з 29.01.2020 року позичальник сплачує за користування кредитом 1,63 відсотки в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно Додаткової угоди від 01.02.2020 року. Відповідно до Додаткової угоди до Договору № 380087604 від 30.12.2019 року сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення Позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за договором № 380087604 від 30.12.2019 на 3 дні. Починаючи з 28.02.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 1,63% в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно Додаткової угоди від 01.02.2020 року. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором викопав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Виконання первісним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 20000 грн. відповідачеві підтверджується платіжним дорученням № 771959b2-fd98-4eff-b0f5-5cb140ada1fd від 30.12.2019 року. В свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Кредитним договором терміни, а також викопати інші свої зобов`язання згідно цього договору. 28.11.2018 року між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 380087604 від 30.12.2019 року. В подальшому, 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 05.08.2020 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 56980,00 грн., з яких 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 36980,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 30.08.2020 року позивачем було направлено відповідачу вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором № 380087604 від 30.12.2019 року не погашена. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за Кредитним договором № 380087604 від 30.12.2019 року, становить - 56980,00 грн., яка складається з наступного: 20000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 36980,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 380087604 від 30.12.2019 року у розмірі 56980,00 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2270,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. Від представника позивача до судового засідання надійшла заява про слухання справи за його відсутності та надано згоду на винесення заочного рішення у справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Своїм правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Заяви по розгляд справи за його відсутності суду не надав. Зважаючи на заяву представника позивача, згідно якої надано згоду на винесення заочного рішення у справі та неявку відповідача в судові засідання, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено що, з метою отримання кредитних коштів [PERSON] 30.12.2019 року подано заявку на отримання грошових коштів (а.с. 36) Згідно вказаної заявки [PERSON] вказано бажану суму кредиту у розмірі 20000 грн., строк кредиту - 30 днів, а також зазначено свої персональні дані (фінансовий номер телефону, електронну адресу, паспортні дані та РНОКПП, адресу реєстрації та проживання). На підставі вказаної заявки [PERSON] , 30.12.2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено договір № 380087604, згідно якого відповідач отримав кредит без конкретної споживчої мети в сумі 20000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,49 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту (а.с. 10-12). У відповідності до п. 1.5 вказаного договору позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 178,85 відсотків річних. Згідно з пунктом 4.1 кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового продукту «Смарт» ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текс яких розміщений на сайті товариства www.moneyveo.ua. У відповідності до графіку розрахунків (Додаток № 1 до договору № 380087604 від 30.12.2019 року) сторони погодили термін платежу - 29.01.2020 року, суму кредиту - 20000 грн., нарахований процент - 2940 грн., що разом до сплати становить 22940 грн. (а.с. 13). Відповідно до копії платіжного доручення № 771959b2-fd98-4eff-b0f5-5cb140ada1fd від 30.12.2019 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», згідно договору № 380087604 від 30.12.2019 року, [PERSON] перерахувало 20000,00 грн. на його платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 37). Відповідно до додаткової угоди від 01.02.2020 року до договору № 380087604 від 30.12.2019 року сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за договором № 380087604 від 30.12.2019 року на наступну кількість днів: тридцять (а.с. 14). На дату укладення цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом. Починаючи з 29.01.2020 року позичальник сплачує за користування кредитом 1,63 відсотки в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно даної додаткової угоди. Ця додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 29.01.2020 року. Всі інші умови договору, не змінені цією додатковою угодою, залишаються чинними, і сторони підтвердили їх обов`язковість до виконання. Згідно додаткової угоди від 01.02.2020 року до договору № 380087604 від 30.12.2019 року сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за договором № 380087604 від 30.12.2019 року на наступну кількість днів: три (а.с. 15). На дату укладення цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом. Починаючи з 28.02.2020 року позичальник сплачує за користування кредитом 1,63 відсотки в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно даної додаткової угоди. Ця додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 28.02.2020 року. Всі інші умови договору, не змінені цією додатковою угодою, залишаються чинними, і сторони підтвердили їх обов`язковість до виконання. Як вбачається з довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» [PERSON] згенеровано одноразовий ідентифікатор 4JP296CN, який відправлено 30.12.2019 року о 22:31:23 годині на номер телефону [NUMBER] , який введено позичальником 30.12.2019 року о 22:39:17 годині та на підставі чого позичальнику 30.12.2019 року о 22:39:23 годині перераховано грошові кошти (а.с. 17). Крім того, зазначається, що даний кредит було відступлено ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу № 28/111-01 від 28.11.2018 року. Крім того, до матеріалів позовної заяви додано правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (а.с. 18-21) та алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору (а.с. 22-35). На підставі зазначених доказів, судом встановлено, що між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 380087604 від 30.12.2019 року у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Згідно статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно алгоритму дій в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору споживач заповнює заявку на кредит. Відповідачем не надано суду відомостей на підтвердження доводів не заповнення та не підписання ним вказаної заяви чи заволодіння його персональними даними іншими особами (звернення до правоохоронних органів тощо), тобто доказів вчинення шахрайських дій відносно персональних даних позивача матеріали справи не містять. Як вбачається з додаткової угоди № 25 від 21.10.2020 року (а.с. 52-53), 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118/-01 від 28.11.2018 року. У відповідності до довідки ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» № 17/07 від 02.07.2021 року зазначається, що 12.05.2019 року здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором № 380087604 від 30.12.2019 року, укладеного з [PERSON] , ТОВ «Таліон Плюс» згідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (а.с. 40). Згідно договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с. 41-46). Згідно реєстру прав вимоги № 1 від 05.08.2020 року ТОВ «Таліон плюс» передало ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги до боржників, у тому числі під № 2463 до [PERSON] у розмірі 56980 грн. (а.с. 54-56). 05.08.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на адресу [PERSON] направлено вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, згідно якої вимагало від [PERSON] сплатити суму боргу за договором № 380087604 від 30.12.2019 року в сумі 56980 грн., протягом 7 днів з моменту отримання даної вимоги (а.с. 38). У відповідності до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 380087604 від 30.12.2019 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за кредитним договором станом на 05.08.2020 року (включно) складає 56980 грн., яких: 20000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 36980 грн. - прострочена заборгованість за процентами (а.с. 16). Станом на 05.08.2020 року заборгованість за договором № 380087604 від 30.12.2019 року не погашена. Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитору зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12цього Закону є оригіналом такого документа. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконало у повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 56980 грн., яка станом на 05.08.2020 року не погашена, що підтверджується випискою з особового рахунка за кредитним договором № 380087604 від 30.12.2019 року. Відповідачем вказаного розрахунку заборгованості не спростовано. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом." Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15" боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Таким чином, якщо відповідач з будь-яких підстав не отримує вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач має право погасити свою заборгованість первісному кредитору, що є належним виконанням умов кредитного договору відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на його захист з відповідача підлягають стягненню заборгованість по кредиту та по несплаченим відсоткам за користування кредитом, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Правничу допомогу позивачу на підставі договору про надання правової допомоги від 22.09.2021 року надано адвокатським об`єднанням «Альма Теміс» в особі адвоката Коваленко Т.А. (а.с. 60-64). У відповідності до додатків 1-3 до договору про надання правової допомоги від 22.09.2021 року (а.с. 65, 66, 67) сторонами погоджено види правової допомоги та договірні ціни, складено акт прийому-передачі послуг та виставлено рахунок на оплату правової допомоги. Згідно копії платіжного доручення № 510 від 24.09.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь адвокатського об`єднання «Альма Теміс» на підставі договору про надання правової допомоги від 22.09.2021 року сплачено 2500 грн. (а.с. 66). Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Таким чином, оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у даній справі у сумі 2500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved