Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася\~в суд\~з позовною\~заявою до\~Об`єднання співвласників\~багатоквартирного\~будинку " [ADDRESS] "\~та [PERSON] про скасування протоколу № 1 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного\~будинку " [ADDRESS] " щодо надання дозволу [PERSON] на об`єднання підвального приміщення № ХІ з другим підвальним приміщенням № ХІV із встановленням перегородки і одних дверей на два приміщення, а також про зобов`язання [PERSON] демонтувати цю перегородку і двері, відновивши становище підвального приміщення, яке було до цього. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачка зазначила,\~що в\~неї у\~власності перебуває\~квартира [ADDRESS] з\~підвальним приміщенням\~ [ADDRESS] \~та позицією\~за №\~ХІІ.\~У 2020\~році,\~вона виявила,\~що коридор,\~який знаходиться\~праворуч належного\~їй підвального\~приміщення перегороджений\~стінкою і\~на ній\~встановлені двері,\~на яких\~міститься табличка\~з №\~46. У подальшому вона дізналась, що [PERSON] захопив частину спільного коридору підвального приміщення та об`єднав підвальні приміщення № ХI та № ХIV на підставі відповідного рішення ОСББ «№ 10 Б по вул. Лінтура». Рішення ОСББ прийняте з порушенням протипожежних норм та прав власників підвальних приміщень даного будинку, а саме п. п. 2.1, 2.5, 3.2, 3.2.1 Статуту ОСББ. На переконання позивачки внаслідок неправомірних дій відповідачів вона позбавлена права користуватися частиною власності підвального приміщення від встановленої перегородки і дверей підвального приміщення до вікна фундаменту. Дев`ятнадцятого січня 2022 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому він просив відмовити в задоволенні позову, оскільки на його думку, посилання позивачки на порушення протипожежних норм та прав власників підвальних приміщень є надуманими і не відповідають дійсності, що підтверджується актом комісійного розгляду письмової заяви від 30.07.2021 року, згідно з яким стан підвального приміщення є задовільним, жодних зауважень зі сторони інших співвласників немає. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача ОСББ у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, та пояснила, що спірне рішення було прийняте в 2020 році за результатами голосування мешканців будинку більшістю голосів. Рішення ОСББ вважається правомочним за наявності 70 % голосів мешканців будинку. Позивачка у будинку не живе, боргує за платежами, у діяльності ОСББ участі не бере. Будь-яких порушень при вчиненні переобладнання коридору підвального приміщення відповідачем [PERSON] виявлено не було. На підставі вищенаведеного просила відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві, в тому числі у зв`язку з тим, що позивачкою не доведено в чому саме порушується її право. Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Двадцять третього червня 2020 року відбулися загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , на яких були присутні 26 (з 40) власників квартир та нежитлових приміщень з правом голосу. За результатами зборів, було вирішено дати дозвіл [PERSON] на безстрокове користування підвальним приміщенням № ХІ з об`єднанням його з другим підвальним приміщенням за № ХІV (яке належить йому) із встановленням перегородки і одних дверей на два приміщення. З квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 22.06.2019 вбачається, що відповідач [PERSON] сплатив на користь відповідача ОСББ "№ 10 Б по вул. Петра Лінтура" 5\~000 гривень в якості добровільного внеску. Квартира загальною площею 88,1 кв. м, житлова площа 40,9 кв. м, у складі трьох кімнат, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , про що свідчить інформаційна довідка № 283073545 від 05.11.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З технічного паспорту, виготовленого «Уж-інвентаризатор» на підвальне приміщення поз. № ХХІІ в будинку [ADDRESS] вбачається, що замовником даного документу є [PERSON] . З технічного паспорту, виготовленого ФОП « [PERSON] » на підвальне приміщення поз. ХІ, ХІV, будинку [ADDRESS] , площею 10,3 кв. м вбачається, що замовником даного документу є [PERSON] . У документі містяться план підвального приміщення, його експлікація. З приводу оцінки порушення [PERSON] пожежних норм шляхом побудови стіни та перегородки коридору і доступу до вікна в підвалі будинку по [ADDRESS] , позивачка зверталась до Ужгородського міськрайонного відділу ДСНС України в Закарпатській області, про що свідчить її письмова заява від 04.05.2021. Листом від 14.05.2021 за № 34/778 Ужгородське районне управління ГУ ДСНС у Закарпатській області повідомило позивачку про те, що ними встановлено факт наявності цегляної перегородки та дверей у підвальному приміщенні, що унеможливлює вільний доступ до вікна. Окрім цього, в листі зазначено, що забезпечення пожежної безпеки під час проектування та забудови населених пунктів, будівництва будівель і споруд покладається на органи архітектури, замовників, забудовників, проектні та будівельні організації, а також на квартиронаймачів і власників квартир. На фотографіях № 1, 2, 3, 4, долучених до позовної заяви, наявні зображення зовнішнього вигляду будинку [ADDRESS] , його фундаменту, вікна загального підвального приміщення ззовні та зсередини, підвальних приміщень № 29, належного позивачці та № 46, належного відповідачу [PERSON] . Із заяви позивачки від 12 жовтня 2020 року вбачається, що остання зверталася з приводу дій [PERSON] до голови ОСББ [PERSON] . Згідно з актом комісійного розгляду письмової заяви гр. [PERSON] від 30.07.2021 року, комісією у складі начальника відділу експлуатації житлового фонду та інженерних мереж, головного спеціаліста відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Ужгородського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області, управителя ОСББ « № 10Б по вул. Петра Лінтура», у присутності власниці квартири [ADDRESS] , представників заявниці [PERSON] та його брата [PERSON] , встановлено, що санітарно-технічний стан підвального приміщення житлового будинку по [ADDRESS] є задовільним. Оцінивши належним чином докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~16\~ЦК України,\~способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~можуть бути: 1)\~визнання права; 2)\~визнання правочину\~недійсним; 3)\~припинення дії,\~яка порушує\~право; 4)\~відновлення становища,\~яке існувало\~до порушення; 5)\~примусове виконання\~обов`язку\~в натурі; 6)\~зміна правовідношення;\~7)\~припинення правовідношення;\~8)\~відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди;\~9)\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Разом з цим, ні Цивільним кодексом України, ні Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ні Статутом ОСББ не передбачено такого способу захисту як «скасування протоколу загальних зборів ОСББ». Зокрема, Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачена можливість оскарження самого рішення загальних зборів, у той час як протокол є документом, який фіксує результат роботи колегіального органу. Згідно з частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19. На підставі вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом та є неефективним для захисту порушеного права позивачки, а тому позовна вимога про скасування протокол № 1 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку " [ADDRESS] " задоволенню не підлягає. Що стосується вимоги позивачки зобов`язати [PERSON] демонтувати перегородку і двері, відновивши попереднє становище підвального приміщення, суд дійшов до висновку що дана вимога також не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Статтею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Статтею 10 вищевказаного Закону визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах. Як вбачається з п. 5.5 Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « [ADDRESS] », рішення загальних зборів ОСББ вважається прийнятим, якщо за нього віддано більше Ѕ голосів від загальної кількості голосів членів об`єднання, незалежно від того чи присутні вони на загальних зборах. Як вбачається з оскаржуваного протоколу, під час прийняття рішення щодо передачі в користування підвальних приміщень [PERSON] та надання дозволу на об`єднання переданого йому в користування підвального приміщення з іншим підвальним приміщенням із встановленням перегородки та дверей, «за» надання такого дозволу [PERSON] проголосували 25 осіб, 1 утримався. Загальна чисельність співвласників будинку [ADDRESS] . Позивач у позовній заяві як підставу скасування оскаржуваного протоколу зазначив, що ОСББ прийняло рішення з порушенням протипожежних норм та прав власників підвальних приміщень, зокрема п. п. 2.1, 2.5, 3.2, 3.2.1 Статуту ОСББ. Відповідно до п. п. 2.1, 2.5 Статуту, метою створення об`єднання є забезпечення захисту прав його членів. Об`єднання зобов`язане забезпечити належний протипожежний стан неподільного та загального майна, що належать членам об`єднання. З пункту 3.2 Статуту встановлено, що неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. До неподільного майна належить у тому числі частина допоміжних приміщень, конструктивних елементів, технічного обладнання будинку, які не можуть бути поділені між власниками приміщень будинку та без яких не може бути належного утримання будинку і прибудинкової території. Відповідно до ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною другою ст. 382 Цивільного кодексу України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до\~п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», до допоміжних належать приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Таким чином, підвальні приміщення № № ХІ, ХІІ, XІV перебувають у спільній сумісній власності власників квартир у будинку по [ADDRESS] . Із позовної заяви вбачається, що підставою для скасування протоколу № 1 загальних зборів ОСББ позивачка вважає прийняття цим органом по питанню 4.1 рішення щодо надання дозволу відповідачу [PERSON] на безстрокове користування підвальним приміщенням № XІ, з об`єднанням його з підвальним приміщенням № ХІV із встановленням перегородки і одних дверей на два приміщення, що на думку позивачки порушує протипожежний стан підвального приміщення № XІІ, яке надане їй у користування. Як зазначено в п. 33 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, застосовуючи положення\~статті 391\~ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до статей 391,\~396\~ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57\~-\~59\~ЦПК України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Всупереч наведеному, позивачка не навела у своїй заяві та не надала жодних доказів існування небезпеки порушення її права власності зі сторони відповідачів, зокрема, не зазначила жодних пожежно-санітарних норм, які, на її думку, порушили відповідачі, обмежившись тільки твердженнями про те, що встановлення перегородки відповідачем унеможливлює доступ пожежного автомобіля до її підвального приміщення та відсутня вентиляція повітря, а також долученням відповідних фотографій. Не містить таких доказів і лист Ужгородського районного управління ГУ ДСНС України в Закарпатській області від 14.05.2021 за № 34/778, з якого вбачається тільки факт наявності цегляної перегородки та дверей у підвальному приміщенні без встановлення чи фіксації жодних порушень пожежної безпеки. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивачкою не доведено, що діями відповідача [PERSON] порушено її право власності, в тому числі володіння, користування чи розпорядження належним їй майном, чи наявності реальної небезпеки такого порушення чи перешкод у реалізації належних їй прав, а тому у задоволенні вимоги про зобов`язання [PERSON] демонтувати перегородку та двері підвального приміщення, слід відмовити. Враховуючи висновок суду про відмову в задоволенні позову, витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed