Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі - «Позивач») звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем. Від шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 29.04.2013 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з Відповідача, аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2013 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно розрахунку № 97997 від 19.10.2021 року виданого Білоцерківським міським відділом Державної виконавчої служби загальна заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.10.2021 року, становить - 208 782 грн. Зазначає, що заборгованість виникла з вини Відповідача, за таких обставин просила стягнути з нього на її користь неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен місяць прострочення за період з травня 2018 року по жовтень 2021 року в розмірі 208 782 грн. В судове засідання Позивач не з`явилась, представник позивача, адвокат Кузьменко Є.А. надав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника, заяву підтримали у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували (а.с.28). В судове засідання Відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.27,35). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем. Від шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). 29.04.2013 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з Відповідача, аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2013 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно з довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від19.10. 2021 року № 97997, виданого Білоцерківським міським відділом Державної виконавчої служби загальна заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.10.2021 року, становить - 208 782 грн. (а.с.13). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ст.180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 визначено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. В даному випадку, суд виходить з того, що наявна вина Відповідача у виникненні заборгованості по аліментах в період з травня 2018 року по жовтень 2021 року включно, оскільки він був обізнаний про рішення суду щодо стягнення з нього аліментів, зобов`язаний був його виконувати. А тому вимога Позивача про стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів за період з травня 2018 року по жовтень 2021 року є обґрунтованою. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом ст.196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме такі правові висновки щодо обчислення розміру неустойки /пені/ викладені в постановах Верховного Суду України від 16.12.2015 року у справі № 6-2696цс15 та від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16. Отже, з урахуванням даних заборгованості по аліментах за кожен місяць, що були надані Білоцерківським міським відділом Державної виконавчої служби загальна сума пені за вказаний вище період становить 208 782 грн. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з Відповідача на користь Позивача пеню за прострочення сплати аліментів у зазначеному розмірі, розрахунок пені проведено у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.3-4). Щодо позовних вимог Позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Проте, Позивачем не надано суду ані договору про надання правничої допомоги, ані інших доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт і їх вартості, ані передбаченого процесуальним законом детального опису робіт (надання послуг), виконаних адвокатом. Таким чином,вимога про стягнення судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу задоволенню не підлягає. На підставі ст.141 ЦПК України в дохід держави належить стягнути з Відповідача судовий збір у розмірі 2 087,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст.180, 196 СК України, ст.ст.10, 19, 141, 258, 263, 264, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved