Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивач Концерн «МТМ» звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який мотивує тим, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, яке мешкає в житловому фонді м. Запоріжжя. Відповідачі є споживачами цих послуг, оскільки їх квартира за адресою [ADDRESS] підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. За період з 01.10.2015 р. по 31.10.2021 р. позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 19929,53 грн., яку відповідачі не сплатили . Позивач просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2270, 00 грн. Ухвалою судді від 01.02.2022 р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не прибув, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у відсутності представника позивача, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не прибули. 15.04.2022 р. відповідачем [PERSON] через канцелярію суду подано заяву в якому просив розглядати справу без його участі. Позовні вимог визнав в повному обсязі та просив застосувати строк позовної давності. 25.05.2022 р. представником позивача на електронну адресу надіслано письмовими поясненнями відносно застосування строку позовної давності та зазначено , що в межах позовної давності Позивач має право на стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення , обов`язок сплати якої настав з 12 березня 2017 року. З березня 2017 року по жовтень 2021 р. (включно) відповідачам нараховано до сплати 35868,55 грн., сплачено 17975,29 грн., борг складає 17893,26 грн., який підлягає стягненню з відповідачів. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, доводи учасників судового розгляду, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до\~ст.11,14\~ЦК України\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають,\~зокрема,\~із договорів.\~Цивільні обов`язки\~виконуються у\~межах,\~встановлених договором\~або актом\~цивільного законодавства. Виконання\~цивільних обов`язків\~забезпечується засобами\~заохочення та\~відповідальністю,\~які встановлені\~договором або\~актом цивільного\~законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд встановив, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню м. Запоріжжя для побутових потреб. На квартиру в якій зареєстровані відповідачі, відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , зареєстрований за відповідачем [PERSON] . На підставі договору про надання послуг з централізованого опалення , постачання гарячої води квартира відповідачів підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно виписки з особового рахунку, заведеного на вказану квартиру, за період 01.10.2015 р. по 31.10.2021 р. заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води становить 19929,53 грн., в тому числі за період з березня 2017 р. по жовтень 2021 р. заборгованість становить 35868,55 грн., з яких сплачено 17975,29 грн., борг відповідачів складає 17893,29 грн. Як вбачається з матеріалів справи, за період з 01.10.2015 р. по 31.10.2021 р. позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 19929,53 грн., яку відповідачі не сплатили . Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст.67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житла. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч.1 ст.540 ЦК України якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання , а кожний із боржників повинен виконати обов`язок в рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст.19 відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є:власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно ст. 20 вказаного закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3). Згідно ст. 32 вказаного закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005р.\~№ 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно п.30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідачам у відповідності з ч.3 ст. 267 ЦК України подано заяву про застосування строку позовної давності. \~Відповідно до\~ст.256,\~257\~ЦК України\~позовна давність\~-\~це строк,\~у межах\~якого особа\~може звернутися\~до суду\~з вимогою\~про захист\~свого цивільного\~права або\~інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255\~цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 року, строк давності переслідує декілька важливих цілей, зокрема забезпечує правову визначеність і завершеність, захищає потенційних відповідачів від застарілих вимог, які було б важко заперечувати, дозволяє уникнути несправедливості, яка може виникнути при прийнятті судами рішень відносно подій, які відбувались в далекому минулому на основі доказів, які з часом можуть стати ненадійними та недостатніми. А отже\~\~норми щодо позовної давності направлені на забезпечення належного правосуддя і дотримання принципу правової визначеності, і заявники повинні розраховувати, що ці норми будуть застосовуватись. Поняття судової дискреції (судового розсуду) у судочинстві охоплює інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду, тощо. Частиною 1 статтею 543 ЦК України передбачено, у разі солідарного обов`язку боржників(солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідачі як споживачі комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували своїх зобов`язань щодо оплати спожитих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, враховуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води) підлягають частковому задоволенню межах строку позовної давності , за період з березня 2017 р. по жовтень 2021 р. в розмірі 17893,26 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів. Крім того,\~на підставі\~ст.\~141\~ЦПК України\~суд вважає\~необхідним стягнути\~з відповідачів\~на користь\~позивача понесені\~ним \~судові витрати\~по сплаті\~судового збору\~в сумі\~2270,00\~грн.

Outcome: partial