Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

10.05.2022 [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме зі своїм батьком [PERSON] , який помер [INFO] у віці 54 роки, у будинку [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що його батьки [PERSON] та [PERSON] розлучені та проживали окремо. Батько [PERSON] помер [INFO] у віці 54 роки. На момент смерті батька [PERSON] він проживав разом без реєстрації з ним у будинку [ADDRESS] . В даному будинку продовжує проживати і по даний час. Зазначає, що після смерті батька звернувся до приватного нотаріуса з метою видачі свідоцтва про право на спадщину, у видачі якого йому було відмовлено, у зв`язку з неможливістю встановити факт постійного проживання із спадкодавцем та рекомендовано з вирішенням даного питання звернутись до суду. 10.05.2022 року в справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 26.05.2022. В судове засідання заявник не з`явився, подав суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд даної справи в його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу - Манзілевська Т.С. в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності.з привду задоволення заяви покладається на думку суду. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначається перелік фактів, які можуть встановлюватись судом. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно абз. 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть останнього серії [NUMBER] від 16.11.2017, (а.с. 12). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , виданого повторно 07.12.1998 Відділом РАГСу Дрогобицького міськвиконкому вбачається, що батьком останнього був [PERSON] (а.с. 16. Відповідно до довідки Відділу - Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Дрогобицького району Львівської області №272 від 05.04.2022 вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті, яка сталася [INFO] , був зареєстрований в буд. [ADDRESS] , (а.с. 10). Власником будинку [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.02.1998 була бабця заявника [PERSON] , яка померла [INFO] , та на момент своєї смерті була зареєстрована в буд. [ADDRESS] , а.с. 11. Актами №124 від 13 липня 2021 та №73 від 18 квітня 2022 складеними представниками КП "Управитель ЖЕО" Дрогобицької міської ради Львівської області вбачається, що заявник [PERSON] проживає у будинку [ADDRESS] без реєстрації з 1981 року, а.с.7-8. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окрему, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд доходить висновку, що під час розгляду вказаної справи заявником надано належні та допустимі докази того, що він - [PERSON] постійно проживав разом зі спадкодавцем - [PERSON] , який помер [INFO] у віці 54 роки, у будинку [ADDRESS] на час відкриття спадщини. З огляду на вказане, враховуючи, що встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини породжує для заявника юридичні наслідки щодо виникнення права на спадкування майна спадкодавця, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved