Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача в якій просить визнати [PERSON] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї в даній квартирі зареєстровані - [PERSON] уповноважений власник, [INFO] , [PERSON] , [INFO] - дружина [PERSON] - [INFO] -син. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №04 від 24.03.2022 за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, однак не проживають за адресою [ADDRESS] . Зазначає, що згідно письмової заяви [PERSON] , [PERSON] дають свою згоду на зняття їх з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] . Тому оскільки відповідачі з 2010 року не проживають за зареєстрованою адресою. Позивач, як власник здійснює виконання обов`язків щодо утримання зазначеного житлового будинку в належному стані, сплачує комунальні платежі, виконує інші обов`язки, пов`язані з використанням нерухомості. Зв`язок з відповідачами позивач підтримує виключно в телефонному режимі. Крім цього, зважаючи на ситуацію в нашій країні, введення воєнного стану, зняти їх з реєстрації в інший спосіб не видається можливим. На підставі вищенаведеного, із посиланням на вимоги ст.ст.16, 405 ЦК України вважає, що відповідачі втратили право на користування житловим приміщенням, тому просить позов задовольнити. 19.04.2022 року відкрито провадження у справі. Сторони в судове засідання не з 'явилися. Представник позивача - адвокат Секретар О.Л. подала заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позов підтримала, просить його задоволити. Представник органу опіки та піклування подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила щодо задоволення позову, оскільки неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю і житлом забезпечена. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак у поданій заяві позов визнала, згідна на зняття її з реєстрації разом з неповнолітнім сином за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, третьої особи, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.14-15). За вищевказаною адресою зареєстровані, але понад один рік фактично не проживають відповідач по даній справі [PERSON] , [INFO] та неповнолітній син [PERSON] [INFO] (а.с.22). Факт відсутності відповідача за вказаною адресою понад один рік підтверджується актом обстеження житлового приміщення від 24.03.2022 (а.с.23). 26.01.2022 [PERSON] та [PERSON] було надано нотаріально засвідчену згоду на зняття їх з реєстрації за адресою [ADDRESS] (а.с.18-21). Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч.1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.5 ст.6, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Беручи до уваги те, що задоволення даного позову не порушує будь-яких прав неповнолітньої дитини, оскільки вона проживає разом з матір`ю за місцем проживання останньої, що не суперечить інтересам дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Судом не здобуто жодних доказів того, що відповідачі з поважних причин відсутня за місцем свого проживання понад один рік. А тому, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову про визнання відповідачів такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, оскільки остання без поважних причин відсутня понад один рік за місцем проживання. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. На підставі ст.ст.16,405 ЦК України,

Outcome: approved