Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

12.01.2022 позивач [PERSON] через свого представника Донченко К.Ю. звернулася до суду із заявою про відшкодування витрат на правову допомогу та розподіл судових витрат. Просить суд вирішити питання щодо розподілу витрат в частині судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн, а також щодо судових витрат на професійну правову допомогу адвоката в розмірі 5 000,00 грн та стягнути їх з відповідача на користь позивача. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що рішенням суду від 07.10.2021 у справі №756/13421/21 позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «ФК «Аланд» задоволено. У позовній заяві позивачем було повідомлено, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат становить: судовий збір - 1 362,00 грн, витрати за договором про надання правової допомоги - 5 000,00 грн. Рішенням суду ухвалено лише стягнення з відповідача на користь позивача суми судових витрат в частині сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. Однак, невирішеними залишилося питання про стягнення 454,00 грн судового збору, що були сплачені під час подання заяви про забезпечення позову та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачем, що підтверджується договором про надання правової допомоги №18/08/21 від 18.08.2021, додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги №18/08/21 від 18.08.2021 та розпискою від 18.08.2021. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Донченко К.Ю. подала до суду заяву з проханням проводити судове засідання без участі сторони позивача та ухвалити додаткове рішення у справі. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується наявними у справі документами. Зважаючи на положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва №756/13421/21 від 07.10.2021 ухвалено позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», треті особи: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний нотаріус виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено (а.с. 62-73). Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Так, рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них, які заявлялися в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Між позивачем [PERSON] та адвокатом Донченко К.Ю. 18.08.2021 укладено Договір про надання правової допомоги №18/08/21 від 18.08.2021, відповідно до якого адвокат надає правову допомогу клієнту з питань оскарження виконавчого напису нотаріуса, вчиненого відносно клієнта (а.с. 26-29). Як вбачається з Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги №18/08/21 від 18.08.2021 за правову допомогу клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 5 000,00 грн (а.с. 29). Згідно з розпискою від 18.08.2021 Донченко К.Ю. отримала від [PERSON] гонорар у розмірі 5 000,00 грн за Договором про надання правової допомоги про надання правової допомоги №18/08/21 від 18.08.2021 (а.с. 30). Враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку, що обсяг понесених позивачем витрат на правничу допомогу є реальним та документально підтвердженим, тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн за подачу заяви про забезпечення позову, що підтверджується квитанцією №1502 від 30.08.2021 (а.с. 39). Враховуючи викладене, та те, що судом було ухвалено рішення про повне задоволення вимог позивача, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved