Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Штефан Д.Ю., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою 05 листопада 2021 року, в якій просив суд визнати за [PERSON] право власності на житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] , якому за життя на праві приватної власності належала кв. [ADDRESS] . Після його смерті позивач, будучи єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом, 29 вересня 2021 року звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Андрух І.В. Приватним нотаріусом заведено спадкову справу, однак постановою від 29 вересня 2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] позивачеві відмовлено у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого правовстановлюючого документа, що підтверджував би права спадкодавця на майно: на наданому [PERSON] свідоцтві про право власності на квартиру відсутній відбиток печатки та підпис уповноваженого представника юридичної особи, що видала цей правовстановлюючий документ. За даних обставин позивач позбавлений можливості реалізувати свої права на успадковане майно, тому визнання за ним права власності можливе лише у судовому порядку. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року позов прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Андрух І.В. належним чином засвідченої копії спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.22-23). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 27 квітня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті (а.с.59). \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Штефан Д.Ю. правом на участь в судовому засіданні не скористалися, останній подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, пред`явлені вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. \~ \~ \~ \~За даних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи позицію сторін суд вважає з можливе справу розглянути за їх відсутності на підставі наявних доказів. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів судом не вживались. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] позивач по справі, народився [INFO] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. З 06 листопада 2009 року та станом на момент ухвалення рішення він значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 27 жовтня 1969 року (а.с.7). Батьки позивача перебували в шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 1965 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №2366, що слідує з Повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 30 липня 2021 року (а.с.37-38). [INFO] мати позивача [PERSON] померла, свідченням чому є свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] , видане 14 квітня 2005 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.58). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , підтвердженням чому є свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] , видане 05 лютого 2021 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.8). За життя [PERSON] на праві приватної власності належало житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності від 26 серпня 1991 року, виданого районним відділом комунального господарства Виконавчого комітету Саксаганської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу (а.с.9). Право власності за [PERSON] було зареєстроване КП Криворізьке бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1, стор.55, запис №55 з видачею реєстраційного посвідчення (а.с.10). Найменування [ADDRESS] змінено на «вул. Генерала Радієвського» в 2016 році відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» та рішення Криворізької міської ради від 22 червня 2016 року №634 «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.12.2008 №2920 «Про впорядкування назв мікрорайонів, майданів, площ, [ADDRESS] ». Вказана обставина є загальновідомою, а тому в силу ч.3 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до технічного паспорта, складеного КП Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації від 09 вересня 2021 року (а.с.11-13), квартира [ADDRESS] , розташована на ІІ поверсі 5-поверхового будинку, має загальну площу 45,3 кв.м., житлову площу 27,4 кв.м. та складається з: двох кімнат житловою площею 10,2 кв.м. та 17,2 кв.м., кухні - 7 кв.м., вбиральні - 1,2 кв.м., санвузла - 2,3 кв.м., комори - 0,3 кв.м., коридору - 5 кв.м., лоджії - 2,1 кв.м. Як визначено ч.1\~ст.1220 ЦК України,\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Частина 1 статті 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як слідує з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 30 липня 2021 року (а.с.37), заповітів чи спадкових договорів від імені [PERSON] за його життя не складалось та в нотаріальному порядку не посвідчувалось. Згідно зі ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] . Інших спадкоємців за законом, які б належали до першої черги спадкування за законом, в ході судового розгляду не встановлено, оскільки дружина [PERSON] [PERSON] померла [INFO] . На момент смерті [PERSON] значився зареєстрованим та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним значився зареєстрованим та проживав його син [PERSON] , що підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №18936 від 03 серпня 2021 року (а.с.41-зворот). Таким чином, згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] , будучи спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є таким, що прийняв спадщину та протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дослідженням матеріалів спадкової справи №39/2021 (номер у Спадковому реєстрі 68068179), заведеної 30 липня 2021 року відносно спадкового майна [PERSON] встановлено, що після його смерті до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Андрух І.В. із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом звернувся його син [PERSON] 30 липня 2021 року. Приватним нотаріусом заведено спадкову справу, встановлено обсяг спадкової маси, яка складається з житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернувся до нотаріуса 29 вересня 2021 року (а.с.30-49). Відповідно до пункту 4.15 гл.10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Мін`юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених п.3 гл.7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Однак, постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Андрух І.В. від 29 вересня 2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на вказану квартиру позивачеві як спадкоємцеві першої черги в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] відмовлено у зв`язку з відсутністю неналежним чином оформленого документом на вказане спадкове майно, а саме на наданому ним свідоцтві про право приватної власності відсутня печатка юридичної особи та підпис посадової особи, яка видала цей документ. Для вирішення питання спадкування майна рекомендовано звернутися до суду (а.с.45). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Згідно зі ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Питання набуття права власності на нерухоме майно регулюється цивільним законодавством. Згідно зі ст.328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, тому суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 ЦК України. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. У ході судового розгляду встановлено, а обсягом зібраних у справі доказів позивачем доведено, що право власності на спірний об`єкт нерухомості спадкодавець [PERSON] набув за життя в порядку, встановленому законом. При цьому в правовстановлюючому документі, виданому на ім`я [PERSON] , судом дійсно виявлено неточності відсутні печатка юридичною особи, якою видано документ, та підпис уповноваженої посадової особи. Оскільки положеннями діючого законодавства не передбачено делегування виконкомам повноважень засвідчувати документи, а саме ставити печатку та підпис посадової особи у свідоцтвах про право власності, виданих раніше, зокрема в 1991 році, чи видавати нові свідоцтва замість цих, в той час коли право власності на об`єкт нерухомості вже зареєстроване, тому успадкування нерухомого майна має здійснюватися виключно в судовому порядку. З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч.5\~ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, з метою захисту спадкових прав позивача, які він позбавлений можливості реалізувати в позасудовому порядку, суд вважає\~можливимпозовні\~вимоги задовольнитита визнати за [PERSON] право власності на житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Суд звертає увагу позивача, що в силу ст.392 ЦК України рішення суду про визнання права власності на майно підтверджує наявне в позивача право власності як речове право, яке підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому Законом України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст..141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача та не заявлення ним вимог про відшкодування понесених ним судових витрат, а тому суд вважає за доцільне судові витрати по справі покласти на позивача.

Outcome: approved