Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 31.10.2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 2957. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 31.10.2020 року. Від спільного подружнього життя дітей не має. Спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, через що вона втратила до відповідача почуття любові та поваги. Відповідач почав систематично вживати алкогольні напої, створювати боргові зобов`язання, з приводу чого в них почали виникати різного роду конфлікти та непорозуміння, в ході яких відповідач неодноразово вчиняв відносно неї фізичне та психологічне насильство. З 12.09.2021 року вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, чому подальше перебування в шлюбі суперечить її особистим інтересам, просить позов задоволити та присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 03.02.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що повідомлено сторони. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково зазначила, що спільне життя між ними не склалося, оскільки відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняв відносно неї психологічне та фізичне насильство. З 12.09.2021 року вони не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, вона втратила до відповідача почуття любові, поваги та примиритися категорично не бажає. Із врахуванням наведеного, вважає збереження шлюбу таким, що суперечитиме її інтересам, а тому просить позов зад волити та присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивачки проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України та ч. 1 ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.\~104-105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Ст.\~109\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст.110,112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 31.10.2020 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів), актовий запис № 2957/а.с. 7/. Від спільного подружнього життя у сторін дітей не має. Також судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, тривалий час вони не проживають разом, не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає примирення неможливим. При вирішенні позову суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, а позов може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Із врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із врахуванням наведеного, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу змінити прізвище позивачу на дошлюбне « [PERSON] ». Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Від так, на підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 908 гривень 00 копійок. На підставі ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264,265, 280-282, 354-355 ЦПК України,

Outcome: approved