Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про захист прав споживачів фінансових послуг. Позивач у своєму позову просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» на свою користь за полісом № 141318186 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 1485,46 грн. (3% річних за період з 23.05.2021 по 30.10.2021 року). 7817,89 грн. пені за період з 23.05.2021 року по 30.10.2021 року, та інфляційні витрати (збитки) у сумі 1664,00 грн. за період інфляції червень-вересень місяці 2021 року, всього 10 967,35 грн. В обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог позивач\~зазначаєщо, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.02.2021 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, так [PERSON] приблизно о 08 год. 10 хв., перебуваючи за кермом автомобіля Mitsubishi ASX д/н [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] на праві власності рухався по вул.Звенигородській у м. Кам`янське, в напрямку проспекту Василя Стуса. Раптом назустріч водію [PERSON] виїхав автомобіль ВАЗ 32101 д/н [NUMBER] , за кермом якого перебував [PERSON] . В результаті розвитку механізму пригоди зазначені вище автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у даній пригоді визнано водія автомобіля ВАЗ 32101 д/н [NUMBER] , за кермом якого перебував [PERSON] , що підтверджується постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 19.02.2021 року, справа №208/5011/20 (№ провадження 3/208/808/21), 17.07.2020 року, яка набрала законної сили. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 32101 д/н [NUMBER] була застрахована у ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" за полісом №141318186 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів який згідно витягу з Централізованої бази Моторного (транспортного) страхового бюро України від 22.05.2021 року, страхова сума за полісом (за даним страховим ризиком «шкода майну») 130 000, 00 грн., франшиза 2000,00 грн. 2. Заяви, клопотання позивача, відповідача. Представником відповідача наданий суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки позивачка повинна була звернутись до Товариства з заявою про виплату страхового відшкодування та надати з 17.07.2020 р. по 17.08.2020 р. всі передбачені законом документи в тому числі і банківські реквізити, отже страховик здійснює страхове відшкодування виключно шляхом безготівкового перерахування. Та лише через 113 днів, а саме 08.12.2020 р. власник пошкодженого автомобіля Mitsubishi д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернулась до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, та до заяви було надано копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ, копія паспорту та РНОКПП, реквізити позивач надала страховику 29.03.201 року. Таким чином відповідний строк на прийняття відповідачем рішення щодо здійснення страхового відшкодування збільшується на кількість днів такого прострочення -193 дні. Отже строк для прийняття рішення страховиком про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування є таким, що не настав на дату ухвалення оскаржуваного рішення так як останнім днем є 11.10.2021 р. включно. 22.09.2021 р. ТДВ СК «Альфа Гарант» було сплачено 65 000,00 грн. страхового відшкодування на користь [PERSON] , тобто було в межах строку відведеного чинним законодавством для прийняття такого рішення, тому відсутні підстави для нарахування будь яких штрафів та санкцій. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримав, посилався на обставини зазначені в позові, надав заяву, у якій просить суд розглянути справу відсутність позивача. 3. Процесуальні дії по справі. 03 листопада 2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом та норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.ст. 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)". Відтак суд наголошує, що встановивши наявність порушеного права, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав. Відповідно до ч. 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцією стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди. Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик повинен виплатити потерпілому страхове відшкодування в порядку, передбаченому Законом. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників (стаття 3). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Так, згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України № 1961-IV встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 09.04.2019 року № 538, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 травня 2019 р. за № 544/33515 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (набрало чинності 21 вересня 2019 року) було встановлено нові страхові суми за договорами обов`язкового страхування: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, - до 130 тис. грн., за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, - до 260 тис. Грн. Відповідно до ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону). Статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на страховика покладено обов`язок протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved