Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін На розгляд Радехівського районного суду Львівської області поступила позовна заява [PERSON] , подана її представником - адвокатом Боровцем М.С. до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області (відповідач), в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Судові витрати просить покласти на позивачку. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, зокрема, що [INFO] померла сусідка позивачки [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно (земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5633 га). [PERSON] , до дня смерті проживала одна в будинку, який знаходиться по [ADDRESS] . Остання на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5633 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЛВ №011268 заповіла своїй сусідці [PERSON] , [INFO] . При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини з підстав пропуску строку, встановленого для її прийняття. Про наявність заповіту позивачка не була обізнана, що слугувало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У підготовче засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Зважаючи на вимоги частин 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заяви, клопотання учасників справи Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позовних вимог (а.с.24 ). Представник позивачки подав на розгляд суду заяву про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити(а.с.26). З урахуванням норм частини 3 статі 200 ЦПК України суд приходить до висновку про можливість прийняття судового рішення у підготовчому судовому засіданні, у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 05.05.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.2-3). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Радехівським РВ УМВС України у Львівській області 12.06.2003 року, [PERSON] народилася [INFO] в с.Миколаїв Радехівського району Львівської області та зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.02.2006 [PERSON] померла [INFO] у с. Миколаїв, Радехівського району Львівської області (а.с.12). Згідно довідки Лопатинської селищної ради від 01.02.2022 №73 померла [PERSON] по день її смерті - [INFO] була зареєстрована та проживала одна в будинку, який знаходиться по [ADDRESS] . Заповіт від імені померлої посвідчувався Миколаївською сільською радою 03.02.2006 року (а.с.13). Відповідно до заповіту, складеного 03.02.2006 року у с. Миколаїв Радехівського району Львівської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла - [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5633 га, що розташована в с. Стирківці, Радехівського району Львівської області, яка належала їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЛВ №011268 (а.с.14). Згідно даних витягу зі Спадкового реєтру від 22.02.2022 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с.17). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №011268, виданого на підставі Розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 24.01.2001 року [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 1,5633 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.15). Розбіжності у документах щодо написання по батькові « [PERSON] » та « [PERSON] » є ідентичними, що підтверджується експертним висновком від 10.07.2020(а.с.16). 16.02.2022 року Радехівською ДНК відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України(а.с.18). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до приписів частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 1169 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Вимогами частини 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є смерть спадкодавця. Відповідно до приписів частини 1 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з положеннями частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач - [PERSON] є сусідкою [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження, заповівши земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5633 га, своїй сусідці [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно. [PERSON] у визначений законом строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про існування заповіту. Надаючи оцінку аргументам позивачки суд зауважує, що за загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, суд зазначає, що у разі пропуску спадкоємцем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (постанова ВС від 13 березня 2020 року у справі №314/2550/17). Наведені позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини заслуговують на увагу, оскільки, на переконання суду, є поважними. Так, позивачка не звернулася із заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про існування заповіту від спадкодавця - [PERSON] , складеного на її користь, адже спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, а відповідно не були здійснені повідомлення та виклики спадкоємця за заповітом. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 1268, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved