Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» або Банк) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказала, що 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. (далі приватний нотаріус) був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 43383, яким з неї на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» стягнута заборгованість за кредитним договором № 201265-КС-001 від 21.02.2021, укладеним між нею та відповідачем, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 39945 грн 33 коп., простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 66905 грн 30 коп., комісії в сумі 1228 грн 95 коп., а також з витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 650 грн 00 коп., а всього 108729 грн 58 коп. 28.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. (далі приватний виконавець) було відкрито виконавче провадження, в рамках якого вчиняються виконавчі дії щодо виконання вказаного виконавчого напису. Цей виконавчий напис вона вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки при його вчиненні відповідачем не було надано нотаріусу первинні бухгалтерські документи щодо видачі їй кредиту, щодо існування заборгованості, з якою вона не погоджується, беручи до уваги те, що нею повністю погашена заборгованість за вказаним кредитним договором. Кредитний договір, на підставі якого був вчинений виконавчий напис, нотаріально не посвідчений, письмову вимогу кредитора про усунення порушень за кредитним договором вона не отримувала. Крім того виконавчий напис вчинено згідно з п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який було визнано незаконним та нечинним згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017. Вказуючи на небезспірність заборгованості і незаконність виконавчого напису, позивач просить визнати його таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992 грн 40 коп. за подання позову та в сумі 496 грн 20 коп. за подання заяви про забезпечення позову, а також на оплату правничої допомоги в сумі 4000 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до суду не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, наполягаючи на позові, письмово сповістили суд про розгляд справи в їх відсутність. Представник відповідача\~ТОВ «БІЗНЕС\~ПОЗИКА»,\~будучи належним\~чином сповіщеним\~про час\~і місце\~розгляду справи, до суду не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи та заяв по суті справи на час ухвалення цього рішення не подав. Треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В. до суду також не з`явилися, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, заяв по суті справи та клопотань про відкладення розгляду справи не надали. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ухвалою судді від 26.01.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи. Згідно з ухвалою суду від 26.01.2022 за заявою позивача про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом, що оскаржується, до набрання законної сили рішенням суду по суті спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено,\~що 26.11.2021\~приватний нотаріус\~Бригіда В.О.\~вчинив виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі під\~номером 43383,\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «БІЗНЕС\~ПОЗИКА» заборгованості\~за укладеним\~між сторонами\~кредитним договором\~№ 201265-КС-001\~від 21.02.2021\~в сумі\~108079\~грн 58\~коп.,\~яка складається\~з простроченої\~заборгованості за\~кредитом в\~сумі 39945\~грн 33\~коп.,\~простроченої заборгованості\~по несплаченим\~відсотками за\~користування кредитом\~в сумі\~66905\~грн 30\~коп.,\~комісії в\~сумі 1228\~грн 95\~коп.,а також плати за вчинення виконавчого напису в сумі 650 грн 00 коп., а всього 108729 грн 58 коп. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.05.2021 по 09.11.2021 (а.с.18). 28.12.2021 приватним виконавцем Григорчуком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68002862, в рамках якого 28.12.2021 винесено постанови про стягнення з боржника фізичної особи [PERSON] основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника (19-22). Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, (далі Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік документів). Отже в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 26.11.2021 судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172. Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік документів було доповнено цим пунктом 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Між тим постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, якою було доповнено Перелік документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», була визнана в цій частині змін незаконною та нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017. Відповідно до п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Редакція Переліку передбачає можливість стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів лише за оригіналами нотаріально посвідчених договорів (п.1 Переліку). Доказів того, що кредитний договір № 201265-КС-001 від 21.02.2021, укладений між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] , був нотаріально посвідчений, суду не надано. У зв`язку з цим вчинення 26.11.2021 нотаріусом виконавчого напису на підставі п.2 Переліку, який внаслідок вказаного судового рішення є незаконним та нечинним, є неправомірним. До такого висновку суд дійшов також з огляду на постанову Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), в якій зазначено, що оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом\~після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, і укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов винення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того суду не надано жодного доказу на підтвердження заборгованості позивача, яким може бути банківська виписка з рахунку боржника, в якій повинна бути відображена сума заборгованості із зазначенням строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тому встановити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, не представляється можливим. Наведене свідчить про наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості за кредитним договором. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Також суду не надано доказів про направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень вимог кредитного договору. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та застосував норми законодавства, які на момент вчинення виконавчого напису на підставі рішення суду були визнані нечинними. Тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого. Витрати на професійну правничу допомогу згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України відносяться до витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ст.137 ЦПК України склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою правничої допомоги, належать до предмета доказування у справі. Так п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. За приписами ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем [PERSON] 19.01.2022 укладено з адвокатом Логвиненком С.С. договір про надання правничої допомоги (далі - договір) у цій справі (а.с.38). Згідно з п.4.1 договору розмір гонорару, а також витрат, які виникли у зв`язку з виконанням договору, узгоджуються сторонами додатково та визначаються в додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з додатком № 1 до договору сторони узгодили розмір гонорару в сумі 4000 грн (а.с.39). На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано попередній розрахунок послуг з надання правничої допомоги від 19.01.2022, акт виконаних робіт від 24.01.2022, довідку про оплату послуг адвоката, згідно з якими [PERSON] на користь адвоката сплачено 4000 грн, за надання усних консультацій (1 година), ознайомлення з документами, які мають відношення до справи (1 година), аналіз судової практики (1 година), розроблення правової позиції (1 година), складання позовної заяви (3 години), складання заяви про забезпечення позову (2 години), тобто за відпрацьовані 9 годин (а.с.40-42). Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є цілком співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, підтверджений відповідними доказами, клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відсутнє. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться витрат на правничу допомогу, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату послуг адвоката в сумі 4000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати\~судового збору\~в сумі\~992\~грн 40\~коп.\~за подання\~позову та\~в сумі\~496\~грн 20\~коп.\~за подання\~заяви про\~забезпечення позову,\~а всього\~- 1488 грн 60 коп. (а.с.1-4). На підставі ст.18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14,

Outcome: approved