Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з до [PERSON] заборгованості в сумі 194982,95 грн за кредитним договором №б/н від 20.02.2019 року, а також судового збору в розмірі 2924,74 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачем умов вказаного кредитного договору. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.п.120), але не надав відзив на позовну заяву у строк, передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представником позивача до позовної заяви додано клопотання, в якому він просить здійснити огляд веб-сайту АТ КБ «Приватбанк» та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті за посиланням: https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку №3. Повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.12.2019 року)», розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 281-295 повного договору (а.п.104-105). Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1\~ст.85 ЦПК України\~письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Відповідно до ч.7\~ст.85 ЦПК України\~суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. В клопотанні про огляд веб-сайту представник позивача зазначає, що такий огляд надасть змогу підтвердити дійсність відповідної копії редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» на час укладення кредитного договору, тобто станом на 20.02.2019 року. Огляд веб-сайту може бути проведений для фіксації лише тих даних, які можуть бути доказами у відповідній цивільній справі. Сам по собі огляд веб-сайту за своєю суттю є фіксацією на час такого огляду певного стану речей, відповідної інформації тощо. Отже, огляд веб-сайту не зможе спростувати чи підтвердити наявність станом на 20.02.2019\~року тієї чи іншої редакції Умов та Правил. Враховуючи викладене, огляд веб-сайту не зможе довести обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, зокрема такий огляд не змінить тих обставин, що Умови неодноразово могли змінюватися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин, а саме: з 20.02.2019 року, до моменту звернення до суду (17.12.2021 року) із вказаним позовом. Також огляд веб-сайту не змінить і тих обставин, що вони відповідачем не підписані, а отже, й обставини щодо недоведеності, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Таким чином, клопотання позивача про огляд веб-сайту, яким позивач просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» слід відхилити. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. 20.02.2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого банк надав йому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та в подальшому відповідач ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 16.09.2019 року отримав преміальну картку World Elite та 17.09.2019 року він отримав кредитний ліміт у розмірі 100000,00 грн та в подальшому кредитний ліміт збільшився до 178000,00 грн (а.п.13-20). Відповідач [PERSON] погодився, що підписана анкета-заява, для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів, разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Витягом із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature» становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (а.п.15,16). Крім того з копії паспорту споживчого кредиту про умови кредитування з наданням кредитних карток Універсальна, Універсальна Gold, Platinum, World Black Edition, VISA Signature, World Elite, Infinite, вбачається, що такий був підписаний сторонами 19.09.2019 року, в якому чітко вказаний передбачений порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом, пені, штрафів та інших витрат, де [PERSON] власним підписом підтвердив, що ознайомлений з фінансовими умовами вказаної кредитки (а.п.17-20). В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року, згідно з п. 2.1.1.2.12, сторони дійшли згоди, що у разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, він зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 74,4% - для карток «Platinum, World Black Edition, VISA Signature, World Elite, Infinite». Однак відповідач своєчасно не повернув АТ КБ «Приватбанк» кредитні кошти та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору, у зв`язку з чим станом на 24.11.2022 року з розрахунку заборгованості за вказаним вище кредитним договором вбачається, що його заборгованість перед банком становить 194982,95 грн, з яких: заборгованість за кредитом 177532,56 грн (в тому числі заборгованість за поточним тілом кредиту 133625,06 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту - 43905,50 грн), заборгованість за нарахованими відсотками - 9764,15 грн, заборгованість за простроченими відсотками 7686,24 грн (а.п.7-12). Статтями 526 та 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися у встановлений строк та належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Позивач стверджує, що при укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заяво хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Для кредитного договору істотними умовами є предмет, ціна (сума), строк повернення кредиту, проценти за користування ним, а також усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). (ч.1, 2 ст.207 ЦК України). Із загального аналізу вище вказаних норм вбачається, що належною формою укладення кредитного договору є письмова форма. Не залежно від того, чи це кредитний договір індивідуального характеру, чи договір приєднання, а також незалежно від того, чи його зміст зафіксований в одному або кількох документах, кредитний договір (усі його складові) має бути підписаний сторонами. Окрім того, відповідно до ст.634 ЦК України, договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. На підтвердження укладення кредитного договору позивач надав суду в копіях анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.п.15,16), паспорт споживчого кредиту (а.п.17-20), Витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature (а.п.21-25), а також виписку по рахунку (а.п.78-103). Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17). Позивачем в обґрунтування позовних вимог надано копію паспорту споживчого кредиту про умови кредитування з наданням кредитних карток Універсальна, Універсальна Gold, Platinum, World Black Edition, VISA Signature, World Elite, Infinite, підписаний сторонами 16.09.2019 року (а.п.18-20) та «Витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature», який відповідачем не підписаний (а.п.21-25). З виписки (а.п.78-103), розрахунку заборгованості (а.п.7-12) та паспорту споживчого кредиту вбачається (а.п.17-20), що відповідачу надано кредитну картку «World Elite», з пільговим періодом до 55 днів, розмір процентної ставки за користування кредитом: пільгова процентна ставка - 0,00001 % річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 74,4 %, строком дії 240 місяців, що ним не заперечується. Позивачем до позовної заяви також були додані: довідка про надані кредитні картки, згідно з якою відповідачу 16.11.2017 року було вперше видано кредитну картку, яка в подальшому неодноразово перевипускалася, останній раз 14.07.2020 року (а.п.14) та довідка про зміну умов кредитування, відповідно до якої 17.09.2019 року встановлено кредитний ліміт 100000,00 грн, який в подальшому 21.11.2019 року було збільшено до 178000,00 грн, а 11.11.2021 зменшено до 0 грн (а.п.13). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.2.3, 2.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком (а.п.60). Як вбачається з виписки банку по рахунку (а.п.78-103), відповідач [PERSON] своїми фактичними діями, які виразились в отриманні та фактичному використанні кредитних коштів у розмірі встановленого банком кредитного ліміту, підтвердив свою згоду на встановлення та зміну кредитного ліміту на кредитній карті. Окрім цього з виписки вбачається, що відповідач в період з 20.11.2017 року по 19.11.2021 року активно користувався кредитними картками № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] . Відповідно до ч.2 ст.218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Відповідач [PERSON] не заперечив факт отримання кредитної картки та користування кредитними коштами, про що свідчить також часткове погашення заборгованості за час користування кредиткою, а тому суд приходить до висновку про виникнення між сторонами кредитних правовідносин. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.634 ЦК України договір про надання банківських послуг, за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч.1, 2 ст.1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Письмової заяви ні про закриття рахунку, ні про припинення договору відповідач до банку не надавав, та як вбачається з пере випущеної кредитної картки № [NUMBER] , яку отримував [PERSON] особисто під підпис, терміном дії такої вказаний до 08/22 (а.п.14), що також підтверджується випискою про рух коштів по рахунку [PERSON] починаючи з 20.11.2017 року по 19.11.2021 року (а.п.78-103). Отже, «Умовами та правилами надання банківських послуг» АТ КБ «Приватбанк» передбачено, що договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, зі збереженням тих умов, на яких його було укладено. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. З огляду на те, що сторони в паспорті споживчого кредиту узгодили строк кредитування 240 місяців (тобто 20 років), тобто строк дії укладеного сторонами кредитного договору на час звернення банком з позовом не сплив, отже до дати звернення з позовом 17.12.2021 року відповідач зобов`язаний повернути банку кредит і сплачувати проценти відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст.1052\~ЦК України\~у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, яким він і скористався, звернувшись з даним позовом до суду (ст.1050 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно п.2.1.1.12.3. Договору в разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими. Відповідно до п. 2.1.1.6.1. Договору сторони узгодили, що в разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п.2.1.1.3.1. Договору, щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за Договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов договору про надання банківських послуг б/н від 20.02.2019 року не виконував, кредит в установлені строки його повернення не повертав, а тому заборгованість у розмірі 194982,95 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 2924,74,00 грн. На підставі\~наведеного та\~ст.526,\~530,\~629,\~1049,\~1050,\~1052,\~1054\~ЦК України,

Outcome: approved