Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] у її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позову покликається на те, що відповідач [PERSON] є біологічною матір`ю неповнолітньої дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2018 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] . [PERSON] було влаштовано на виховання та спільне проживання до її сім`ї. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, вона забезпечує дитину усім необхідним, купує продукти харчування, одяг, тощо. Відповідач є працездатною, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільно її не надає, а тому вона змушена звернутися до суду. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні позивача, Голованівську районну державну адміністрацію Кіровоградської області. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, яка призначалася до розгляду. У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 30.03.2022 року про відкриття провадження у справі остання не надали суду відзив на позовну заяву без поважних причин. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні позивача, Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області - М.Копієвський подав до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи у відсутності представника третьої особи, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2018 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с.31-32). Відповідно до розпорядження голови Голованівської районної Державної адміністрації Кіровоградської області від 05.11.2021 року № 317-р, неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , влаштовано та передано згідно акту про передачу дитини в сім`ю батьків-вихователів від 10.11.2021 року, на виховання та спільне проживання до сім`ї прийомної матері - [PERSON] (а.с.8-9). Згідно довідки Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області від 21.02.2022 року № 105, неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з прийомною матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її повному утриманні (а.с.7). Згідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно частин 2,3 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частинами 1-2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Частини 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, визначили, що держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З огляду на стан здоров`я, матеріальне становище дитини, суд доходить висновку, що позов про стягнення аліментів, підлягає задоволенню і вважає встановлення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є справедливим та обґрунтованим, таким що відповідає засадам розумності та виваженості, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку та потреб дитини. Відповідно до ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved