Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі КП «ТМ ІТКЕ») звернулося до суду із позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 14\~938 гривень 13 копійок та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в сумі 448 гривень 64 копійки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі, будучи споживачами послуг КП «ТМ ІТКЕ», оплату проводили не у повному обсязі, у зв`язку з чим, станом на 01.02.2021 року за ними склалась заборгованість у вищезазначеній сумі. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 жовтня 2021 року (суддя Жигулін С.М.) відкрито провадження у справі №946/1545/21 за позовною заявою комунального підприємства\~«Теплові\~мережі\~Ізмаїлтеплокомуненерго» до\~ [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2022 року, справа №946/1545/21 передана для розгляду судді Бальжик О.І. Ухвалою судді Бальжик О.І. від 13.05.2022 року прийнято справу до свого провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.33). Ухвалою суду від 06.07.2022 року позовні вимоги комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до [PERSON] залишено без розгляду, продовжено розгляд справи за позовними вимогами комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до [PERSON] . Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. За змістом частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За визначенням, наданим у п.5 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 за №2189-VІІІ (надалі Закон №2189-VІІІ), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ст.2 Закону №2189-VІІІ). За змістом\~статті 5\~Закону №2189-VІІІ\~до житлово-комунальних\~послуг належать: 1)\~житлова послуга\~-\~послуга з\~управління багатоквартирним\~будинком; 2)\~комунальні послуги\~-\~послуги з\~постачання та\~розподілу природного\~газу,\~постачання та\~розподілу електричної\~енергії,\~постачання теплової\~енергії,\~постачання гарячої\~води,\~централізованого водопостачання,\~централізованого водовідведення,\~поводження з\~побутовими відходами. На підставі ст.ст.67, 68, 162 ЖК України та п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за користування квартирою, але й за комунальні послуги, зокрема за централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року за №2633-IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). За адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] , згідно якого станом на 01.01.2021 року утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі за послуги з централізованого опалення в сумі 14 938 гривень 13 копійок та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в сумі 448 гривень 64 копійки (а.с.7). Розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення проводиться згідно тарифам, затвердженим рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №49 від 19.01.2018, №1285 від 26.11.2018 року, постановами НКРЕКП №146 від 17.10.2014 року, №1171 від 31.03.2015 року та №1171 від 31.03.2015 року. Оскільки послуги надаються, але їх оплата проводиться не у повному обсязі, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні за змістом положення містить ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №\~3674-VI. Відтак, враховуючи, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 135 гривень та пов`язані з витребуванням доказів в сумі 49 гривень 97 копійок, а 50 відсотків від сплаченої суми судового збору в сумі 1 135 гривень копійок повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved