Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Франківського районного суду м.Львова з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" про стягнення страхового відшкодування. Позов мотивує тим, що 27.11.2020 року у м.Львові по вул.В.Великого, 24А відбулась дорожньо транспортна пригода за участю транспортних засобів "Volkswagen Passat", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно правова відповідальність якого застрахована за Полісом №160765594 від 22.02.2020 року в ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" та "Subaru Impreza", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , власником вказаного транспортного засобу є позивач [PERSON] . Постановою Франківського районного суду м.Львова від 21.12.2020 року [PERSON] визнано винним у настанні вказаної ДТП. З метою відшкодування завданих збитків позивач звернувся із повідомленням про ДТП до відповідача та 24.02.2021 року подав заяву про страхове відшкодування, однак станом на момент подання позову відповідачем не здійснено страхового відшкодування та не повідомлено позивача про прийняття рішення. Вказує, що він звернувся до судового експерта Галамая Б.І. з метою проведення судової автотоварознавчої експертизи, відповідно до висновку №25 від 22.02.2021 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля "Subaru Impreza", д.н.з. [NUMBER] становить 28167,60 грн. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в розмірі 28167,60 грн. та вартість проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 3000,00 грн. Окрім цього, зазначає, що він звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування 24.02.2021 року, що свідчить про обов`язову відповідача прийняти рішення по страховому відшкодуванню до 29.05.2021, однак відповідач не повідомив про прийняте рішення та не виплатив страхове відшкодування станои на момент подання позову, відтак з такого позивач просить стягнути пеню за період з 30.05.2021 року по 11.11.2021 року в сумі 2275,66 грн., а також 405,43 грн. інфляційного збільшення та 3% річних від простроченої суми в розмірі 425,25 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. та судові витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від представника такого надійшло до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, відзиву до суду не подав, відтак суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачу належить транспортний засіб "Subaru Impreza", д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 22.10.2020 року. 27.11.2020 року у м.Львові по вул.В.Великого, 24А відбулась дорожньо транспортна пригода за участю транспортних засобів "Volkswagen Passat", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно правова відповідальність якого застрахована за Полісом №160765594 від 22.02.2020 року в ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" та "Subaru Impreza", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Франківського районного суду м.Львова від 21.12.2020 року [PERSON] у зв`язку з вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення В результаті вчинення [PERSON] протиправних дій, автомобіль позивача "Subaru Impreza", д.н.з. [NUMBER] отримав пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "Volkswagen Passat", д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», відповідно до Полісу №160765594 від 22.02.2020 року. Відповідно до до висновку №25 судової автотоварознавчої експертизи від 22.02.2021 року, проведеної судовим експертом Галамаєм Б.І. згідно договору №26 від 26.01.2021 року, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля "Subaru Impreza", д.н.з. [NUMBER] становить 28167,60 грн. Позивач 24 лютого 2021 року повідомив ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» про настання дорожньо-транспортної пригоди та про здійснення виплати страхового відшкодування в розмірі 28167,60 грн. та вартості проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 3000,00 грн. 06.07.2021 позивачем скеровано скаргу до Національного банку України та Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо проведення перевірки дотримання ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" вимог ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до відповіді Національного банку України 10.08.2021 вих. 14-0004/73327 позивача повідомлено про рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України №21/921-пк від 19.04.2021, яким застосовано захід впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг Страховика. З відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України №4-04/30842 від 30.08.2021 року вбачається, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та відповідно до п.52.1 ст.52 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" припинило членство в МТСБУ. Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач звернувся до суду для захисту та відшкодування майнової шкоди заподіяної йому відповідачем. На виконання п. 6 статті 175 ЦПК України на адресу Відповідача позивачем скеровано заяву від 24.02.2021 року щодо виплати суми страхового відшкодування чи/або надання вмотивованого рішення про відмову у виплаті такого, проте жодної відповіді від ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на адресу позивача не надходило. Згідно ч.1, п.1, ч.2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачу внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди завдано шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в відповідача, доказів виплати страхового відшкодування представником відповідача суду не надано, відтак позов в частині виплати такого підлягає до стягнення з позивача на користь відповідача. Окрім цього, відповідно до п.34.3 статті 34 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Витрати за проведену експертизу склали 3000,00 грн., які було оплачено позивачем, про що свідчить квитанція №9Е71-Н7А4-МАЕ7-Е78Х від 17.02.2021 року. Також, відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 610, 611 ЦК України). Згідно із ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому законом або договором. Відповідно до ст. 36.5. Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (висновках Верховного Суду України, сформульованих у постановах від 1 червня 2016 року у справі № 6-927цс16, від 16.05.2018 №686/21962/15-Ц, від 19 червня 2019 року у справі № 2-438/129 тощо). Відповідно до 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача додано до матеріалів справи розрахунок суми боргу з урахуванням пені, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, відповідно до якого пеня за період з 30.05.2021 року по 11.11.2021 року становить 2275,66 грн., інфляційні втрати становлять 405,43 грн. та 3% річних від простроченої суми заборгованості становлять 425,25 грн. Враховуючи вищевикладене, суд бере до уваги наданий представником позивача вказаний розрахунок, оскільки будь-яких заперечень від представника відповідача до суду не надійшло, відтак суд приходить до висновку, що такі підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`договір про надання правової допомоги-це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] 10.02.2021 укладено договір №21/02/10 про надання правової допомоги з Адвокатським бюро "Цьвок та партнери", відповідно до умов якого адвокатське бюро зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта. Відповідно до Додаткової угоди №1 до вищевказаного договору від 10.02.2021 року вартість послуг Адвокатського бюро становить 1000,00 грн./год. за юридичні консультації, 1000,00 грн./год. за підготовку заяв/скарг/запитів (в досудовому порядку), 1000,00 грн./год. за підготовку процесуальних документів (позовної заяви, відзиву, клопотань та ін.), 1000,00 грн./год. за аналіз судової практики, 1000,00 грн./год. за участь у судових засіданнях. Відповідно до Акту наданих послуг на виконання Договору про надання правової допомоги №21/02/10 від 10.02.2021 року Адвокатським бюро надано клієнту [PERSON] послуги з юридичних консультацій, аналізу судової практики вартістю 2000,00 грн.; підготовка заяви про страхове відшкодування, скарги, адвокатського запиту вартістю 2000,00 грн.; підготовка позовної заяви вартістю 4000,00 грн.; представництво інтересів клієнта у судових засіданнях вартістю 1000,00 грн. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з прибуткового касового ордеру №21/02/10/1 та квитанції до цього прибуткового ордеру позивачем [PERSON] сплачено Адвокатському бюро "Цьвок та партнери" 9000,00 грн. згідно Договору про надання правової допомоги №21/02/10 від 10.02.2021 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір. Щодо зазначення позивачем суми стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу, суд враховує, зокрема складність справи та час, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих послуг. Суд вважає, що зважаючи на те, що справа є не складною, типовою, з врахуванням часу, необхідного на фактичне надання правової допомоги в такій категорії справ, обсягу наданих послуг, суд вважає, що сума на відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. є розумною та не завищеною. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позов [PERSON] задоволено, позивач поніс судові витрати на правову допомогу, що підтверджено належними засобами доказування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, що становить суму в розмірі 1500,00 грн., що відповідає принципу розумності та реальності розміру витрат на правову допомогу. Крім цього у відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved