Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

01.12.2021 до суду звернувся [PERSON] з позовом до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області в якому просив суд призначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] терміном на три місяці. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла його мати, яка за життя склала заповіт на ім`я онуків, однак він має право на обов`язкову частку у спадковому майні. Після смерті матері залишило спадкове майно, а саме земельна ділянка на яке він претендує. Ним пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, так як документи на спадкове майно забрала сестра, а сам він через похилий вік та необізнаність вважав, що без таких документів не може оформити спадкові права. Вважає, що такий пропущений з поважних причин, а тому просить визначити додатковий строк. Ухвалою суду від 03.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 25.01.2022 залучено до участі у справі як співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 27.04.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та додатково вказали, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений через його похилий вік, стан здоров`я та юридичну необізнаність щодо права на обов`язкову частку у спадковому майні. Крім того вказали, що протиправні дії спадкоємців по заповіту, які не повідомили нотаріусу про позивача як спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадковому майні також призвели до пропуску строку. Поряд з цим, позивач з`явився до нотаріуса з пропуском не значного строку, а тому його вимоги є обґрунтовані. Представник Кам`янка-Бузької міської ради в судове засідання не прибув, проте листом від 09.02.2022 просив суд здійснювати розгляд справи без участі представника міської ради. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог позивача, оскільки вважали, що позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин. Вказували, що вони повідомляли позивача про необхідність врегулювання спадкових справ після смерті [PERSON] , однак позивач не бажав вчиняти будь-які активні дії. Крім того, наголосили, що доглядом покійної та її похованням займалися виключно вони, а позивач участі у цьому не брав. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як видно з копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] його матір`ю є [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] померла [INFO] , що доводиться копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 2,7480 га. на території Батятицької сільської ради, що доводиться копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №061677 від 09.08.2004 (а.с. 9). На випадок своєї смерті, 22.09.2016 [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла належну їй земельну ділянку та вкладення у банку онукам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). 26.10.2018 приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького РНО Робак Л.А. заведено спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 29-66). З копії цієї спадкової справи видно, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за заповітом і такі заяви ними подано 26.10.2018 та 05.11.2018. Дочка покійної [PERSON] - [PERSON] заявою від 30.10.2018 відмовилася від прийняття спадщини в користь її дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 32). Також, з копії цієї спадкової справи видно, що 15.01.2019 із заявою до приватного нотаріуса звернувся позивач у справі [PERSON] , у якій вказав, що він просить не видавати свідоцтва про право на спадщину, оскільки буде звертатися до суду за прийняттям спадщини (а.с. 33). 29.11.2021 приватний нотаріус Кам`янка-Бузького РНО Робак Л.А. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його мами [PERSON] , так як ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини та міститься невідповідність у документах в частині по батькові покійної особи (а.с. 13). Позивач [PERSON] вважає себе спадкоємцем за законом, оскільки вказує, що йому належить частка у майні, незалежно від змісту заповіту складеного його матір`ю. Оцінюючи наявність у позивача такого права суд виходить з наступного. Так, судом встановлено з копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] , що позивачу [PERSON] призначено пенсію по інвалідності 3 ступеня, починаючи з 19.10.2013 (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). У Рішенні Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року по справі № 1-1/2014 вказано, що положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності. Причому Конституційний Суд України приймаючи таке рішення виходив з того, що принцип свободи розпорядження власністю шляхом вчинення заповіту передбачає широкий обсяг правомочностей заповідача, згідно з якими він своїм волевиявленням може вплинути на зміст спадкових правовідносин. Однак застосування цього принципу обмежується законодавчо встановленою для окремої категорії спадкоємців гарантією, за якою, незалежно від змісту заповіту, особи, визначені в частині першій статті 1241 Кодексу, спадкують половину частки, яка належала б їм у разі спадкування за законом. Враховуючи, що [PERSON] є непрацездатним сином спадкодавця [PERSON] , то незалежно від змісту заповіту спадкодавця, він мав право успадкувати половину з того, щоб йому належало у разі спадкування за законом. Однак, як видно з обставин справи, позивач [PERSON] пропустив визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, проте просить йому визначити додатковий строк для подання такої заяви мотивуючи це тим, що строк пропущений ним з поважних причин. Вирішуючи позовні вимоги по суті суд виходив з наступних мотивів та положень закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Частина 3 ст. 1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З обставин даної справи судом встановлено, що часом відкриття спадщини є 27.06.2018, тому шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини сплив 28.12.2018. Із заявою до нотаріуса позивач [PERSON] звернувся 15.01.2019, тобто з пропуском 19 днів, частина яких припала на святкові та вихідні дні. Такий пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає незначним. У своїй позовній заяві позивач вказує, що пропустив визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з огляду на його похилий вік та юридичну необізнаність. Однак, такі доводи позивача як юридична необізнаність та похилий вік суд вважає неприйнятними з огляду на усталену судову практику та не наводить щодо цього окремі мотиви у відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України. Оцінюючи доводи позивача та його представника щодо дій інших спадкоємців та нотаріуса після відкриття спадщини, суд вказує на таке. Так, як встановлено судом з показів приватного нотаріуса Робак Л.А. допитаної як свідка у судовому засіданні, після відкриття спадкової справи, вона не повідомляла будь-яких спадкоємців про відкриття спадщини та про наявність заповіту, в т.ч. позивача, оскільки їй не було відомо про інших спадкоємців до спадкового майна покійної [PERSON] . Разом з тим, показами відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які вони надали в судовому засіданні доводиться, що вони знали про наявність у позивача права на спадкування обов`язкової частики у спадковому майні, проте ані у своїх заявах про прийняття спадщини, ані будь-яким іншим чином не повідомили нотаріуса про таку обставину. Покази свідка [PERSON] (рідна сестра позивача та матерів відповідачів) про те, що вона повідомляла позивачу про необхідність подання заяви про прийняття спадщини суд оцінює критично, оскільки за показами такого свідка, вона здійснювала таке повідомлення з метою отримання відмови позивача від прийняття спадщини, крім того вказала, що вона перебуває у неприязних стосунках з позивачем, тоді як відповідачі є її рідними дітьми і у них добрі відносини. Як зазначено у ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Оцінивши такі фактичні обставини даної справи у своїй сукупності, суд вважає, що вони сприяли пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачу, що у сукупності із незначним строком пропуску, суд оцінює як об`єктивні та істотні труднощі, такі що є поважними, і які у своє чергу даю підстави для задоволення позовних вимог позивача. До подібних за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28.10.2019 № 761/42165/17-ц. Однак, з метою забезпечення максимального приведення строку оформлення спадкових прав до визначених законом правил, а також з врахуванням інтересів інших спадкоємців, суд вважає за необхідне визначити позивачу такий додатковий строк на один місяць, а не на три, як це просить позивач, що суд вважає достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини. Також суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині, що пред`явлені до Кам`янка-Бузької міської ради, оскільки остання є неналежним відповідачем у цій справі поряд зі спадкоємцями, які спадщину прийняли (Постанова Верховного Суду від 30.04.2020 № 352/382/18). Відтак, позовні вимоги в частині щодо Кам`янка-Бузької міської ради не підлягають до задоволення, а в частині щодо відповідачів [PERSON] та [PERSON] до часткового задоволення.

Outcome: partial