Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

30.08.2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , про визнання права власності, у якому просила суд, з урахуванням уточнень від 05.05.2022 року, визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 40/100 частин домоволодіння з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , що складається з приміщень: 3-1 - коридор 1,7 кв.м., 3-l a - санвузол площею 1,5 кв.м., 3-2 - коридор 7,2 кв.м., 3-3 - житлова 6,4 кв.м., 3-4 - житлова 14,3 кв.м., 3-5 - кухня площею 6,8 кв.м., 5а-1 - коридор площею 2,7 кв.м., 5а-2 - кухня площею 5,3 кв.м., 5а-3 - житлова площею 15,2 кв.м., житлового будинку літ. «А» загальна площа якого 146,2 кв.м., житлова площа 81,5 кв.м.; сарай літ., «М», навіс літ. «Н», навіс літ. «О», сарай літ. «В», сарай літ. «П», огорожа № 1-5, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] померла мати позивачки та відповідача за первісним позовом, [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді 3/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . Позивачка за первісним позовом стверджує, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] та її брат [PERSON] . Як єдині спадкоємці першої черги після смерті матері позивачка та відповідач за первісним позовом звернулися до приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Бичіхіної О.Ю., з заявою про прийняття спадщини. Згідно матеріалів справи, нотаріус, розглянувши надану ними заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , звернула увагу на розбіжності у написанні прізвища та імені спадкодавця у правовстановлюючих документах. 06 жовтня 2020 року Малиновським районним судом міста Одеси було винесено рішення по справі № 521/11750/20, згідно якого було встановлено факт належності правовстановлюючих документів на 3/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , - [PERSON] . 25.11.2020 року позивачка та відповідач за первісним позовом звернулися до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бичіхіної О.Ю. для отримання свідоцтва про право на спадщину на 3/5 часток домоволодіння, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Нотаріус, розглянувши надані документи винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з огляду на те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину 3/5 часток домоволодіння, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , необхідно надати правовстановлюючий документ на спадкове майно. Спадкоємцями надано правовстановлюючий документ на вищевказане нерухоме майно: Договір купівлі-продажу, посвідчений П`ятою одеською державною нотаріальною конторою 22.10.1962 року за реєстровим № 9827 та рішення Малиновського районного народного суду м. Одеси від 23.09.1981 року, справа № 2-1602/81, зареєстровані Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 22.10.1981 року, реєстровій книзі під № 26, на стор. 37, р. № 5025 та Ухвала Малиновського районного народного суду м Одеси від 19.04.1983 про роз`яснення рішення суду. Згідно Листа за № 515291.36.20 Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради від 12.03.2020 року [PERSON] , яка померла [INFO] належало 3/5 часток домоволодіння, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , але згідно Розпорядження Малиновської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради "Про затвердження перерахунку ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] " за № 35/01-04 від 16.01.2002 року ідеальна частка [PERSON] складає 26/100 часток домоволодіння без урахування самочинно збудованих будівель. Також, в вищезазначеному листі Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради від 12.03.2020 року за №515291.36.20, вказано, що 58/100 часток зазначеного домоволодіння з 29.12.2003 року було зареєстровано самостійний об`єкт нерухомості - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , тобто один із співвласників виділився в окрему одиницю з присвоєнням нової поштової адреси. Таким чином, після виділу частки у майні в самостійний об`єкт, частки співвласників [PERSON] , та [PERSON] , змінилися, про що співвласники не знали і не змогли своєчасно зробити перерахунок. Крім іншого в попередній перерахунок частки [PERSON] , (26/100) не ввійшли наступні об`єкти: житлова прибудова літ. "А2 "приміщення 5а-1-коридор, площею 2,7 кв.м., 5а-2-кухня, площею 5,3 кв.м., 5а-3-2 житлова, площею 15,2 кв.м., сараї літ. "М,Н" , побудовані до 05.08.1992 року, та відповідно до законодавства України не потребує здачі до експлуатації. Згідно Висновку судового експерта Скибінської Т.М. №078/2021 від 31.01.2022 року, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належить 67/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Позивачка за первісним позовом стверджує, що на даний час, згідно технічного паспорту від 22.03.2021 року у [PERSON] , фактичному користуванні знаходиться: житловий будинок літ. «А»: 3-1 - коридор 1,7 кв.м., 3-1а - санвузол площею 1,5 кв.м., 3-2 - коридор 7,2 кв.м., 3-3 - житлова 6,4 кв.м., 3-4 - житлова 14,3 кв.м., 3-5 - кухня площею 6,8 кв.м., 5а-1 - коридор площею 2,7 кв.м., 5а-2 - кухня площею 5,3 кв.м., 5а-3 - житлова площею 15,2 кв.м., загальною площею 61.1 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м.; сарай літ., «М», навіс літ. «Н», навіс літ. «О», сарай літ. «В», сарай літ. «П», огорожа № 1-5 за адресою: [ADDRESS] . У фактичному користуванні відповідача [PERSON] , знаходиться: житловий будинок літ. «А»: 1-1 - житлова 13,9 кв.м., 1-2 житлова 16,1 кв.м., 1-3 - коридор 4,0 кв.м., 1-За -санвузол 3,0 кв.м., 1-4 кухня 7,9 кв.м., загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., вбиральня літ. «И1», огорожа № 1-5; за адресою: [ADDRESS] . Розмір грошової компенсації за 7/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , яку повинна сплатити [PERSON] , [PERSON] , при запропонованому варіанті розподілу становить 46345 грн. Таким чином, остаточний розмір частки, що належав спадкодавцеві [PERSON] , яка померла [INFO] у праві власності на домоволодіння [ADDRESS] . Варіант розподілу вказаної частки у праві на спадкове майно між спадкоємцями визначає [PERSON] частку у розмірі 40/100, а [PERSON] частку у розмірі 27/100. Враховуючи вищевикладене, позивачка за первісним позовом звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 30.09.2021 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якій просив суд, з урахуванням уточнень від 05.05.2022 року: визнати за [PERSON] [INFO] , право власності на 27/100 частин домоволодіння з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , що складається з приміщень: 1-1 - житлова 13,9 кв.м., 1-2 житлова 16,1 кв.м., 1-3 - коридор 4,0 кв.м., 1-3а - санвузол 3,0 кв.м., 1-4 кухня 7,9 кв.м., житлового будинку літ. "А" загальна площа якого 146,2 кв.м., житлова площа 81,5 кв.м., вбиральня літ. «И1», огорожа № 1-5, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , без відповідного стягнення компенсації у результаті нерівномірного розподілу часток у праві спільної часткової власності, та обґрунтував позовні вимоги наступним. Згідно зустрічної позовної заяви, [PERSON] , є сином та відповідно є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Крім позивача за зустрічною позовною заявою, спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , є відповідачка за зустрічною позовною заявою, донька померлої [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] , відкрилася спадщина у вигляді 3/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . 17.05.2012 року, як єдині спадкоємці першої черги після смерті матері, позивач та відповідачка за зустрічною позовною заявою, [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Бичіхіної О.Ю., з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі за № 30468655 від 17.05.2012 року. Листом приватного нотаріуса ОМНО Бичіхіною О.Ю., за № 11/02-14 від 06.02.2020 року роз`яснено, що у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища та імені спадкодавця у свідоцтві про її смерть та у правовстановлюючому документі, заявникам було рекомендовано звернутися до суду. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06.10.2020 року встановлено факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючих документів на 3/5 частин житлового будинку N956 про [ADDRESS] . 25.11.2020 року позивач та відповідачка за зустрічною позовною заявою звернулися до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бичіхіної О.Ю., для отримання свідоцтва про право на спадщину на 3/5 часток домоволодіння, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , проте нотаріус розглянувши надані документи винесла постанову № 222/02-31 від 25.11.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії . Згідно Листа за №515291.36.20 Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради від 12.03.2020 року [PERSON] , яка померла [INFO] належало 3/5 часток домоволодіння, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , але згідно Розпорядження Малиновської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради "Про затвердження перерахунку ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] " за № 35/01-04 від 16.01.2002 року ідеальна частка [PERSON] складає 26/100 часток домоволодіння без урахування самочинно збудованих будівель. Також, в вищезазначеному листі Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради від 12.03.2020 року за №515291.36.20, зазначено що 58/100 часток зазначеного домоволодіння з 29.12.2003 року було зареєстровано самостійний об`єкт нерухомості - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , тобто один із співвласників виділився в окрему одиницю з присвоєнням нової поштової адреси. Таким чином, після виділу частки майна в самостійний об`єкт, частки співвласників [PERSON] , та [PERSON] , змінилися, про що співвласники не знали і не змогли своєчасно зробити перерахунок. Крім іншого в попередній перерахунок частки [PERSON] , (26/100) не ввійшли житлова прибудова літ. "А2" приміщення 5а-1-коридор, площею 2,7 кв.м., 5а-2-кухня, площею 5,3 кв.м., 5а-3-2 житлова, площею 15,2 кв.м., сараї літ. "М, Н", побудовані до 05.08.1992 року, та відповідно до законодавства України не потребує здачі до експлуатації. На момент смерті матері позивача за зустрічною позовною заявою належали такі приміщення: житловий будинок літ. «А»: 1-3 - коридор 4,0 кв.м., 1-3а - санвузол 2,1 кв.м., 1-2 - житлова 16,1 кв., 1-1 - житлова 13,9 кв.м., 1-5 - кухня 7,9 кв.м., 3-1 - коридор 1,7 кв.м., 3-1а - санвузол площею 1,5 кв.м., 3-2 - коридор 7,2 кв.м., 3-3 - житлова 6,4 кв.м., 3-4 - житлова 14,3 кв.м., 3-5 - кухня площею 6,8 кв.м., 5а-1 - коридор площею 2,7 кв.м., 5а-2 - кухня площею 5,3 кв.м., 5а-3 - житлова площею 15,2 кв.м., сарай літ., «М», навіс літ. «Н», навіс літ. «О», сарай літ. «В», сарай літ. «П», вбиральня літ. «И1», огорожа № 1-5 за адресою: [ADDRESS] . Експерт визначила, що частка матері [PERSON] у праві власності на вказане домоволодіння складає 67/100 частин. Позивач за зустрічною позовною заявою стверджує, що ще за життя матері, між сторонами, як членами сім`ї склався порядок користування житловими та підсобними приміщеннями. Так, [PERSON] , в фактичне користування було надано частину домоволодіння, що складається з: житловий будинок літ. «А»: 1-1 -житлова 13,9 кв.м., 1-2 -житлова 16,1 кв.м., 1-3 - коридор 4,0 кв.м., 1-За -санвузол 3,0 кв.м., 1-4 - кухня 7,9 кв.м., загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., вбиральня літ. «И1», огорожа № 1-5; за адресою: [ADDRESS] . Усіма іншими приміщеннями користувалася мати позивача за зустрічною позовною заявою та відповідачка за зустрічною позовною заявою з членами своєї сім`ї. Згідно зустрічної позовної заяви, [PERSON] ознайомившись з висновком експерта №078/2021 від 31.01.2022 року судової будівельно-технічної експертизи, погодився з запропонованим варіантом розподілу частини житлового будинку [ADDRESS] , враховуючи що між сторонами склався тривалий порядок користування конкретними приміщеннями. Позивач за зустрічною позовною заявою зазначає, що він відмовляється від отримання компенсації у результаті розподілу часток у праві власності на успадковану після смерті його матері спадщину, з огляду на те, що відповідачка за зустрічною позовною заявою постійно жила з матір`ю, доглядала за нею, лікувала її. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.10.2021 року клопотання [PERSON] про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання права власності задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бичіхіної Ольги Юріївни копію спадкової справи за № 17/2012, відкритої щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.10.2021 року об`єднано цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання права власності із зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за законом в одне провадження та присвоїти номер № 521/13108/21. 18.10.2021 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бичіхіна О.Ю., на виконання ухвали суду від 08.10.2021 року направила до суду копію спадкової справи №17/2012 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.10.2021 року клопотання [PERSON] про призначення технічно-будівельної експертизи у справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання права власності та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задоволено, призначено проведення будівельно-технічної експертизи та зупинено провадження на час проведення експертизи. 07.02.2022 року на адресу Малиновського районного суду м. Одеси надійшов висновок ПП «Одеського науково-дослідницького центру експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» № 078/2021 від 31.01.2022 р. судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.02.2022 року відновлено провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання. 05.05.2022 року позивачка подала до суду уточнену первісну позовну заяву до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , про визнання права власності. 05.05.2022 року відповідач за первісним позовом подав до суду уточнену зустрічну позовну заяву до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за законом Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.05.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. 17.05.2022 року [PERSON] та її представник до суду не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце слухання справи належним чином та своєчасно, представник позивачки подала до суд заяву, в якій просила первісні позовні вимоги задовольнити. 17.05.2022 року [PERSON] до суду не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце слухання справи належним чином та своєчасно, подав до суд заяву, в якій просила зустрічні позовні вимоги задовольнити. 17.05.2022 року [PERSON] до суду не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце слухання справи належним чином та своєчасно, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його особистої участі, позови підтримав у повному обсязі. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення первісного та зустрічного позовів, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України, передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що посвідчується Свідоцтвом про народження [PERSON] , виданим міським ЗАГС м. Одеса, 10.03.1957 року, актовий запис № 553 серія ЯЩ № 978588, свідоцтвом про одруження зареєстрованим Іллічівським ЗАГС м. Одеси 31.10.1970 року, актовий запис № 1139 серія [NUMBER] , в якому прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] » . Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , виданого повторно міським ЗАГС м. Одеса, 10.05.1984 року, серія [NUMBER] . Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки та відповідача за первісним позовом, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1042 від 30.01.2012 року, серія [NUMBER] . Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді 3/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . Вказана частка будинку належала матері позивачки та відповідача за первісним позовом на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22 жовтня 1962 року на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Пономаренко Г.Я., за № 9827. Даний договір купівлі-продажу, як правовстановлюючий документ був зареєстрований у ОМБТІ за № 1910, стор. 37 книга 26, 02.11.1962 року. Згідно позовної заяви, рішенням Малиновського районного народного суду м. Одеси від 23 вересня 1981 року № 2-1602/1981 були змінені умови договору купівлі-продажу домоволодіння по [ADDRESS] від 05 листопада 1960 року та визнано, що [PERSON] придбав 2/5 частин вказаного домоволодіння по [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 05 листопаду 1960 року, а [PERSON] придбала 3/5 частини будинку, а не 1/2 його частку згідно договору купівлі-продажу від 22 жовтня 1962 року, посвідченого П`ятою державною нотаріальною конторою. Ухвалою Малиновського районного народного суду м. Одеси від 19 квітня 1983 року було роз`яснено рішення Малиновського районного народного суду м. Одеси від 23 вересня 1981 року, а саме, що 3/5 частини домоволодіння [ADDRESS] , що належить [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 02 листопада 1962 року складається із: літ. "А" 1-1 кухня, площею 13,88 кв.м., 1-2 житлова площа 16,08 кв.м., лит. "а" тамбур, 38%, а-1 веранда, літ. "Б" - сарай, літ. "В" - сарай, літ. "Е" - погреб, № 1 - ворота, 50%, № 2 огорожа. Згідно реєстраційного свідоцтва (дублікат) вбачається, що право власності [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.1962 року та рішення Малиновського райсуду від 23.09.1981 року на 3/5 частин житлового будинку [ADDRESS] було зареєстровано в ОМБТІ 22 жовтня 1981 року, про що зроблено відповідний запис в реєстрову книгу під № 5025 на стор. 37 у книзі 26. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , та її брат [PERSON] . Як єдині спадкоємці першої черги після смерті матері позивачка та відповідач за первісним позовом звернулися до приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Бичіхіної О.Ю., з заявою про прийняття спадщини. Факт відкриття спадкової справи за №17/2012 та факт надання заяви про прийняття спадщини засвідчено копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі за № 30468655 від 17.05.2012 року. Крім іншого, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать довідки № 1202, № 1203, № 1204, № 1205 від 26.12.2019 року. Згідно матеріалів справи, нотаріус, розглянувши надану сторонами заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , звернула увагу на розбіжності у написанні прізвища та імені спадкодавця у правовстановлюючих документах, зокрема в договорі купівлі-продажу від 22 жовтня 1962 року прізвище власника 1/2 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , є " [PERSON] ", що не збігається із записом її прізвища та ім`я в свідоцтві про смерть, де зазначено " [PERSON] ". Внаслідок чого позивачці та відповідачу за первісним позовом порадили звернутися до суду для встановлення факту що має юридичне значення. 06 жовтня 2020 року Малиновським районним судом міста Одеси було винесено рішення по справі № 521/11750/20, згідно якого було встановлено факт належності договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] від 22 жовтня 1962 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Пономаренко Г.Я., за реєстром № 9827, зареєстрованого 02 листопада 1962 року в Одеському міському бюро технічної інвентаризації під № 1910 на стор. 37 книга 26, та встановлено факт належності реєстраційного посвідчення від 22 жовтня 1981 року щодо реєстрації за гр. [PERSON] права власності на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 1962 року та рішення народного суду Малиновського району від 21 вересня 1981 року на 3/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , записаного в реєстрову книгу № 26 під реєстром № 5025 стор. № 37, - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Одесі. 25.11.2020 року позивачка та відповідач за первісним позовом звернулися до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бичіхіної О.Ю. для отримання свідоцтва про право на спадщину на 3/5 часток домоволодіння, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Нотаріус, розглянувши надані документи винесла постанову № 222/02-31 від 25.11.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії з наступних підстав. Відповідно до статті 1297 Цивільного кодексу України, Розділу 2 Глави 10 п.п. 4.14, 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для видачі свідоцтва про право на спадщину 3/5 часток домоволодіння, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , необхідно надати правовстановлюючий документ на спадкове майно. Судом встановлено, що спадкоємцями надано правовстановлюючий документ на вищевказане нерухоме майно: Договір купівлі-продажу, посвідчений П`ятою одеською державною нотаріальною конторою 22.10.1962 року за реєстровим № 9827 та рішення Малиновського районного народного суду м. Одеси від 23.09.1981 року, справа № 2-1602/81, зареєстровані Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 22.10.1981 року, реєстровій книзі під № 26, на стор. 37, р. № 5025 та ухвала Малиновського районного народного суду м Одеси від 19.04.1983 року про роз`яснення рішення суду. Згідно Листа за № 515291.36.20 Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 12.03.2020 року [PERSON] , яка померла [INFO] належало 3/5 часток домоволодіння, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , але згідно Розпорядження Малиновської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради «Про затвердження перерахунку ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] » за № 35/01-04 від 16.01.2002 року ідеальна частка [PERSON] складає 26/100 часток домоволодіння без урахування самочинно збудованих будівель. Також, в вищезазначеному листі Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 12.03.2020 року за №515291.36.20, вказано, що 58/100 часток зазначеного домоволодіння з 29.12.2003 року було зареєстровано самостійний об`єкт нерухомості - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , тобто один із співвласників виділився в окрему одиницю з присвоєнням нової поштової адреси. Згідно з п. 3.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу, розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 18.06.2007 року за № 55 "Право кожного співвласника у спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах. При цьому вказані у правовстановлюючих документах розміри часток власників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні складати одиницю". Таким чином, згідно правовстановлюючого документа [PERSON] належало 3/5 часток вищезазначеного домоволодіння. Однак після проведення вищезазначеного перерахунку, її частка у цьому домоволодінні складає 26/100 часток. Після виділу одного зі співвласників в окремий об`єкт нерухомості частка спадкодавця знов змінилася за таких умов. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 22.10.1962 року, посвідченого нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори та рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 23.09.1981 року, що [PERSON] , цілком законно набула право на нерухоме майно у вигляді 3/5 частки у праві власності на домоволодіння [ADDRESS] . Перерозподіл часток у праві власності на зазначене домоволодіння відбувалося за згодою всіх співвласників, що було затверджено розпорядженням Малиновської районної адміністрації м.Одеси від 16.01.2002 року. На даний час державна реєстрація прав власності на нерухоме майно не була запроваджена та не була обов`язковою. Згідно розпорядження № 35/01-04 від 16.01.2002 року був затверджений розрахунок ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] . Даний розрахунок проводився на підставі довідки ОМБТІ та РОН № 44.131 від 08.06.2001 р., в якій було зазначено, що [PERSON] на підставі рішення Малиновського райсуду за № 2-773/1987 від 20.03.1957 р. належало 1/5 частка домоволодіння, що по фактичному користуванню становить 58/100 часток домоволодіння. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.1962 року № 9826 належало 3/5 частки домоволодіння, що по фактичному користуванню становить 26/100 частки домоволодіння. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 73 від 21.04.1998 р. належало 1/5 частка домоволодіння, що по фактичному користуванню становить 16/100 частки домоволодіння. Після вказаного розрахунку ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] , співвласник [PERSON] , 22.12.2003 року подарував 58/100 часток домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] , яка згодом, а саме в 2009 році зареєструвала свою частку, як самостійний об`єкт нерухомості - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , а потім 13.12.2012 року згідно договору купівлі-продажу переоформила на [PERSON] та [PERSON] . На даний час, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , по 1/2 частки кожній, що підтверджується довідкою № 259992582 від 04.06.2021 р. Таким чином, після виділу [PERSON] , своєї частки в самостійний об`єкт, частки співвласників [PERSON] , та [PERSON] , змінилися, про що співвласники не знали і не змогли своєчасно зробити перерахунок. Крім іншого, в попередній перерахунок частки [PERSON] , (26/100) не ввійшли наступні об`єкти: житлова прибудова літ. "А2 "приміщення 5а-1-коридор, площею 2,7 кв.м., 5а-2-кухня, площею 5,3 кв.м., 5а-3-2 житлова, площею 15,2 кв.м., сараї літ. "М, Н" , побудовані до 05.08.1992 року, та відповідно до законодавства України не потребує здачі до експлуатації. Судом встановлено та сторонами було підтверджено, що ще за час життя матері [PERSON] , склався порядок користування частиною домоволодіння, яка їй належала і яку вона визначила в користування членам її сім`ї, тобто позивачці та відповідачу за первісним позовом. Судом встановлено, що позивачка за первісним позовом стверджує та позивач за зустрічним позовом підтримує, що на даний час, згідно технічного паспорту від 22.03.2021 року у [PERSON] , фактичному користуванні знаходиться: житловий будинок літ. «А»: 3-1 - коридор 1,7 кв.м., 3-1а - санвузол площею 1,5 кв.м., 3-2 - коридор 7,2 кв.м., 3-3 - житлова 6,4 кв.м., 3-4 - житлова 14,3 кв.м., 3-5 - кухня площею 6,8 кв.м., 5а-1 - коридор площею 2,7 кв.м., 5а-2 - кухня площею 5,3 кв.м., 5а-3 - житлова площею 15,2 кв.м., загальною площею 61.1 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м.; сарай літ., «М», навіс літ. «Н», навіс літ. «О», сарай літ. «В», сарай літ. «П», огорожа № 1-5 за адресою: [ADDRESS] . У фактичному користуванні відповідача за первісним позовом - [PERSON] , знаходиться: житловий будинок літ. «А»: 1-1 - житлова 13,9 кв.м., 1-2 житлова 16,1 кв.м., 1-3 - коридор 4,0 кв.м., 1-За -санвузол 3,0 кв.м., 1-4 кухня 7,9 кв.м., загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., вбиральня літ. «И1», огорожа № 1-5; за адресою: [ADDRESS] . Згідно Висновку судового експерта Скибінської Т.М. №078/2021 від 31.01.2022 року, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належить 67/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Вказана частка складається з частини житлового будинку літ. "А" з прибудовами літ. "а", "АГ, "А2", "а1", "а3" в складі наступних приміщень: 1-1 -житлова, площею 13,9 кв.м., 1-2 - житлова, площею 16,1 кв.м., 1-3 - коридор, площею 4,0 кв.м., 1-3а -санвузол, площею 3,0 кв.м., 1-4 - кухня, площею 7,9 кв.м., 3-1 - коридор, площею 1,7 кв.м., 3-1а -санвузол, площею 1,5 кв.м., 3-2 -коридор, площею 7,2 кв.м., 3-3 -житлова, площею 6,4 кв.м., 3-4 -житлова, площею 14,3 кв.м., 3-5 - кухня, площею 6,8 кв.м., 5а-1 -коридор, площею 2,7 кв.м., 5а-2 -кухня, площею 5,3 кв.м., 5а-3 - житлова, площею 15,2 кв.м. Загальною площею 106,0 кв.м. Житловою площею 65,9 кв.м., сарай літ. "В", сарай літ. "М", навіс літ. "Н", навіс літ. "О", сарай літ. "П", вбиральня літ. "И1». Натомість при розподілі спадкового майна між спадкоємцями експерт вказала, що виходячи з проведеного дослідження документів, наявних в матеріалах цивільної справи, результатів візуального огляду частини домоволодіння, враховуючи, що між [PERSON] , та [PERSON] , склався тривалий порядок користування конкретними приміщеннями, та запропонувала варіант розподілу частини житлового будинку літ. "А з господарськими будівлями, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з відхиленням від рівності часток, з визначенням грошової компенсації, при якому [PERSON] , пропонується виділити: 3-1 - коридор, площею 1,7 кв.м., 3-1а - санвузол, площею 1,5 кв.м., 3-2 - коридор, площею 7,2 кв.м., 3-3 - житлова, площею 6,4 кв.м., 3-4 - житлова, площею 14,3 кв.м., 3-5 -кухня, площею 6,8 кв.м., 5а-1 - коридор, площею 2,7 кв.м., 5а-2 - кухня, площею 5,3 кв.м., 5а-3 - житлова, площею 15,2 кв.м. Загальною площею 106,0 кв.м. Житловою площею 65,9 кв.м., сарай літ. "В", сарай літ. "М", навіс літ. "Н", навіс літ. "О", сарай літ. "П", загальною інвентарною вартістю 262707,00 грн., які складають 40/100 частин, що на 7/100 частин більше її ідеально належної частини. [PERSON] , пропонується виділити: 1-1 -житлова, площею 13,9 кв.м., 1-2 - житлова, площею 16,1 кв.м., 1-3 - коридор, площею 4,0 кв.м., 1-3а -санвузол, площею 3,0 кв.м., 1-4 - кухня, площею 7,9 кв.м., вбиральня літ. "ИІ", загальною інвентаризаційною вартістю 148210 грн., які складають 27/100 частин, що на 7/100 менше його ідеально належної частини. Згідно Висновку судового експерта Скибінської Т.М. №078/2021 від 31.01.2022 року, розмір грошової компенсації за 7/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , яку повинна сплатити [PERSON] [PERSON] , при запропонованому варіанті розподілу становить 46\~345,00 грн. Судом встановлено, що експерт пропонує варіант розподілу житлового будинку літ. "А" з господарськими будівлями, згідно з яким частка [PERSON] , складає 40/100 частин, що на 7/100 частин більше ніж [PERSON] , частка якого складає 27/100 частин домоволодіння. Згідно статті 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Суд звертає увагу сторін, що отримання компенсації у разі неможливості виділу частки у натурі та/або нерівномірного розподілу часток є виключно правом співвласника частки, яке вони набувають у результаті набуття прав на відповідну частку у спадщині. [PERSON] у своїй уточненій зустрічній позовній заяві зазначає, що він користуючись своїм абсолютним правом, вважає за необхідне відмовитися від отримання компенсації у результаті розподілу часток у праві власності на успадковану після смерті матері, з огляду на те, що [PERSON] постійно жила з матір`ю, доглядала за нею, лікувала її. Садовий також, погоджується із варіантом розподілу житлового будинку літ. "А" з господарськими будівлями, згідно з яким частка [PERSON] , складає 40/100 частин, а частка [PERSON] складає 27/100 частин домоволодіння. Таким чином, згідно Висновку судового експерта Скибінської Т.М. №078/2021 від 31.01.2022 року, остаточний розмір частки, що належав спадкодавцеві [PERSON] , яка померла [INFO] , у праві власності на домоволодіння [ADDRESS] . Варіант розподілу вказаної частки у праві на спадкове майно між спадкоємцями визначає [PERSON] частку у розмірі 40/100, а [PERSON] частку у розмірі 27/100. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За вимогами статті 316 ЦК України, визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, (стаття 328 ЦК України. Що стосується реєстрації прав на нерухоме майно, то нова система реєстрації речових прав на нерухоме майно була запроваджена з січня 2013 року на підставі принципових змін, внесених до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження». Нова система передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомість та їх обтяження виникають з моменту обов`язкової державної реєстрації цих прав (обтяжень) в єдиній інформаційній системі - Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Раніше діюче законодавство не визначало факт набуття прав власності на нерухоме майно з підстав проведення державної реєстрації таких прав. За п.5 Прикінцевих положень ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», визначалося, щодо створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об`єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації. Така реєстрація вказаного домоволодіння була проведена, про що свідчить реєстраційне свідоцтво (дублікат) Одеського міжміського бюро технічної інвентаризації від 22.10.1981 року. За вимогами статті 1216 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1218 ЦК України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд звертає увагу сторін, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як передбачено ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлено судом. Відповідно до положень ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування ту частину спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 367 ЦК України, передбачено, що майно яке є у спільної часткової власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Передбачається, що, за умов статті 392 ЦК України, права власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини другої\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, наведені факти та обставини, що викладені у первісній позовній заяві та у зустрічній позовній заяві, є обґрунтованими, а докази, на які сторони посилається, є належними й достатніми. Відтак, первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 5 \~ст. 263 ЦПК України,\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved