Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

28 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи:приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., вчинено виконавчий напис за Кредитним договором № 500449555 від 20.01.2014 року, згідно якого, нотаріусом встановлено, що строк платежу за Кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, сума заборгованості за Кредитним договором за період з 16.01.2019 року по 07.06.2021 року становить 119 755,99 грн., з них: 48 891,55 грн. за сумою кредиту, 15 351,45 грн. за несплачені відсотки за користування кредитом, 53\~312,99 грн. строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 2200 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що строк позовної давності за Кредитним договором № 500449555 від 20.01.2014 року сплив (строк дії Кредитного договору був до 21.01.2017 року). Також позивач стверджує, що сума звернутої до стягнення заборгованості розрахована невірно. Разом з тим, [PERSON] посилається на те, що згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Оскільки Кредитний договір № 500449555 від 20.01.2014 року, за яким приватним нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є нотаріально посвідченим, тому у приватного нотаріуса не було правових підстав для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на суму заборгованості за Кредитним договором. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд визнати виконавчий напис від 12.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.\~тазареєстрований в реєстрі за № 82807, про стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 16.01.2019 року по 07.06.2021 року у розмірі 119 755,99 грн. за Кредитним договором № 500449555 від 20.01.2014 року, з усіма додатками та додатковими угодами - таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 04 березня 2022 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також, 01 березня 2022 року ухвалою суду було забезпечено позов [PERSON] шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 82807 від 12.06.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів в сумі 119 755 грн. 99 коп. та оплати за вчинення виконавчого напису нотаріуса в сумі 650 грн., що перебуває на виконанні\~у приватного\~виконавця виконавчого\~округу Хмельницької\~області Банадиги\~В.В.\~(ВП\~№ 68086768)до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду цивільної справи № 686/5201/22. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, жодних заяв, клопотань чи пояснень з приводу позову до суду не подала. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, жодних заяв, клопотань чи пояснень з приводу позову до суду не подав. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов до суду не надіслав. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 82807, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, що виникла за Кредитним договором № 500449555 від 20.01.2014 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між АТ «Альфа Банк» (правонаступником якого є ТзОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником якого є ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», правонаступником якого є ТзОВ «Вердикт Капітал») та [PERSON] в сумі в сумі 119 755 грн. 99 коп., стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 07.06.2021 року. На підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Бандигою В.В. 10 січня 2022 року було відкрито виконавче провадження № 68086768. Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 (яка набрала чинності 10 грудня 2014 року) були внесені зміни. Зокрема, після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами перелік був доповнений розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині вказаних змін. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа № 645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. У зв`язку з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року (справа №172/1652/18). Зібрані докази вказують на те, що приватний нотаріус Грисюк О.В. 12 червня 2021 року вчинила виконавчий напис № 82807 про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Кредитного договору № 500449555 від 20.01.2014 року з усіма додатками та додатковими угодами в розмірі 119\~755 грн. 99 коп. Вказаний Кредитний договір № 500449555 від 20.01.2014 року, копія якого наявна в матеріалах справи, не був посвідчений нотаріально та не вказує на безспірність заборгованості боржника [PERSON] , внаслідок чого мають місце підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Оскільки позов [PERSON] підлягає задоволено, то з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал»\~згідно вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судові витрати: 992 грн. 40 коп. судового збору за подання позову та 496 грн. 20 коп. за подачу заяви про забезпечення позову, а всього 1 488 грн. 60 коп.

Outcome: approved