Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.03.2012 року та стягувати з відповідача аліменти на її користь, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 05.08.2000 року вона проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 19.07.2012 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. 14.03.2012 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісяця починаючи з 16.01.2012 р. до повноліття дитини. Аліменти призначені за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова на утримання дитини є недостатніми для гармонійного розвитку дитини. Вона одна витрачає кошти на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів та всього необхідного для навчання та проживання їх спільної з відповідачем дитини. Їй одній тяжко утримувати сина з урахуванням мізерної суми аліментів. Крім цього на даний час значно збільшився прожитковий мінімум на дітей відповідного віку. Навіть з урахуванням збільшеного прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, добровільної згоди про сплату аліментів на дитину в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які б відповідали сьогоденню, вони з відповідачем не дійшли. Відповідач працює продавцем в приватному магазині в м. Харкові та отримує заробітну плату в сумі біля 6000 грн. щомісяця, які витрачає повністю на свої потреби. Вона працюю продавцем в ФОП [PERSON] та отримує в середньому заробітну плату в розмірі 4830 грн. Вважає, що відповідач повинен брати належну участь в утриманні своєї дитини, однак зважаючи на відсутність добровільної згоди про сплату достатнього розміру аліментів на дитину, вона вимушена звернутись до суду за захистом прав дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомив. З-за таких обставин, враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.07.2012 року. (а.с. 12). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 20.06.2008 року Фрунзенським відділом РАЦС Харківського МУЮ, [PERSON] - відповідач по справі, являється батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно ксерокопії рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.03.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісяця до повноліття дитини. (а.с. 11). Як вбачається з довідки Степанівського старостинського округу Ємільчинської селищної ради Житомирської області № 418 від 07.10.2021 року [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. (а.с. 13). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2021 рік в Україні встановлюються Законом «Пpo Державний бюджeт на 2021 рік» (на день виникнення спірних правовідносин) за поданням Міністерства фінансів. Так, статтею 7 Закону встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: із 01 січня 2021 року - 2395 грн.; із 01 липня 2021 року - 2510 грн.; із 01 грудня 2021 року - 2618 грн. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, тобто необхідно змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved