Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 16872,75 грн., та судових витрат в розмірі 2270 грн. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 17.06.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач заборгованість за договором не погашає, чим допустив порушення у виконанні своїх зобов`язань передбачених договором та Законом, в зв`язку з чим станом на 12.01.2021 року виникла заборгованість в розмірі 16872,75 грн., що складається з наступного: 5775,16 грн. - заборгованість за кредитом; 11097,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. 11.05.2021 року судом було ухвалено заочне рішення яким задоволено позов та стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 17.06.2008 року, станом на 12.01.2021 року, в сумі - 16872,75 грн, та судовий збір у сумі - 2270 грн. 23.09.2021 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою, згідно якої просив суд скасувати заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі №537/357/21 за позовом ПАТ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначити справу до судового розгляду у загальному порядку. Ухвалою суду від 31.01.2022 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.05.2021 року по цивільній справі №537/357/21 за позовом ПАТ «ПриватБанк» до [PERSON] , про стягнення заборгованості. В судовому засіданні представник АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити з підстав вказаних у позові та відзиві на заяву про перегляд заочного рішення, додатково вказала, що відповідач по справі [PERSON] погодився з умовами кредитування під час отримання кредиту. Також відповідач приєднався до нових Умов та правил Банківських послуг шляхом підписання відповідної заяви 11.12.2017 року. Також вказала, що [PERSON] користувався карткою у лютому 2018 року, а тому строк позовної давності не пропущено. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову вказав, що відповідач виконував зобов`язання згідно умов укладеного 17.06.2008 року договору, погашав заборгованість та сплачував відсотки за користування кредитом та боргу перед позивачем станом на 12.01.2021 року не мав. При цьому, позивач подав позовну заяву до суду з порушенням строків позовної давності, так як договір укладено у 2008 році, тож строк звернення до суду сплив, ще 2011 році, а тому прохав застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову. Суд заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Між позивачем та відповідачем [PERSON] , 17.06.2008 року було укладено кредитний договір № б/н за яким відповідач отримав кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом встановлених у договорі. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Привалами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач підтвердив своїм підписом, що він ознайомлений з умовами кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Пунктом 6.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Згідно п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за Договором відповідач, на вимогу Банку повинен виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Наказом Мінфіну від 21.05.2018 року № 519 (рішенням єдиного акціонера )було змінено тип Банку на приватне та його найменування на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк». З матеріалів справи вбачається, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач не надав своєчасно та в повному обсязі Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором згідно наданого розрахунку у відповідача станом на 12.01.2021 року виникла заборгованість в розмірі 16872,75 грн., що складається з наступного: 5775,16 грн. - заборгованість за кредитом; 11097,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 1054, ч.1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 2 статі 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Щодо застосування строків позовної давності, про що вказує представник відповідача, то суд встановив наступне. Згідно виписки за договором по рахунку відповідача останній користувався кредитними коштами 11.01.2016 року, а саме здійснював поповнення картки готівкою. Згідно довідки про видані картки відповідачу, строк дії картки був встановлений 05/2017 року. Тож доводи представника позивача щодо того, що відповідач користувався коштами у 2018 році не знаходять свого підтвердження, так як рух коштів, згідно виписки (28.02.2018 року переказ коштів у сумі 0,48 коп. між рахунками за договором SAMDN56 **3291) позивачем самостійно вчинений не міг бути у зв`язку зі закінченням строку дії карти у травні 2017 року. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 28.01.2021 року. При цьому, суд критично відноситься до посилань представника позивача щодо здійснення даного переказу через «Приват 24», та того, що при автоматичному русі коштів (списання, переказ) це відображається у виписці, що не знайшло свого підтвердження. Також, суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо отримання відповідачем картки після травня 2017 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Відповідно до змісту ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Частиною 2 статті 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність тривалістю один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦПК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що відповідач ввостаннє вчиняв дії, що свідчить про визнання ним свого боргу 11.01.2016 року, при цьому строк дії карти закінчився в останній день травня 2017 року, при цьому позивач звернувся о суду з позовом лише 28.01.2021 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволення позову у зв`язку із спливом позовної давності.

Outcome: dismissed