Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.08.2016 р., від якого мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На момент звернення до суду за час спільного проживання виявилось, що сторони мають різні характери погляди на життя та сім`ю, тому спільне подружнє життя не склалось. Шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спір про майно між сторонами на момент звернення до суду відсутній. Збереження шлюбу протирічить інтересам сторін, тому просить розірвати шлюб та відновити дошлюбне прізвище. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належно. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, зокрема і через оголошення на сайті «Судова влада», в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 17.08.2016 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Васильківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 258, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України(далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. ст. 21,24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи, викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Відповідно до правил статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. В позовній заяві позивач просила відновити їй дошлюбне прізвище у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вбачається за необхідне відновити прізвище позивачу на дошлюбне - « [PERSON] ». За правилами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved