Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, про зміну розміру аліментів на утримання дитини. В позові посилається на те, що судовим наказом Новоселицького районного суду від 01 жовтня 2018 року стягуються з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. На даний час він не має спроможності сплачувати визначений судом розмір аліментів а тому просить суд стягувати зменшити розмір аліментів та в подальшому стягувати аліменти в розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. Відповідно до ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 23 березня 2022 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 18 квітня 2021 року представник відповідачці через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки позивач не надав суду жодного доказу в обгрутуванні свого позову, тому просить суд відмовити у задоволені позовних вимог. В судовому засіданні позивач не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні суду пояснив, що позивач не надав суду доказів яки би підтвердили погіршення свого матеріального стану або покращення матеріального стану позивачці. Відповідач є власником автомобіля марки Вольсфаген гольф та вважає, що у нього є достатньо коштів для утримання даного автомобіля, рахуючи теперішній час та вартість палива а для сплати аліментів доньці у нього грошей не вистачає. Наданими сторонами доказами судом встановлено, що судовим наказом від Новоселицького районного суду від 01 жовтня 2018 року стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] . [INFO] аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. Наказом від 15.11.2019 року №181 о/с ГУНП в Чернівецькій області [PERSON] був звільнений з посади інспектора сектора реагування патрульної поліції №2 Глибоцького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції Чернівецької області з 15 листопада 2019 року. З відповіді на запит адвоката від 26.04.2022 року №3942 Новоселицький відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі повідомляє, що [PERSON] є власником транспортного засобу марки Вольсфаген гольф державний реєстраційний номер [NUMBER] та у нього є заборгованість по аліментам на користь [PERSON] станом на 01 квітня 2022 року в загальній сумі 62471 грн. 95 коп.. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що з урахуванням змін, внесених у них 08 липня 2017 року, законодавець розрізняє поняття спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів на підставі вимог ч. 3\~ст. 181 СК України, а підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, встановлені\~ст. 192 СК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями\~статті 181 СК України\~встановлено, що спосіб стягнення аліментів визначається за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків у даному випадку жодного правового значення не мають. З вимог ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Також, згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, а також того, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, погіршення матеріального стану позивача, вік дитини, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на її утримання та лікування,

Outcome: dismissed