Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду із цією заявою, в якій вказує, що [INFO] помер [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру за цією адресою, яка була його власністю. Заявник зазначає, що спадкоємців за законом та заповітом у померлого немає, інформація про них відсутня, спадщину у встановлений законодавством термін ніхто не прийняв, свідоцтво про спадщину не видавалося. З огляду на те, що спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має, а квартира знаходиться на території громади м. Вінниці, тому Вінницька міська рада, як належний заявник по цій справі, просить визнати квартиру [ADDRESS] відумерлою спадщиною та передати її у власність Вінницькій міській територіальній громаді в особі Вінницької міської ради. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2022 року заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі; витребувано з Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» копії правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна, розташований в [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2022 року ( без винесення окремого процесуального документа із значенням до протоколу судового засідання) витребувано з Першої вінницької державної нотаріальної контори інформацію щодо наявності чи відсутності заповіту померлого [PERSON] . У судовому засіданні представник Вінницької міської\~ради Савчук Т. М. заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі. Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом установлено, що [INFO] помер громадянин [PERSON] , актовий запис про смерть №3637 від 10.09.2021, що підтверджується відповіддю відділу ДРАЦС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 17.11.2021 за №3228-21.21-35 (а.с 8). Останнім зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , [INFO] , була квартира [ADDRESS] , з якого він був знятий з реєстрації 28.10.2021 у зв`язку із смертю (довідка Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 18.02.2022 №12667, а.с. 9). Інші особи за цією адресою не проживали та не зареєстровані. Вказана квартира, загальною площею 45,3 кв. м., житловою 31,1 кв. м., належала на праві власності [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 19.06.1992, посвідченого 19.06.1992 нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори, реєстровий №3-606, право власності зареєстроване 25.07.1992 в КП «ВООБТІ» в книзі №46 за №866. Реєстрацію права власності на цю квартиру за [PERSON] підтверджується також листом КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 24.12.2021 за №841 (а.с. 7). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 09.08.2021 та 31.05.2022 відомості про вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, а також відсутні відомості щодо заборон чи обтяжень на цю квартиру (інформаційні довідки №3269588524 від 09.08.2021, №301795493 від 31.05.2022). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, наданої Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, №68186426 від 20.01.2022 у Спадковому реєстрі відсутня інформація\~про реєстрацію\~спадкової справи\~щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Згідно відомостей із Спадкового реєстру відсутня інформація про реєстрацію заповіту, складеного [PERSON] (повідомлення Першої вінницької державної нотаріальної контори від 16.05.2022 за №582/02-14). Вказане свідчить про наявність підстав вважати, що після смерті [PERSON] відсутні спадкоємці за законом чи заповітом. Відповідно до\~ст.\~1220\~ЦК України,\~спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті на життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно зі ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Відповідно до\~п.\~8\~ч.\~2\~ст.\~293\~ЦПК України,\~суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст. 334 ЦПК України, заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Відповідно до статті 335 ЦПК України, у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Відповідно до ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що до органу місцевого самоврядування може переходити спадкове майно в силу закону, хоча орган місцевого самоврядування не є спадкоємцем ані за законом, ані за заповітом. Причому частина перша статті 1277 ЦК України передбачає власне обов`язок, а не право органу місцевого самоврядування подати відповідну заяву до суду. Тобто, спадкове майно, яке залишилось без визначеного законом правонаступника (спадкоємця), повинно перейти у власність до певного суб`єкта цивільних правовідносин, і в конкретних обставинах справи, за допомогою правового механізму визнання спадщини відумерлою, суд забезпечує перехід такого права до органу місцевого самоврядування. Аналіз перевірених і оцінених доказів переконує суд, що вимоги заявника про визнання відумерлою спадщини [PERSON] , яка складається із квартири, розташованої на території Вінницької міської ради і належала спадкодавцеві, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки їх доведено належними, допустимими та достатніми доказами. Судом з`ясовано, що спадкоємці щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , відсутні. З моменту відкриття спадщину минуло більше одного року, спадкове майно має всі ознаки відумерлої спадщини, адже у встановлені законом строки про її прийняття ніхто не звертався. Відтак, наявні всі підстав для визнання такої спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді на праві власності. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Ушаков та Ушакова проти України" від 18.06.2015 (остаточне - 18.09.2015), в пункті 78 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з\~\~його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…" На підставі викладеного,

Outcome: approved