Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , позивач [PERSON] є її чоловіком. Вони зареєстровані та мешкають за вказаною адресою і є кінцевими споживачами комунальних послуг. Особові рахунки та договори з постачальниками комунальних послуг укладені на ім`я [PERSON] за спільною згодою. Як зазначають позивачі, у 2018 році вони прийняли рішення встановити вузол розподільного обліку теплової енергії, у зв`язку з чим звернулись до ТОВ «Техенерго-Клімат» для розробки "Робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії". Вказаний проект було розроблено та погоджено з Структурним відокремленим підрозділом "Київські теплові мережі" ПАТ "Київенерго" та ТОВ "Житлобуд 1", після чого ТОВ «Техно-Клімат» виконав роботи з влаштування вузла розподільного обліку теплової енергії в квартирі позивачів та введений в експлуатацію, а також прийнятий на комерційний облік в КП «Київтеплоенерго» відповідно до актів від 12.12.2018 та 13.02.2019. Про факт прийняття на облік свідчать також рахунки повідомлення. 04.10.2019 вони отримали від відповідача листа про надання акту обстеження із відповідним висновком, у зв`язку з чим позивачі звернулись до ТОВ "Техенерго-Клімат" для отримання відповідних документів по технічну можливість встановлення вузла розподільного обліку у квартирі. 14.11.2019 всі необхідні документи було надано відповідачу. Відповіддю від 19.12.2019 відповідач повідомив, що у програмному комплексі КП знято з обліку вузли розподільного обліку теплової енергії в квартирі позивачів, у зв`язку з тим, що в будинку функціонує система опалення, в якій поєднано властивості вертикальної та горизонтальної схеми підключення. В подальшому при нарахуванні послуг відповідачем не були враховані показання законного вузла розподілу обліку теплової енергії в їх квартирі. Вважаючи вищевказані дії відповідача незаконними та такими, що порушують їх справа споживачів, позивачі просять задовольнити їх вимоги, а саме: -визнати незаконними дії відповідача щодо зняття з обліку у програмному комплексі КП "Київтеплоенерго" вузла розподільного обліку теплової енергії квартири [ADDRESS] (теплолічильник Q heat US 1,5 DN-15 за серійним номером № 66603410) та дії, пов`язані з нарахуванням плати за спожиту послугу з централізованого опалення без врахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії вказаної квартири; -зобов`язати відповідача поставити на облік у програмному комплексі КП "Київтеплоенерго" вузол розподільного обліку теплової енергії [ADDRESS] (тепло лічильник Q heat US 1,5 DN-15 за серійним номером № 66603410); -зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахувань за спожиту послугу з централізованого опалення з урахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії [ADDRESS] (тепло лічильник Q heat US 1,5 DN-15 за серійним номером № 66603410); -стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 24 000,00 грн., а також судові витрати. 22.10.2021 ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. 02.12.2021 року до суду надійшов відзив представника відповідача Лелюх В.М. на позовну заяву. У даному відзиві представник відповідача заперечує проти позовних вимог, вказуючи на те, що з урахуванням чинних нормативно-правових актів вузли розподільного обліку не можуть встановлюватись при вертикальній внутрішньобудинковій системі опалення, а тому вимоги позивачів є необґрунтованими та безпідставними як в частині зобов`язання дій, так і стягнення моральної шкоди, завдання якої також не підтверджено. Посилаючись на викладені обставини, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.10.2004 та договору дарування 1//2 частини квартири від 29.12.2018. Позивачі зареєстровані та проживають у вказаній квартирі та є споживачами житлово-комунальних послуг, в тому числі і опалення, постачальником якого є КП «Київтеплоенерго». У відповідності до доказів наданих позивачами в вказаній вище квартирі 12.12.2018 було встановлено вузол розподільного обліку теплової енергії (тепло лічильник Q heat US 1,5 DN-15 за серійним номером № 66603410). 13.02.2019 вказаний лічильник було прийнято на комерційний облік. 04.10.2019 відповідачем на ім`я позивача [PERSON] направлено листа про надання акту обстеження із відповідним висновком, складений відповідно до вимог п.4 Подярку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії, затвердженого Постановою кМУ від 10.10.2018 року № 829 - з метою підтвердження технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку у квартирі позивачів. 08.11.2019 ТОВ «Техенерго-Клімат» було складено Акт № 12а технічної можливості встановлення КВОТЕ у квартирі позивачів, який 11.11.2019 було передано відповідачу. Згідно з вищевказаним актом, встановлений у квартирі позивача теплолічильник відповідає критеріям, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року N 829, а саме: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внтрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб. Також, відповідно до Акту обстеження щодо технічної можливості встановлення розподільного обліку теплової енергії згідно з постановою від 10 жовтня 2018 року № 829 за адресою: [ADDRESS] : розводка системи опалення - однотрубна, змішана з верхньою подачею; вузол обліку теплової енергії наявний на загальному вводі; забудовником передбачене встановлення теплолічильника на зворотному трубопроводі, проектне рішення складається із встановленням теплолічильника та першого термоопору на зворотному трубопроводі, другий термоопір монтується в найближчий подавальний стояк з опломбованим шаровим краном для запобігання перекриття потоку теплоносія. Встановлення теплолічильника можливе. Дозвільні документи проектної організації наявні. Листом від 19.12.2019 відповідач повідомив позивача [PERSON] зняття у програмному комплексі з обліку вузлів розподільного обліку (квартирні вузли обліку теплової енергії), що встановлені у будинках з внутрішньо будинковою вертикальною системою подачі теплоносія, як такі, що не відповідають п.6 вказаного Порядку. 23.01.2020 позивач [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про відновлення реєстрації вузла розподільного обліку теплової енергії у квартирі для оплати обліку теплової енергії згідно лічильника. 03.02.2020 на вказану заяву відповідачем надано відповідь, аналогічну за змістом листу від 19.12.2019. До січня 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] здійснювалось відповідачем з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі. Проте, з 01.01.2020 нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснювались КП ВК КМР (КМДА) "Київтеплоенерго" з урахуванням показань внутрішньобудинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири позивача. Позивачі просять задовольнити їх вимоги, вказуючи на неправомірність дій відповідача зі зняття з обліку приладу обліку теплової енергії, чим порушено їх права. Представник відповідача у відзиві проти тверджень позивачів заперечувала, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Суд вважає, що доводи позивачів знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, виходячи з наступного. Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем) та фізичною особою (споживачем), яка отримує послуги з централізованого постачання гарячої води, урегульовано Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", Законом України "Про теплопостачання". Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Так, згідно зі ст. 6 Закону України "Про теплопостачання", державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії. Ч. 4 ст. 6 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" передбачено, що оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт. Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Згідно з п. 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги). Відповідно до абз. 2 п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення N 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Згідно з вимогами абз. 5 п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення N 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про теплопостачання", плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: - вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); - вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги. Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються. У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно. Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги. Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм. Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії. Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації. Згідно з п. 3 Порядку № 829, розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах. Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829, оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. Крім того, Порядок № 829 не передбачає зняття з обліку тих лічильників споживачів, які були погоджені та взяті на облік до набуття чинності цієї постанови, та не встановлює заборони щодо врахування показників по даним лічильникам, які надаються споживачами. Також, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829. Так, згідно з п. 12 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії), який раніше був прийнятий на абонентський облік, в приміщенні реконструйованої, капітально відремонтованої будівлі, якщо реконструкція, капітальний ремонт будівлі були здійснені без заміни такого вузла обліку (приладу - розподілювача теплової енергії). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у КП "Київтеплоенерго" були відсутні правові підстави для зняття з обліку індивідуального лічильника позивачів, встановленого в їх квартирі [ADDRESS] ТОВ "Житлобуд 1" згідно проекту, який був погоджений, взятого на облік КП «Київтеплоенерго» та опломбованого 12.12.2018 року. Відтак, КП "Київтеплоенерго" було порушено і вимоги абз. 2 пункту 10 Правил № 630 відповідно до якого, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Відповідно до вимог абз. 5 п. 15 цих Правил, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Встановлений в квартирі позивачів теплолічильник відповідно до акту введення в експлуатацію від 12.12.2018 має пройти повірку 13.09.2022. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що КП «Київтеплоенерго», яке є виконавцем послуг з централізованого опалення квартири позивачів, всупереч вищенаведеним нормативно-правовим актам, обмежило право позивачів здійснювати оплату вартості фактично отриманої теплової енергії відповідно до даних встановленого індивідуального вузла розподільчого обліку теплової енергії у належній їй квартирі. Вказаний прилад встановлено та опломбовано спеціалізованою установою за рахунок власних коштів позивачів, проте, незважаючи на наявність у їх квартирі встановленого вузла розподільчого обліку теплової енергії, нарахування оплати за теплову енергію відповідач проводив на загальних підставах, без урахування його показників. Знявши з абонентського обліку вузол розподільчого обліку теплової енергії та, здійснюючи нарахування їй вартості послуги з централізованого опалення в опалювальний сезон 2019-2020 року без урахування показників лічильника теплової енергії, відповідач обмежив право позивачів на раціональне споживання теплової енергії та оплату за фактично отриманні послуги з постачання теплової енергії. За твердженням сторони відповідача, після введення в дію нового Порядку № 829, на відміну від попереднього порядку, встановлення абонентом індивідуального вузла розподільного обліку тепла (квартирного лічильника) можливе лише при горизонтальному розведенні інженерних мереж. Суд відхиляє дані твердження з огляду на наступне. Так, п. 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: - окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); - принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; - під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; - можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації. Квартира позивача розташована у будинку, де подача теплоносія здійснюється за вертикальною системою. У квартирі позивача встановлено тепло лічильник, який відповідно до акту введення в експлуатацію відповідає вимогам ДСТУ 3339-96. На момент встановлення позивачем вузла розподільчого обліку теплової енергії КП «Київтеплоенерго» здійснював розподіл обсягів комунальних послуг, а тому зміна законодавства, що регулює питання порядку встановлення та прийняття на облік вузла розподільчого обліку теплової енергії, не припиняє можливість споживача теплової енергії за наявності встановленого у передбаченому порядку (на момент встановлення) індивідуального приладу обліку тепла оплачувати такі послуги за показниками відповідного лічильника. Отже, показники лічильників, встановлених та прийнятих на облік у встановленому законом порядку, повинні враховуватися виконавцем послуг, тобто у цьому випадку КП «Київтеплоенерго». Суд звертає увагу і на те, що відповідачем протягом року враховувались надані позивачами показники лічильника, що також свідчить про правомірність та законність його установлення. З огляду на неправомірність дій відповідача щодо зняття з обліку встановленого в квартирі позивачів приладу обліку теплової енергії та нарахування їм оплати за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальний сезон 2019-2020 року без урахування щомісячних показників лічильника, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів в частині визнання таких дій відповідача незаконними та поновлення порушеного права шляхом зобов`язання відповідача поставити на облік у програмному комплексі Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" вузла розподільного обліку теплової енергії, а також зобов`язання здійснити перерахунок нарахувань за спожиту послугу з централізованого опалення з урахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії, оскільки такі вимоги ґрунтуються на нормах законодавства. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов до наступних висновків. У відповідності до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року). При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять "розумність" та "справедливість" при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях "Тома проти Люксембургу", "Калок проти Франції" (2000) та "Недбала проти Польщі", Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. З урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що дійсно права позивачів було порушено, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди, оскільки внаслідок нарахування відповідачем за послуги з централізованого опалення без врахування показань законного вузла обліку теплової енергії в квартирі позивачів, яке судом визнано незаконним, позивачі зазнали моральних переживань, необхідність звернення до відповідача і суду за захистом порушених прав, у зв`язку з чим порушено звичайний порядок організації їх життя щодо необхідності докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав і відновлення попереднього стану. Тому суд вбачає наявність причинного зв`язку між винними діями відповідача і наслідками, про які зазначали позивачі. Проте, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням тривалості порушення прав позивачів, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів моральну шкоду в розмірі по 6 000,00 грн. кожному, а тому частково задовольняє дані позовні вимоги. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачі є звільненими від сплати судового збору, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 3 178 грн. (три вимоги немайнового характеру по 908,00 грн. в загальному розмірі 2724,00 грн. та за вимогу майнового характеру пропорційно до задоволених вимог в розмірі 454 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial