Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

у травні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до до Київської міської ради, третьої особи: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Парусової Галини Михайлівни про визнання права власності на Ѕ частку квартири в порядку спадкування. Позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На мотивування своїх позовних вимог вказує що 31.07.2020 року [PERSON] , [INFO] був складений заповіт, згідно з яким він є спадкоємцем належної [PERSON] 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме, на двокімнатну квартиру житловою площею 33,4 кв. м. розташовану в Голосіївському районі за адресою: [ADDRESS] , Ѕ частина якої належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.01.2000 р. Державною адміністрацією Московського району м. Києва (розпорядження № 23376) та зареєстрована в бюро 11.02.2000 р. за реєстровим № 2650. 10.09.2020 року за його заявою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парусовою Г.М. після смерті [PERSON] , який народився [INFO] , а помер [INFO] , була заведена спадкова справа №/2020 (номер у спадковому реєстрі - 66390797). 25.09.2020 року КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на нотаріальний запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Парусової Г.М. була видана інформаційна довідка КВ-2020 №29682, згідно якої за даними реєстрових книг Бюро, кватира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.01.2000 Державною адміністрацією Московського району м. Києва (розпорядження № 23376 ) та зареєстрована в Бюро 11.02.2000 р. за реєстровим № 2650. Згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] ) від 14.07.2014 року виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану, відділом реєстрації смерті у м. Києві, [PERSON] померла [INFO] про що був складений відповідний актовий запис №20507. 29.10.2020 року приватним нотаріусом Парусовою Г.М. до відділу приватизації державної адміністрації Голосіївського району м. Києва був направлений запит №37/02-14 щодо видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло спадкоємцю [PERSON] - [PERSON] , або надіслати дублікат на адресу розташування робочого місця нотаріуса: 31042, місто Київ, вулиця Джона Маккейна, 31, офіс № 13 . Згодом, відділом приватизації державної адміністрації Голосіївського району м. Києва приватному нотаріусу Парусовій Г.М. була надана відповідь згідно якої, [PERSON] для отримання дубліката свідоцтва про право власності на житло повинен звернутися з відповідною заявою до орану приватизації державного житлового фонду Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. 04.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парусовою Г.М. йому була видана довідка №4/02-14 як особі, яка має право на спадкування 1/2 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] 16 березня 2021 року він звернувся до органу приватизації державного житлового фонду Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житло. 19 квітня 2021 року від органу приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації він отримав лист №085/26-169 від 23.03.2021 (копія відповіді додається до даної позовної заяви), згідно якого йому було відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, який відповідно до вимог ст. 69 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. 11 травня 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Парусової Г.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно. 11.05.2021 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парусовою Г.М. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] . У теперішній час він не може реалізувати своє право на спадкове майно. Хоча згідно законодавства України є всі правові підстави для визнання права власності на спадкове майно, а саме: на Ѕ частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] . А оскільки, відділом приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації була надана відмова у видачі йому, як спадкоємцю дубліката свідоцтва про право власності на майно, що в свою чергу призвело до винесення постанови приватним нотаріусом Парусової Г.М. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, тому за захистом свого порушеного права він вимушений звертаюсь до суду. Визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Ухвалою суду від 21.05.2021 року відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 25-26). Ухвалою суду від 02.11.2021 року підготовче провадження у справі було закінчене та справа була призначена до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначє, що позов підтримує та просить його задовольнити. (а.с.34). Відповідач відзив на позов не подав, повідомлявся належним чином про час розгляду справи, в судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не сповістив. Третьою особою подано відзив на позов (а.с.29-31) у якому вона вказує, що на квартиру був відсутній оригінал правовстановлюючого документу, тому позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить справу розглядати за її відсутності, про що подала відповідне клопотання (а.с.114). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 31.07.2020 року [PERSON] , [INFO] був складений заповіт, згідно з яким він призначив спадкоємцем належної йому 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] - [PERSON] (а.с.13). [INFO] помер [PERSON] (а.с.18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме, на двокімнатну квартиру житловою площею 33,4 кв. м. розташовану в Голосіївському районі за адресою: [ADDRESS] , Ѕ частина якої належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.01.2000 р. Державною адміністрацією Московського району м. Києва (розпорядження №23376) та зареєстрована в Бюро 11.02.2000 р. за реєстровим №2650 (а.с.15). 10 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парусовою Г.М. після смерті [PERSON] , який помер [INFO] була заведена спадкова справа (номер у спадковому реєстрі - 66390797). 25 вересня 2020 року КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на нотаріальний запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Парусової Г.М. була видана інформаційна довідка КВ-2020 №29682, згідно якої за даними реєстрових книг Бюро, кватира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.01.2000 Державною адміністрацією Московського району м. Києва (розпорядження № 23376 ) та зареєстрована в Бюро 11.02.2000 р. за реєстровим №2650 (а.с.53). Згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] ) від 14 липня 2014 року виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану, відділом реєстрації смерті у м. Києві, [PERSON] померла [INFO] про що був складений відповідний актовий запис №20507 (а.с.18). 04.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парусовою Г.М. позивачу була видана довідка №4/02-14 як особі, яка має право на спадкування 1/2 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] 16 березня 2021 року позивач звернувся до органу приватизації державного житлового фонду Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житло, але отримав лист №085/26-169 від 23.03.2021 про відмову у видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 Цивільного кодексу України,часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 2 статті 16 визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Право власності відповідно до ст. 328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст.ст. 335, 376, 392 цього Кодексу. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що позивач належним чином довів свої позовні вимоги. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Тому, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку про обґрунтованість позову та про те, що обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved