Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

У грудні 2021 року заявник [PERSON] звернулася до суду і заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки на квартиру [ADDRESS] . Заявник зазначає, що з 1993 року по день смерті, проживала разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . 11 лютого 2021 року звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Шершун О.В. від 09 червня 2021 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропущеним шестимісячним строком для прийняття спадщини. З огляду на те, що хоча й батько знявся з місця реєстрації увесь час проживав за даною адресою. Встановлення факту необхідно для подальшого оформлення прав на спадкове майно. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17 грудня 2021 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року справу призначено до розгляду та витребувано з Другої київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . На виконання вимог ухвали суду 20 січня 2022 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи, а також заява від завідувача Другої київської державної нотаріальної контори Погорілої Л.С., в якій просить розглядати справу без участі їх представника. Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 03 лютого 2022 року залучено до справи в якості заінтересованої особи [PERSON] . За клопотанням представника заявниці - адвоката Опаріної А.Л. в судовому засіданні 03 лютого 2022 року допитано в якості свідків сусідів заявниці [PERSON] та [PERSON] . Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило, інші процесуальні дії судом не вчинялись. В судове засідання заявниця та її представник не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи - Другої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з?явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. Подали заяву про розгляд справи без їх представника. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. 18 квітня 2022 року надав до суду засобами електронного зв`язку заяву, в якій зазначив, що підтримує подану сестрою заяву та просить проводити розгляд справи без його участі. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що є сусідкою заявниці та проживає в квартирі [ADDRESS] . Зауважила, що заявниця увесь час проживала разом із батьком на час його смерті за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] суду пояснив, що є сусідом заявниці та мешкає в квартирі № 19 в цьому ж будинку, в якому проживає з 1994 року. Підтвердив, що заявниця з народження проживала з батьками за адресою: [ADDRESS] . Раніше в квартирі також проживав рідний брат заявниці [PERSON] , проте вже досить тривалий час там не проживає. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, а також враховуючи подані сторонами заяви, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив розглянути справу без участі заявниці, її представника, заінтересованих осіб та їх представників. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію заявниці, заінтересованих осіб, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 вересня 1977 року, виданого на ім?я [PERSON] , [INFO] , в графі вказано батько [PERSON] . (а.с. 9). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 вересня 2019 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . (а.с. 10). Як вбачається з паспорта громадянина України [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 14 вересня 1993 року. (а.с. 7). Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, [PERSON] , [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Знятий з реєстрації 28 лютого 2015 року. (а.с. 33). Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 17 грудня 1998 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності гр. [PERSON] та членам її сім?ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 березня 2017 року, [PERSON] , [INFO] , мати заявниці померла [INFO] . (а.с. 53). Постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Шершун О.В. від 09 червня 2021 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини. (а.с. 12). Згідно копії спадкової справи № 89/2021, заведеної щодо майна померлого [PERSON] , єдиним спадкоємцем який звернувся із заявою про прийняття спадщини є [PERSON] (а.с. 21- 43). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявниці за місцем реєстрації проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявницею та оцінені судом. Даний висновок міститься в Постанові Верховного суду від 10 січня 2019 року справа № 484/747/17, провадження № 61-44149св18, який з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПУ України суд враховує до спірних правовідносин в даній справі. Наявними у матеріалах справи письмовими доказами та показами свідків, доведений факт того, що заявниця [PERSON] на час смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] проживали разом в квартирі [ADDRESS] . Крім того, положення ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявниці юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації права на отримання спадку. Оскільки, інших спадкоємців як встановлено з дослідженою в судовому засіданні спадкової справи, які б звернулися зі заявою про прийняття спадщини не має, рідний брат [PERSON] не звертався зі заявою про прийняття спадщини, підтримує заяву сестри, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved