Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 565/0124 від 05.08.2019 року кредит в сумі 19 953,00 грн. зі сплатою 56% річних строком на 36 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 04.08.2022 року, свої кредитні зобов`язання виконує неналежним чином, в зв`язку з чим, станом на 17.11.2021 року виникла заборгованість в загальній сумі 18 305,45 грн., з яких: 14 952,65 грн. - основна сума боргу; 830,26 грн. - проценти за користування кредитом; 556,92 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 32,87 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 1 833,19 грн. - інфляційні витрати за несвоєчасне погашення основного боргу; 99,56 грн. - інфляційні витрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, що й стало приводом для звернення установи банку з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Судом вживалися заходи щодо повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що 05.08.2019 року [PERSON] підписав з АТ «Ощадбанк» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» Договір про споживчий кредит № 565/0124. Відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в сумі 19 953, 00 грн., зі сплатою 56% річних строком на 36 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 04.08.2022 року. Одночасно на виконання вимог ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит відповідачу була надана інформація про умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позичальник зобов`язувався щомісячно здійснювати часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач свої зобов`язання, за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак відповідач порушує умови Кредитного договору, а саме ним допущена прострочена заборгованість зі сплати основного боргу та нарахованих відсотків, яка станом на 17.11.2021 року виникла заборгованість в загальній сумі 18 305,45 грн., з яких: 14 952,65 грн. - основна сума боргу; 830,26 грн. - проценти за користування кредитом; 556,92 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 32,87 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 1 833,19 грн. - інфляційні витрати за несвоєчасне погашення основного боргу; 99,56 грн. - інфляційні витрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст.ст. 549-551 ЦК України передбачається відповідальність боржника перед кредитором у вигляді неустойки, розмір якої встановлюється договором. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Ч.1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. За положеннями з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. AT «Державний ощадний банк України» свої зобов`язання за Договором № 565/0124 від 05.08.2019 року в сумі 18 305,45 грн. виконало належним чином, надавши відповідачу можливість використовувати грошові кошти за кредитом. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов`язання за вказаним договором не виконував. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, слід зазначити, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідач підтвердив свою згоду особистим підписом у Договорі про споживчий кредит № 565/0124, який був складений між ним та Банком. Проте в порушення норм закону та договору він не виконав своїх зобов`язань, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 18 305 грн. 45 коп. З огляду на наведене, виходячи із наданого розрахунку позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про споживчий кредит від 05.08.2019 року в сумі 18 305 грн. 45 коп. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved