Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що у неї з відповідачем [PERSON] у шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Сторони з травня 2021р. проживають окремо один від одного. Позивач разом із сином проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач добровільно відмовляється виконувати обов`язки щодо утримання дитини, вона в свою чергу, самостійно не спроможна утримувати сина, щомісяця на його утримання витрачаються кошти на продукти харчування, одяг, взуття, засоби для гігієни, ліки за необхідністю, канцелярія та іграшки для розвитку дитини. Також, позивач щомісяця несе витрати по утриманню квартири, в якій проживає разом із сином. Позивач зазначає про те, що відповідач є працездатною особою та спроможний утримувати свого сина. В зв`язку з чим, [PERSON] просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., щомісяця, починаючи від дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , з індексацією відповідно до закону. За ухвалою суду від 26.04.2022р. розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Сторонам були надіслані копії ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. Відповідачу судом був встановлений строк для подання відзиву на позов, що мав би відповідати ст. 178 ЦПК України, та доказів на підтвердження обставин, що обґрунтовують заперечення проти позову; можливість пред`явлення зустрічного позову. Крім того, роз`яснено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності з підтвердженням заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, який був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому виразив про часткову згоду із заявленими вимогами, а саме щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У письмовому відзиві відповідач стверджує, що він не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та купує для дитини продукти харчування, ліки, одяг, іграшки тощо, завжди цікавиться життям та розвитком сина. [PERSON] зазначає про те, що на сьогоднішній день він ніде не працює та не є фізичною особою-підприємцем, отже будь-якого доходу не отримує. Гроші, які він щомісячно витрачає на сина це його особисті заощадження та допомога з боку його батьків. Також відповідач звертає увагу суду на те, що у зв`язку з військовим станом в Україні, знайти роботу стало складніше. А тому щомісячна сума аліментів у розмірі 5000 грн., про яку просить позивач, є занадто високою. Крім того, відповідач вказує про наявні у нього проблеми зі здоров`ям, а саме у квітні 2021р. він отримав травму у вигляді відкритого перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки, багатоуламковий перелом нижньої третини правої великогомілкової кістки та малогомілкової кістки зі зміщенням, та подібні травми потребують постійної реабілітації та періодичного лікування. Також зазначає про наявність у нього кредитних зобов`язань перед ТОВ «Вердикт Капітал» на суму 44865 грн. 95 коп., в зв`язку з чим було відкрите виконавче провадження. Враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений Законом України «Державний бюджет України на 2022 рік», який з 1 січня 2022р. становить 2100 грн. та те, що обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як матері, так і батька, вважає за можливе сплачувати на утримання сина аліменти в сумі 1500 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав. Як встановлено судом, 25.10.2014р. між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, в якому у сторін [INFO] народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 20.03.2017р.). На підставі рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 09.11.2021р. шлюб між сторонами розірвано. Малолітній син [PERSON] проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні. Згідно довідки Відділу освіти, культури, молоді та спорту Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області від 01.02.2022р., вартість харчування дітей в дошкільних навчальних закладах міста становить у розмірі: 67,86грн. в день за одну дитину віком від 3 до 6(7) років; батьки або особи, які їх заміняють, сплачують 60 відсотків від вартості харчування за фактично відвідані дні, а саме: 40,72грн. в день за одну дитину віком від 3 до 6(7) років. Як вбачається з наданої [PERSON] копії його трудової книжки, у відомостях про роботу наявна інформація про його звільнення 18.11.2021р. за власним бажанням з ТОВ «ЕС ТРАНС ГРУП 928», даних щодо працевлаштування немає. За постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 06.01.2022р., при примусовому виконанні виконавчого напису №206332, виданого 22.06.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 44865,95 грн., звернуто стягнення на доходи боржника. Як зазначено у ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~може бути\~присуджений судом\~у разі\~достатності заробітку\~(доходу)\~платника аліментів. Суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі.\~Розмір аліментів,\~визначений судом\~або домовленістю\~між батьками\~у твердій\~грошовій сумі,\~щорічно підлягає\~індексації відповідно\~до закону,\~якщо платник\~і одержувач\~аліментів не\~домовилися про\~інше (ст. 184 СК України). Частина 1 ст.191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» №\~1928-IX від 02.12.2021р. прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. В зв`язку з наведеним, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо неї, виходячи зі встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини певного віку, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] народження, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2100 грн. щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 02.02.2022р. і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] ; розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону, оскільки вимоги позивача в цій частині є законними та обґрунтованими, враховуючи, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач належної участі у вихованні та утриманні сина не приймає. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє позивачу в задоволенні за недоведеністю. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. За ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги позивача, звільненого від сплати судового збору за подання відповідної позовної заяви, задоволені частково, суд стягує з відповідача 992 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: partial