Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

У серпні 2021 року Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» звернулось до суду з позовом, по якому просить стягнути з [PERSON] за період з 01.08.2016 року по 30.06.2021 року борг за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 6 726,54 грн., 3 % річних в сумі 250,56 грн., індекс інфляції в сумі 707,72 грн., всього: 7 684,82 грн., а також понесені ними судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з 01.04.2012 року надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки відповідач вступила у фактичні договірні відносини з підприємством. Станом на 01.07.2021 року заборгованість відповідача перед ОКВП «Дніпро-Кіровоград» становить 6 726,54 грн. за період з 01.08.2016 року по 30.06.2021 року. Крім того, відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України було нараховано індекс інфляції в сумі 707,72 грн. та 3 % річних в сумі 250,56 грн. за період з 01.08.2016 року по 30.06.2021 року. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.09.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання подала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, розгляд справи просила проводити у їх відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, на електронну адресу суду 14.12.2021 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності, правом подачі відзиву на позов не скористалась. Додатково повідомила, що за адресою реєстрації разом із сином [PERSON] не проживає з квітня 2020 року, оскільки колишній чоловік вигнав їх із домоволодіння, в зв`язку з чим вимушені були виїхати з м. Кропивницького. За даним фактом зверталась до генерального директора Ілик Р. (Дніпро-Кіровоград) з проханням переглянути і перерахувати заборгованість за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Судом встановлено, що ОКВП «Дніпро Кіровоград» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає споживачу послугу з централізованого водопостачання та водовідведення. На час виникнення спірних правовідносин на праві приватної власності [PERSON] є власником 12/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 25.05.2016 року). Згідно довідки голови квартального комітету №6 від 06.07.2019 року за №464 склад сім`ї за адресою по [ADDRESS] троє осіб: власник [PERSON] , 1984 р.н., чоловік [PERSON] , 1981 р.н., син [PERSON] , 2008 р.н. [PERSON] та син [PERSON] проживають без реєстрації. У вказаному\~житловому будинку\~зареєстрована [PERSON] з 10.07.2019 року по теперішній час. Відповідно до інформації наданої ОКВП «Дніпро-Кіровоград» в абонентній базі обліку за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що свідчить про фактичні договірні відносини відповідача з ОКВП Дніпро-Кіровоград». При цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року. Згідно довідки про нарахування плати та розмір платежів по особовому рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.08.2016 року по 30.06.2021 року обліковується заборгованість в сумі 6 726,54 грн. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів /ч.1 ст.4 ЦПК/. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~ Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом /ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК/. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи /ч. 1 ст. 76 ЦПК/. Відповідно до ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно ч. 2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 2 ст.\~89\~ЦПК України визначено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У цій справі між сторонами виник спір стосовно водопостачання та водовідведення, які централізовано надає позивач (виконавець послуги), та оплату за надану комунальну послугу відповідачем (споживачем). Права і обов`язки учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг регулюються законом та договором. Так, споживач наділений правом одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг (п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 1875-ІV). На споживача покладається ряд обов`язків, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом ( п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону № 1875-ІV). Водночас відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону\~України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» №\~2189-VIII\~від 09.11.2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), споживач має право на зменшення розміру плати у разі: тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Водночас, відповідно до п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Крім того,\~відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» № 2189-VIII\~від 09.11.2017 року споживач зобов`язаний: інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. За п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі Правила), справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Пунктом 21\~Правил визначено,\~що у\~разі відсутності\~у квартирі\~(будинку\~садибного типу)\~та на\~вводах у\~багатоквартирний будинок\~засобів обліку\~води і\~теплової енергії\~плата за\~надані послуги\~справляється згідно\~з установленими\~нормативами (нормами)\~споживання: з\~централізованого постачання\~холодної та\~гарячої води\~і водовідведення\~-\~з розрахунку\~на одну\~особу та\~на ведення\~особистого підсобного\~господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Згідно з\~п.\~18\~Правил розрахунковим\~періодом для\~послуги є\~календарний місяць.\~Плата за\~послуги вноситься\~не пізніше\~20\~числамісяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Отже, основою для проведення розрахунку між виконавцем і споживачем комунальних послуг є кількісний показник спожитої послуги, визначений на підставі показників засобів обліку, а за їх відсутності визначений за затвердженими нормами споживання, та затверджені у відповідності до Закону тарифи за одиницю вимірювання наданої послуги. Як вбачається із довідки про нарахування плати та розмір платежів за адресою: [ADDRESS] , розмір плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення розраховується за період з 01.08.2016 року по 31.07.2019 року за нормами, затвердженими в установленому порядку, на 1 особу, а з 01.08.2019 року по 30.06.2021 року за нормами, затвердженими в установленому порядку, на 3 особу. Разом з цим, відповідач [PERSON] у заяві заперечувала щодо проживання та споживання послуг позивача нею та її сином [PERSON] , 2008 р.н. Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] зверталась до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» із письмовою заявою щодо тимчасової відсутності споживача і членів її сім`ї у вказаному житловому будинку [ADDRESS] , а також про опломбування запірних вентилів. Крім того, інші докази щодо права власності чи права користування квартирою до якої подається послуга, про склад сім`ї власника, у матеріалах справи також відсутні. Тому, суд приходить до висновку, що відповідач має заборгованість за спожиті послуги за період з 01.08.2016 року по 30.06.2021 року. Відповідач своїм правом на подачу заяви про застосування строків позовної давності не скористалась. Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення 6 726,54 грн. боргу за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А відтак, суд, враховуючи вищезазначені положення ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача 3% річних в сумі 250,56 грн., індекс інфляції в сумі 707,72 грн. нарахованих із суми простроченої заборгованості за весь період її виникнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 270,00 грн. - судового збору.

Outcome: approved