Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 19.01.1989 виконавчий комітет Ватутінської районної Ради народних депутатів м. Києва надав ордер на житлове приміщення № 4123 серії Б на імя [PERSON] та сім`ї у складі 4 осіб. [INFO] [PERSON] помер. Відповідач зареєстрований в квартирі та приходиться онуком позивачу, при цьому не проживає у вказаній квартирі з липня 2021 року, що підтверджується актами складеними працівниками ЖЕД-310 у присутності свідків. На час подання позову відповідач не проживає у зазначеній квартирі, не має особистих речей в квартирі, а знаходиться за межами України, у зв`язку з цим у позивача виникають труднощі з реалізації свого права, а саме оплата додаткових комунальних платежів, тому остання вимушена звернутись до суду. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 31.01.2022 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 17.05.2021 ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась, суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи своєчасно сповіщена у встановленому законом порядку, а саме судовою повісткою, направленою рекомендованим листом за адресою місця проживання. Суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно з якими в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Треті особи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 19.01.1989 виконавчий комітет Ватутінської районної Ради народних депутатів міста Києва надав ордер на житлове приміщення № 4123 серії Б за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та сім`ї та сім`ї у складі: [PERSON] - дружини, [PERSON] - доньки, [PERSON] - доньки. Згідно відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 21.09.2000 року Як зазначено позивачем з липня 2021 року [PERSON] у вказаній квартирі не проживає, не має особистих речей та не сплачує кошти за комунальні послуги. Вказане підтверджується 21.07.2021, 22.10.2021, 29.12.2021 про обстеження квартири на предмет проживання в ній [PERSON] , складеними працівниками ЖЕД-310 [PERSON] , [PERSON] у присутності та за свідченнями мешканців будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] не несе жодних обов`язків по утриманню житла за вказаною адресою. Як зазначає позивач нею не чинили відповідачу перешкод в користуванні спірною квартирою, відповідач добровільно залишив спірну квартиру, забравши всі свої речі. Відповідно ст. 71 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім`ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації та не має наміру там проживати, оскільки проживає за іншою адресою, а отже є підстави для визнання його таким що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved