Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи уточнила, та просить суд позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , стягнувши аліменти на утримання дітей, посилаючись на злісне ухилення відповідачки від виконання покладених на неї законом обов`язків. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачка [PERSON] доводиться їй рідною донькою, яка в період з 24.03.2007 по 23.07.2012 перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народились доньки [PERSON] та [PERSON] , які залишились без батьківського піклування. Рішенням суду батько дітей позбавлений батьківських прав, а мати дітей, відповідачка [PERSON] , у 2017 році залишила їй дітей і виїхала до АРК, де перебуває і наразі. Рішенням Виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 20.02.2019 діти мають статус, позбавлених батьківського піклування, а рішенням виконкому від 20.02.2019 над дітьми призначено опіку та її призначено опікуном. Відповідачка не підтримує родинних відносин з дітьми, мешкаючи своїм особистим життям, не спілкується навіть з ними, не утримує, не готує до самостійного дорослого життя. За ці роки вона жодного разу не відвідала дітей, не привітала їх з днем народження чи іншими святами, діти перебувають виключно на її, позивачки, утриманні та вихованні. Тому на підставі викладеного, просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Зобов`язано Виконком Довгинцівської районної в місті Кривому Розі ради, як орган опіки та піклування, надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору з приводу позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] (засоби зв`язку невідомі) відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батька, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Ухвалою суду від 24 січня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. Ухвалою суду від 25 травня 2022 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. В судове засідання сторони не з`явилися. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, встановленому ст.. 128 ЦПК України, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Від третьої особи Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради письмових пояснень до суду не надійшло. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків до наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] з 24 березня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 7 - копія свідоцтва), який рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 липня 2012 року між ними розірваний (а.с. 9 - копія рішення). Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6 - копії свідоцтв). Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем на доведення зазначених в позові обставин ухилення відповідача від виконання покладених на нього законом обов`язків надано письмові докази. Рішенням Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 20 лютого 2019 року № 40 «Про надання статусу дітей, позбавлених батьківського піклування малолітнім [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] », дітям надано статус позбавлених батьківського піклування. В обґрунтування рішення зазначено, що мати дітей, [PERSON] , з 07.02.2018 перебуває у розшуку, як безвісно зникла особа; батько дітей [PERSON] , відповідно до рішення Довгинцівського районного суду від 06.07.2018 позбавлений батьківських права. Діти проживають разом з бабусею, [PERSON] (а.с.12 - копія рішення). Рішенням Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 20 лютого 2019 року № 42 «Про встановлення опіки над малолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] », [PERSON] призначено опікуном малолітніх дітей. Згідно тексту рішення, діти проживають разом з бабусею [PERSON] : умови проживання задовільні, створено всі умови для проживання та повноцінного розвитку дітей. Діти мають право користування житлом по [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 11 - копія рішення). 27 січня 2018 року сестра відповідачки зверталась до відділення поліції з приводу зникнення [PERSON] , [INFO] , яка в червні 2017 року виїхала на тимчасово окуповану територію АР Кримо до м. Севастополя та до теперішнього часу не повернулась додому, місцеперебування її невідоме та на зв`язок не виходить (а.с.27 - копія витягу). 14.09.2021 кримінальне провадження з приводу розшуку [PERSON] було закрито, оскільки з останньою було проведено відео-дзвінок, в ході якого вона повідомила, що її життю і здоров`ю нічого не загрожує (а.с. 26). До суду надало висновок Виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 01.03.2022 № 8/22-627 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , то в інтересах дітей, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування висновку зазначено, що згідно з інформацією Комунального підприємства «Послуга» Криворізької міської ради від 26.11.2021, [PERSON] на теперішній час за адресою: [ADDRESS] , не мешкає. Згідно з інформацією Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 08.12.2021 № 443/01-08 фахівцем із соціальної роботи здійснений вихід за адресою: [ADDRESS] . Під час відвідування з`ясовано, що [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає, тому повідомити думку щодо доцільності або недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] не є можливим. Із сусідами [PERSON] співробітниками поліції не вдалось поспілкуватися. Зі слів малолітніх дітей, їх мати поїхала до АРК та бачили вони її дуже давно, подарунків та привітань зі святами від останньої вони не отирмують та не заперечують щодо позбавлення батьківських прав їх матері [PERSON] . Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях ( постанова Верховного Суду від 11 липня 2018 року по справі № 752/16443/16-ц), суд вважає, що наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідачки від виховання своїх дітей, свідомої зневаги своїми обов`язками, тому враховуючи викладене вважає встановленим, що [PERSON] не займається вихованням дітей, не забезпечує їх матеріально, не виявляє щодо них батьківського піклування, не турбується про їх духовний розвиток, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Таким чином, виходячи з інтересів дітей, суд вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав. Згідно частин другої, третьої статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частинами першою-другою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, починаючи з дати пред`явлення позову згідно вимог частини першої статті 191 СК України. Пунктом 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до Закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служба у справах дітей. Тому з відповідачки відповідно до положень статті 141 ЦПК України в на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 816,00 грн. (за 2 вимоги немайнового характеру).

Outcome: approved