Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, в якому просить визнати виконавчий напис, зареєстрований 23 вересня 2021 у реєстрі за № 28886 та вичинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 23.09.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис № 28886 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Дінеро» заборгованості в розмірі 15 747 грн. Вказано, що виконавчий напис вчинено на підставі Кредитного договору № AG2099784 від 14.10.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро»» та [PERSON] . 15.11.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем, було відкрито виконавче провадження № 67503832 на підставі виконавчого напису № 28886 від 23.09.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро»» заборгованості у розмірі 15 747 грн. До заяви відповідача від 12.11.2021 в додатках вказаний оригінал виконавчого напису, квитанція про сплату авансового внеску та довіреність на представництво стягувача. Інших документів до заяви не подано. Позивач вважає, що виконавчий напис № 28886 від 23.09.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро»» заборгованості у розмірі 15 747 грн. є таким що не підлягає виконанню, тому просить суд позов задоволити. Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. /а.с.25-26/ Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення та арешт коштів та майна [PERSON] у виконавчому провадженні №67503832 на підставі виконавчого напису №28886 від 23.09.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича про стягнення заборгованості до набрання рішенням законної сили в даній цивільній справі./а.с.28-31/. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просив суд позовні вимоги задоволити повністю. Проти винесення зочного рішення не заперечив. Представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Дінеро» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення чи про проведення судового засідання у його відсутності до суду не надходило, а також поедстваником відповідача не подано відзив на позовну заяву. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення чи про проведення судового засідання у його відсутності до суду не надходило. 17 травня 2022 року на адрусу суду від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича надійшла заява про проведення судового засідання у його відсутності та винести рішення у справі згідно чинного законодавства України. За згодою позивача, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд встановив, що 23.09.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис № 28886 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Дінеро» заборгованості в розмірі 15 747 грн., яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 8000,00 грн.; Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 7097,00 грн. Стягнення заборгованості проводить за період з 05.03.2020 р. по 18.08.2021 р. /а.с.8/ Зі змісту оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що такий вчинено на підставі Кредитного договору № AG2099784 від 14.10.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро»» та [PERSON] . 15.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем, було відкрито виконавче провадження № 67503832 на підставі виконавчого напису № 28886 від 23.09.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро»» заборгованості у розмірі 15 747 грн. До заяви відповідача від 12.11.2021 в додатках вказаний оригінал виконавчого напису, квитанція про сплату авансового внеску та довіреність на представництво стягувача. Інших документів до заяви не подано. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. На думку позивача, даний виконавчий напис вчинено з порушеннями норм ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.1. пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зазначена у виконавчому написі сума грошових вимог розрахована неправильно; сума грошових вимог не є безспірною, відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів), а тому виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню за таких обставин: На момент вчинення оспорюваного виконавчого напису норма законодавства, яка дозволяла вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам на підставі кредитних договорів в простій письмовій формі, була визнана судом нечинною. В порушення підпункту 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, виконавчий напис вчинено нотаріусом за відсутності документів, зазначених у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. п. 3.5. п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. З тексту оспорюваного виконавчого напису № 28886 від 23.09.2021 року встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Однак на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 був визнаний судом нечинним. Натомість залишався чинним п. 1 Переліку документів, згідно якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документ, що встановлює прострочення виконання. Суд погоджується із доводами позивача про те, що нотаріусом незаконно було вчинено виконавчий напис на підставі зокрема договору, вчиненого у простій письмовій формі, а не оригіналу нотаріально посвідченого договору. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, вже нечинні і повинен був відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансовій компанії «Дінеро» у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Зважаючи на те, сам виконавчий напис містить вказівку на те, що його вчинено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», дає підстави стверджувати, що Кредитний договір, не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не може підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Невиконання умови встановлення нотаріусом безспірності заборгованості, щодо якої вчинено оспорюваний виконавчий напис та неправильний розрахунок заборгованості. У судовому засіданні встановлено, що позивач не погоджується з сумою грошових вимог, зазначених у оскаржуваному виконавчому написі, так як сума грошових вимог не є безспірною та розрахована неправильно, у приватного нотаріуса були відсутні документи, визначені п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для вчинення оскаржуваного виконавчого напису відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» зобов`язана подати приватному нотаріусу Бригіда В.О. передбачений законодавством перелік документів, а нотаріус - переконатися у безспірності розміру сум, встановити у якому розмірі виникла заборгованість, як по тілу кредиту, так і по відсоткам та пені, на основі поданого стягувачем пакету документів, що вимагається законодавством та підтверджує безспірність заявлених ТОВ «ФК Дінеро» вимог до [PERSON] , зокрема, але не виключно: 1.заява про вчинення виконавчого напису; 2.оригінал нотаріально посвідченого Кредитного договору з усіма додатками до нього, в тому числі з підписами сторін; 3.Засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; докази перерахування цих сум на рахунок саме боржника. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Бригіда В.О. не отримував від стягувача чи боржника первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його повного або часткового погашення (платіжні доручення, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір ніби-то заборгованості [PERSON] , а також суми простроченої заборгованості, по процентам та строкової заборгованості зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Так, з виконавчого напису не вбачається на підставі якого розрахунку був вчинений напис. Також обов`язковим документом для подачі нотаріусу відповідачем була засвідчена виписка з рахунку [PERSON] . Суд приймає до уваги покликання позивач про те, що є недоведеним факт видачі позивачеві суми кредиту за Кредитним договором, з правильністю нарахування і обрахунку сум заборгованостей, які містяться у виконавчому написі. Відповідачем не було подано зазначеної сукупності документів нотаріусу для перевірки ним безспірності заборгованості, як це вимагається законодавством, а сама сума заборгованості [PERSON] , вказана в оскаржуваному виконавчому написі, розрахована неправильно та не є безспірною. Крім цього, виконавчий напис № 28886 від 23.09.2021 року вчинено без повідомлення боржника про наявність боргу та вчинення виконавчого напису. Ні нотаріус, ні позикодавець не повідомив боржника письмово про вчинення виконавчого напису за Кредитним договором. Неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ТОВ «ФК Дінеро». Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Окрім цього, позивач зазначає, що Кредитного договору як такого немає, з офіційного сайту Міністерства юстиції України «Єдиний реєстр боржників» йому стало відомо, що у приватного виконавця Пиць А.А. є лише Спеціальні умови ТОВ «ФК» Дінеро» для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG 2099784 ніби-то з його даними, даними паспорта та електронною поштою. У будь-якому випадку, неповідомлення [PERSON] про вчинення виконавчого напису № 28886 від 23.09.2021 року, свідчить про відсутність безспірності заборгованості боржника, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Суд погоджується із доводами позивача про те, що виконавчий напис здійснений на користь ТОВ «ФК Дінеро», не має обґрунтованих законних підстав, оскільки не тільки сума заборгованості, а й саме існування заборгованості та фінансових зобов`язань є сумнівними та документально не підтвердженими. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно із ст.ст.76, 77, 78 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У відповідності до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відомостей на підтвердження того, що позивачу (боржнику) було надіслано письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, стороною відповідача суду не представлено, а відтак в цій частині суд надає віри покликанням позивача, зазначеним у позовній заяві про те, що такої вимоги позивач не отримував. Крім того, детального розрахунку заборгованості, яка стягується з позивача по виконавчому написі, суду не представлено. Відсутні у справі й докази на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19), в якій Верховний Суд зазначає: вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про виконавче провадження», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем суперечить вимогам статтей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» щодо обов`язковості переліку певних документів та факту безспірності заборгованості, а тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сплачена сума судового збору за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн. та 496,20 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме подання заяви про забезпечення позову. Частиною 7 статті 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, у відповідності з вимогами ч.7 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді від 23.02.2022 р., /а.с.28-31/, продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили і можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи На підставі викладеного та

Outcome: approved