Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

01 жовтня 2021 року від [PERSON] до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, служба у справах дітей Вільнянської міської ради, за результатами розгляду якої позивач просить: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідачка є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , але вона не піклується про розвиток доньки, не займається її вихованням, не турбується про стан її здоров`я, її дії тривають з грудня 2020 р. та мають систематичний характер. Мати не приймає участі у вихованні дитини, дитиною опікуються позивачка (бабуся). Відповідачка систематично ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про дитину; не спілкується з нею, що є систематичним ухиленням від виховання дитини. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, вона має задовільні умови для проживання дитини та бажання опікуватися онукою. Враховуючи вищезазначене, в інтересах дитини, позивач вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав та бажає стати опікуном дитини. Як на правові підстави заявлених вимог позивач посилається на ст. ст. 164, 165 СК України, ст. 60 ЦК України. Ухвалою суду від 05.10.2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с. 16-17) Ухвалою суду від 05.11.2021 року у справі замінено первісну третю особу - службу у справах дітей Вільнянської міської ради на належну - Службу у справах дітей виконавчого комітету Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області; проведення підготовчого судового засідання по справі відкладено. (а.с. 34-35) Ухвалою суду від 26.11.2021 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті ( а.с.59). Ухвалою суду від 19.01.2022 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району зобов`язано підготувати та надати суду письмовий висновок щодо розв`язання позову. (а.с. 74). 22.02.2022 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 84-93) 29.04.2022 року до суду надійшло подання органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про встановлення опіки над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] (а.с. 102-103) У суді представник позивачки позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених по тексту позову. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про день, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району в суді виступив на боці позивача. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя від 04.10.2021 р. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 15) Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлена про час та місце слухання справи за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явилася у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, заслухавши пояснення свідків, приходить до наступного. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 7) [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8) Згідно довідки б/№ від 06.03.2021 р. СП відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, в ході перевірки звернення [PERSON] № 1123 встановлено, що [PERSON] залишила у бабусі малолітню доньку [PERSON] та не виконує батьківські обов`язки. Встановити місце знаходження [PERSON] не вдалося. (а.с. 12) [PERSON] , рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.06.2008 року була позбавлена батьківських прав відносно першої дитини, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] була призначена опікуном дитини та виховувала її до повноліття. (а.с. 9) Судом приймаються до уваги твердження позивача про те, що з грудня 2020 року відповідачка разом із позивачем та донькою разом не проживає, від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляється, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, оскільки це підтверджуються належними та допустимими доказами. Статтю 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району як органу опіки та піклування № 271/01-20/20.03.381 від 21.02.2022 р. вбачається, що [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою також проживає старша сестра дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно з актом про відвідування сім`ї/особи № 86 від 05.01.2022, складеним представниками служби у справах дітей Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, дитина має окреме ліжко, забезпечена одягом, іграшками. [PERSON] розповіла, що її дочка, [PERSON] , рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.06.2008 року була позбавлена батьківських прав відносно першої дитини, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] була призначена опікуном дитини та виховувала її до повноліття. З приводу такої безвідповідальної поведінки відповідачки, [PERSON] зверталась до відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо притягнення матері дитини до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. [PERSON] , та малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістами відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 29.11.2021 був здійснений вихід за вказаною адресою. Зі слів жінки, яка наразі проживає в квартирі (ім`я, прізвище не повідомила), [PERSON] мешкала в цій квартирі, адреса, за якою проживає відповідачка на даний час мешканці невідома. Для [PERSON] залишено запрошення до відділу для з`ясування її думки щодо позбавлення її батьківських прав. На запрошення [PERSON] не відреагувала, до відділу не з`явилась. Члени комісії з питань захисту прав дитини дійшли висновку, що [PERSON] жодним чином батьківські обов`язки не виконує, самоусунулась від утримання, виховання дитини, що є підставною, передбаченою er. 164 Сімейного кодексу України, для позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , а тому є доцільним позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки. (а.с. 91-93) Відповідно до подання районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району як органу опіки та піклування № 271/01-20/20.03.-596 від 25.04.2022 р. перед судом ставиться питання про встановлення опіки над малолітньою дитиною. В обґрунтування клопотання зазначено, що [PERSON] є бабусею малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 135 СК України. Тому, у випадку прийняття судом рішення про позбавлення матері дитини батьківських прав малолітня [PERSON] отримає статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі викладеного, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини,

Outcome: approved