Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 30.08.2014 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , зареєструваний у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблений актовий запис № 111. У шлюбі народилася донька, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 729, дата видачі 22.04.2015 року, видане відділом ЗАГС адміністрації Первомайського району м. Ростова-на- Дону. Дитина проживає разом із позивачкою. Протягом останнього року відношення з відповідачем поступово погіршувались. В результаті чого, між сторонами зникло взаєморозуміння. Шлюб між сторонами ще не розірвано. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, через що позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, подав до суду відзив. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Положеннями ч. 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.04.2015 року відділом ЗАГС адміністрації Первомайського району м. Ростова-на- Дону, вбачається, що сторони мають спільну дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . З довідки, виданої Мар`їнською МВЦА Покровського району Донецької області 12.10.2021 року, вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом із позивачем. При вирішенні спору, суд враховує норму ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене вище, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей узгоджуються з положеннями ст. 16 ЦК України, та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, який відповідає змісту встановлених судом правовідносин. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є ґрунтовними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки визначення аліментів заявлених позивачем в позові в повній мірі відповідає фактичним обставинам справи та вимогам матеріального права. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто з 20.10.2021 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved