Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

[PERSON] у власних інтересах та в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду з позовом до Славутської міської ради, КП "Славутське ЖКО" про визнання права користування квартирою. В обгрунтування позову позивачка вказувала, що її дід [PERSON] на підставі ордеру № 2149 від 19.01.1973 року отримав квартиру [ADDRESS] в якій проживав разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] (батьком позивачки). Після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] позивачка з 03.12.2004 року стала проживати у спірній квартирі разом із своїми батьками - [PERSON] (батько) та [PERSON] (мама). Разом з ними також проживав брат батька (дядько) - [PERSON] . В 2005 році батько позивачки [PERSON] був переведений для подальшого проходження військової служби у в/ч № [NUMBER] ( [ADDRESS] ). За цією адресою було зареєстроване місце проживання позивачки. Однак, позивачка вказує, що за вказаною адресою вона ніколи не проживала та проживала в квартирі [ADDRESS] . [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , а мати [PERSON] переїхала проживати в с. Бараннє Шепетівського (Славутського) району. [INFO] померла баба позивачки [PERSON] , в квартирі залишились проживати позивачка та її дядько [PERSON] , який також помер [INFO] . Позивачка вказує, що хоча вона і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте, вона постійно проживала в м. Славута Хмельницької області, а останні 5 років проживала в спірній квартирі в тому числі і на день смерті дядька [PERSON] . Позивачка вказує, що на її утриманні перебувають п`ятеро дітей і спірна квартира є єдиним місцем їх проживання. Позивачка просить суд визнати за нею та її малолітніми дітьми право на проживання та користування спірною квартирою. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з викладених в позові підстав та просила позов задоволити. Суду пояснила, що вона із народження (1994р.) до 2005 р. проживала з батьками та дідом і бабою за адресою [ADDRESS] в квартирі, яка була надана як службове житло для її діда, що був військовим. В 2005 році вона із батьками залишили цю квартиру та були зареєстровані і проживали у м. Шепетівці. В 2015-2016 рр. вона повернулася у цю квартиру і проживала зі своїм дядьком, батьковим братом [PERSON] , який своєї сімї не мав. Місце реєстрації її та доньки [ADDRESS] . Діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Акім зареєстровані в [ADDRESS] ( за місцем реєстрації їх батька). Після смерті дядька у липні 2020 року вона і діти ще деякий час проживали у квартирі за адресою [ADDRESS] , але оскільки в ній було відєднано світло, газ, то вони винаймали інше житло. Біля пів року вони із дітьми проживають за адресою [ADDRESS] . Але оскільки квартиру за адресою [ADDRESS] отримував її дід та баба, вона із дітьми у ній проживала із дядьком по день його смерті, вважає, що вона та її діти мають право проживати та користуватися вказаною квартирою. Позивачка відмовилася від свого клопотання про виклик і допит як свідків заявлених нею осіб. Представник відповідача Славутської міської ради на підтвердження доводів поданого нею до суду відзиву на позовну заяву в судовому засіданні щодо змісту позову показала, що власником спірної квартири, як комунального майна є Славутська міська рада, яка також за нормами Житлового кодексу УРСР є наймодавцем житлового фонду комунальної форми власності в тому числі і спірної квартири. Представник вказує, що за відомостями Славутської міської ради основним наймачем спірної квартири визнано [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті договір найму спірної квартири з іншим наймачем не переукладався. Син померлої [PERSON] - [PERSON] , який був зареєстрований у спірній квартирі в розумінні приписів ЖК УРСР не був основним наймачем вказаної квартири, проте, постійно проживав в квартирі, як член сім`ї [PERSON] до дня своєї смерті - [INFO] . Представник відповідача вказував, що відповідачем КП "Славутське ЖКО" було складено акт від 10.07.2020 року, яким засвідчено, що [PERSON] був зареєстрованим та проживав в квартирі один, а отже, в силу положень ЖК УРСР та ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" позивачка не може вважатись членом сім`ї наймача за якою зберігалось би право на житло, оскільки в спірній квартирі вона не проживала. Представник посилається також на постанову Хмельницького апеляційного суду від 02.02.2021 року в справі № 682/1827/20, якою відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Славутської міської ради, КП "Славутське ЖКО" про встановлення факту її проживання в спірній квартирі однією сім`єю із померлим [PERSON] . Представником відповідача КП "Славутське ЖКО" В. Яцюком до суду подано заяву про розгляд справи у відсутність повноважного представника відповідача. Судом встановлено, що основним наймачем квартири [ADDRESS] була [PERSON] , яка позивачці була бабою та померла [INFO] . Вказане підтверджується даними технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] від 22.12.2004 року, свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER] від 22.11.2010 року, свідоцтва про народження позивачки [PERSON] [NUMBER] від 15.09.1994 року, свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 06.02.2018 року, згідно якого [PERSON] у шлюбі набула прізвище [PERSON] . Згідно довідки виписки з домової книги про склад сімї та прописку на грудень 2004 року за адресою [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] , 1939 р.н. ( квартиронаймач) з 22.09.1981 р., [PERSON] , 1977 р.н. ( син, дядько позивачки) з 31.08.1993 р., [PERSON] ,1968 р.н. ( невістка, мати позивачки) з 03.12.2004, [PERSON] , 1992 р.н. ( внучка) з 03.12.2004 р., [PERSON] , 1994 р.н. ( внучка, позивачка) з 03.12.2004 р. У 2005 році позивачка була знята з реєстрації в м. Славута та зареєстрована у [ADDRESS] , де є зареєстрованою по сьогодні. На дані обставини позивачка вказує в своєму позові. За цією ж адресою зареєстровані і її донька [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , четверо інших дітей - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво по народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народженняґ серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , зареєстровані в [ADDRESS] ( за місцем реєстрації їх батька). Вказані обставини встановлені актами обстеження житлово-побутових умов від 22 та 26 жовтня 2021 року служби у справах дітей виконавчого комітету Славутської міської ради, а також підтверджується листом від 27.10.2021 року КП " Славутське ЖКО". Після смерті основного наймача квартири в [ADDRESS] [PERSON] ( дата смерті [INFO] ), в квартирі проживав її син [PERSON] до дня своєї смерті - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] 06.07.2020 року. У цей період з 2010 по 2020 р.р. новий договір найму щодо вказаної квартири з іншим наймачем не переукладався. Актом КП "Славутське ЖКО" від 10.07.2020 року засвідчено, що [PERSON] був зареєстрованим та проживав один в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до постанови Хмельницького апеляційного суду від 02.02.2021 року в справі № 682/1827/20 [PERSON] було відмовлено в задоволенні поданого нею до Славутської міської ради, третя особа КП "Славутське ЖКО" , позову про встановлення факту її проживання в спірній квартирі однією сім`єю із померлим [PERSON] . Викладене дає підстави для висновків, що власником спірної квартири, як комунального майна є Славутська міська рада, яка також за нормами Житлового кодексу є наймодавцем житлового фонду комунальної форми власності в тому числі і спірної квартири. Так, відповідно до ст. 61 ЖК користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 64 ЖК до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" до членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Згідно ч. 1 ст. 106 ЖК, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. За змістом статті 65 ЖК за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому житловому приміщенні. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 12 квітня 2021 року в справі № 127/26104/18 (провадження № 61-23331св19), від 03 лютого 2021 року в справі № 643/3624/16 (провадження № 61-5000св19). Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселились до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмові згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному житловому приміщенні, було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім`ї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 12 червня 2020 року в справі № 755/16392/17 (провадження № 61-310св19), від 15 квітня 2020 року в справі № 466/5057/17 (провадження № 61-42617св18). Оскільки позивачка та її діти мають на праві користування інше житло, зокрема орендоване, а також житло, в якому вони зареєстровані (за двома адресами : [ADDRESS] та [ADDRESS] ), і у зв`язку з тимчасовим користуванням спірною квартирою, наймачем якої була покійна баба позивачки, а потім нею користувався і проживав її покійний дядько, щодо факту спільного проживання із яким і ведення спільного господарства їй у позові було відмовлено, в позивача та її дітей не виникло самостійного права користування спірним житлом, слід дійти висновку про відмову в задоволенні позову. Викладене дає підстави для висновків, що позов є необгрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed