Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, уточнивши який, зазначила, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був [PERSON] . Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору [PERSON] ; його дружина [PERSON] , та позивач [PERSON] . Оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали вищевказані особи, то кожному з них належало по 1/3 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами . Вказують, що [INFO] померла [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається із 1/3 частки вказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд. Спадщину за законом після смерті [PERSON] фактично прийняли її чоловік [PERSON] , постійно проживаючи із спадкодавицею на час відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з 2/3 часток вказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд ,яку згідно ст. 1265 ЦК України також прийняла позивач [PERSON] , постійно проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подавши заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса. Після смерті діда, вона позивач [PERSON] , проживаючи у спірному будинку здійснює за власний кошт всі ремонтні роботи та оплачує комунальні платежі. Окрім неї, спадкоємцями першої черги, згідно ст. 1261 ЦК України є син спадкодавця [PERSON] та дочка [PERSON] , які не заперечують щодо визнання права власності на дане спадкове майно за нею, [PERSON] , Вказує, що з метою оформлення спадщини після смерті діда [PERSON] , позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не взмозі, в зв`язку з із тим, що право власності зареєстровано лише за померлим головою колгоспного двору [PERSON] , а іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено. Крім того, в документах виявилися розбіжності, а саме: у свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено - « [PERSON] », а у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок зазначено - « [PERSON] ». Вважає, що при видачі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, була допущена помилка, оскільки у всіх інших документах, а саме: у свідоцтві про народження спадкодавця, свідоцтві про шлюб, свідоцтві смерть, та у довідці Матеївецької сільської ради зазначено - « [PERSON] ». Просить суд встановити факт приналежності [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 16 липня 1988 року Виконкомом Коломийської районної ради народних депутатів на ім`я - [PERSON] , та визнати за нею, [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заява про розгляд справи у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву згідно якої з позовними вимогами згідна. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права. Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що за заповітом чи за законом особа має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав на праві власності колгоспного двору головою якого був - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності видане виконкомом Коломийської районної ради від 16.07.1988 року на підставі рішення № 121 від 08.06.1988 р., випискою із інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 05.04.2021 р. за № 68412 та довідкою Матеївецької сільської ради від 10 березня 2021 року за № 96. (а.с.6,7,12). Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору - [PERSON] ; його дружина [PERSON] , та [PERSON] , що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради від 10 березня 2021 року за № 96.(а.с.12) Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві були зареєстровані та проживали голова двору - [PERSON] та члени двору [PERSON] та [PERSON] то їх частки у вказаному майні рівні та відповідно становили по 1/3 частині спірного будинковолодіння. [INFO] [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть 01 січня 1999 року зроблено актовий запис за № 1.(а.с.15) Заповітів від імені померлої [PERSON] виконкомом Дебеславцівської сільської ради не посвідчувалось, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради від 10 березня 2021 року за № 96.(а.с. 12) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом ,яку фактично прийняв її чоловік [PERSON] , постійно проживаючи із спадкодавицею на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради від 10 березня 2021 року за № 96. [INFO] помер [PERSON] про що в книзі реєстрації актів про смерть 14 червня 2011 року зроблено актовий запис за № 13. (а.с.16). Заповітів від імені [PERSON] виконкомом Дебеславцівської сільської ради не посвідчувалось, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради від 10 березня 2021 року за № 96.(а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом до складу котрої входить спірне домоволодіння. Спадщину за законом згідно ст. 1265 ЦК України після смерті діда - [PERSON] прийняла позивач [PERSON] , постійно проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради від 10 березня 2021 року за № 96 та подавши заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Галайчук О.Л., що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі № 64805626. (а.с.29) та копією спадкової справи (а.с.58-65) Окрім позивача [PERSON] , спадкоємцями першої черги, згідно ст. 1261 ЦК України є син спадкодавця [PERSON] , та дочка [PERSON] , які не заперечують щодо визнання права власності на дане спадкове майно за [PERSON] , про що підтверджено відповідними заявами Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що член колгоспного двору [PERSON] визнав даний позов та будь-яку частку в майні колгоспного двору не витребував по сьогоднішній день, суд вважає, що він втратив частку в майні колишнього колгоспного двору за вказаною адресою. З метою оформлення спадщини після смерті діда [PERSON] , позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Галайчук О.Л., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до п. 4.18 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус витребувала подати правовстановлювальний документ на будинок. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не взмозі, в зв`язку з із тим, що право власності зареєстровано лише за померлим головою колгоспного двору [PERSON] , а іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено, а згідно ст. 346 ЦК України право власності на частки померлих припинилося з моменту їх смерті. З таких підстав постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу позивачу рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.(а.с.30) Згідно Висновку про вартість об`єкта оцінки ОКП Коломийське МБТІ від 18.05.2021 ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS] становить 182 427 грн (а.с.11) Крім того, як зазначила позивач у документах виявилися розбіжності, а саме: у свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено - « [PERSON] », а у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок зазначено - « [PERSON] ». Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті - п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Як встановлено, у свідоцтві про народження спадкодавця , свідоцтві про шлюб , свідоцтві про смерть та довідці Матеївецької сільської ради зазначено [PERSON] (а.с.12,13,17,18) Тому правильно по батькові спадкодавця [PERSON] та відповідно йому належить свідоцтво про право власності видане виконкомом Коломийської районної ради від 16.07.1988 року на підставі рішення № 121 від 08.06.1988 р. Враховуючи викладене суд вважає, що вказані вище обставини, які підтверджені заявником, та письмовими доказами є послідовні та логічні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Таким чином, на переконання суду заявлені вимоги є належно обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного та ст. ст..346, 392,122,1234,1268 ЦК України,

Outcome: approved