Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позовну заяву до Комунального закладу дошкільної освіти комбінованого типу «Дивосвіт» Жидачівської міської ради в особі директора Максимів Наталії Богданівни (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Жидачівська міська рада, у якій просить: визнати протиправним та скасувати наказ №32-К від 01.11.2021 про звільнення з роботи відповідно до п.6 ст.36 КЗпП України; поновити її на роботі вихователем ЗДО «Дивосвіт» та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.11.2021 по дату прийняття судом рішення про поновлення її на роботі; стягнути понесені витрати на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що згідно наказу №32-К від 01.11.2021 вона 02.11.2021 звільнена з посади вихователя комунального закладу дошкільної освіти комбінованого типу «Дивосвіт» Жидачівської міської ради через відмову від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці, пункт 6 ст.36 КЗпП. Вважає даний наказ незаконним, оскільки виданий з грубим порушенням трудового законодавства. Порушення вбачається в тому, що про зміну істотних умов праці працівник має бути повідомлений не пізніше як за два місяці до їх введення, під підпис працівника з наявністю письмового підтвердження працівника про отримання такого повідомлення. У разі ненадання згоди на продовження роботи в нових умовах, приймається рішення про звільнення працівника. У її наказі підставою звільнення зазначено попередження про заплановані зміни істотних умов праці від 18.10.2021 з відмовою [PERSON] працювати в змінених умовах праці. Директор ЗДО «Дивосвіт» попередила її про звільнення 18.10.2021, а звільнила з роботи 02.11.2021, тобто не витримала двомісячний термін з часу попередження. Сторона відповідача подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.42-46), в обґрунтування якого покликаючись на те, що позивачка пропустила\~строк на\~звернення до\~суду та\~не подала\~заяви про\~поважність причини\~або заяви\~на продовження\~строку для\~звернення до\~суду,\~що в\~свою чергу\~є підставою\~для повернення\~позовної заяви\~без розгляду.\~Згідно наказу\~відділу освіти\~Жидачівської міської\~ради №148\~від 31.08.2021\~про режим\~роботи закладів\~дошкільної освіти\~Жидачівської міської\~ради,\~було встановлено\~режим роботи\~10,5\~годин однієї\~чергової групи.\~Відповідно до\~зазначеного наказу\~відділу освіти\~Жидачівської міської\~ради нею\~було видано\~наказ №5\~від 01.09.20.21,\~зміст якого\~було доведено\~до всіх\~працівників ЗДО\~«Дивосвіт» під\~час наради 01.09.2021. Однак [PERSON] відмовилась підписати ознайомлення із даним наказом, хоча була на відповідній нараді, після чого було складено відповідний акт, яким підтверджено факт ознайомлення 01.09.2021 позивачки офіційно про зміни умов праці. Оскільки до 01.11.2021 їй потрібно скласти штатний розпис то 18.10.2021 в черговий раз попереджено [PERSON] про відповідні зміни умов праці з 01.11.2021 та запропоновано написати письмово чи вона погоджується продовжити роботу із відповідними змінами. Також [PERSON] попереджено, що у випадку якщо вона не погоджується із новими умовами праці, це є підставою для припинення трудових відносин у відповідності із п.6 ст.36 КЗпП України. 02.11.2021 у її кабінеті було доведено до відома [PERSON] наказ №32-к від 01.11.2021 та запропоновано отримати трудову книжку і наказ про звільнення, поставити свій підпис в журналі про отримання наказу та трудової книжки. [PERSON] відмовилась поставити свій підпис в журналі, забрала трудову книжку та оригінал наказу і вийшла із кабінету, про що було складено черговий акт 02.11.2021. Позивач не надає жодного доказу на голослівні ствердження, окрім того не оспорює інших наказів, окрім наказу про звільнення. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, суду пояснила, що у жовтні 2021 року відповідачка сказала їй написати заяву і запропонувала перейти на посаду помічника вихователя. Вона не захотіла переходити на запропоновану посаду, тому на неї склали акти. Зауважень до її роботи не було, а лише подяки. Вона була присутня на нараді, коли оголошувалися накази відділу освіти та по садочку і чула їх зміст. Представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, суду пояснив, що оскаржуваний наказ є незаконним і винесений з грубим порушенням законодавства. Про зміну істотних умов праці працівник має бути повідомлений за два місяці до звільнення, а позивачку попередили 18.10.2021 про майбутнє звільнення, у той час як звільнили 01.11.2021. У наказі не зазначено прізвищ осіб, хто буде звільнений. Про попередження [PERSON] про зміну істотних умов праці свідчить лише письмове попередження від 18.10.2021 і саме таке зазначено як одна з підстав звільнення позивачки. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлена в належний спосіб, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення розгляду справи не подала, однак скористалася правом на подання відзиву. Представник третьої особи Жидачівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги заперечують в повному обсязі. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачкою подано заяву на виконання ухвали від 08.12.2021 (а.с.15), заяву про заміну неналежного відповідача (а.с.33), заяву про відкладення розгляду справи (а.с.61). Представником позивачки подано заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення (а.с.27), заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою позивачки (а.с.69). Відповідачкою [PERSON] подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (а.с.25). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 08.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.12-13). Ухвалою від 16.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.17-18). Ухвалою судового засідання від 11.01.2022 замінено первісного відповідача Жидачівську міську раду належним відповідачем Комунальним закладом дошкільної освіти комбінованого типу «Дивосвіт» Жидачівської міської ради в особі директора Максимів Н.Б. та залучено до участі у справі Жидачівську міську раду як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.34-36) Ухвалою судового засідання від 05.04.2022 відкладено розгляд справи (а.с.70-71) Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Наказом відділу освіти Жидачівської міської ради Міністерства освіти і науки України №148 від 31.08.2021 про режим роботи закладів дошкільної освіти Жидачівської міської ради встановлено з 01.09.2021 для закладів дошкільної освіти Жидачівської міської ради п`ятиденний робочий тиждень з 9 годинним робочим днем. Наказано організувати роботу однієї чергової групи з режимом роботи 10,5 годин згідно заяв батьків, затвердити штатні розписи ЗДО згідно чинного законодавства з 01.09.2021, повідомити працівників ЗДО, які працювали у чергових групах, про зміни істотних умов праці з 01.11.2021 (а.с.47). Згідно з наказом КЗДО комбінованого типу «Дивосвіт» Жидачівської міської ради №5 від 01.09.2021 про режим роботи ЗДО «Дивосвіт», наказано розпочати роботу у ЗДО «Дивосвіт» навчальний рік 2021/2022 з 01.09.2021 і закінчити 31.05.2022. Встановити з 01.09.2021 для ЗДО п`ятиденний робочий тиждень з 9-ти годинним робочим днем. Визначити щоденний графік роботи закладу дошкільної освіти: початок 8.30 год закінчення 17.30 год. Організувати з 01.09.2021 діяльність двох чергових груп на базі молодшої ІІ групи «Вишенька та молодшої І групи «Капітошка» з режимом роботи 10,5 год і графіком роботи в ранкові години з 7.30 до 8.30, у вечірні з 17.30 до 18.00 год. Припинити з 01.11.2021 діяльність чергової молодшої групи «Капітошка» та довести до відома усіх працівників дошкільного закладу. Попередити педагогічних працівників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про ймовірну зміну істотних умов праці: зменшення педагогічного навантаження з 01.11.2021 (а.с.48). Відповідно до протоколу наради при директорові ЗДО від 01.09.2021, в присутності 28 осіб (у тому числі і [PERSON] ) працівників ознайомлено з наказом відділу освіти від 31.08.2021 «Про режим роботи закладів дошкільної освіти» та наказом ЗДО «Дивосвіт» від 01.09.2021 №5 «Про режим роботи ЗДО «Дивосвіт» (а.с.52-55). За змістом акта КЗДО комбінованого типу «Дивосвіт» Жидачівської міської ради про відмову від ознайомлення з наказом №5 від 01.09.2021 «Про режим роботи ЗДО «Дивосвіт» 01.09.2021 №2 м.Жидачів, 01.09.2021 вихователь [PERSON] разом з усіма педагогічними працівниками ЗДО «Дивосвіт» були ознайомлені зі змістом наказу №5 від 01.09.2021 «Про режим роботи ЗДО «Дивосвіт», у якому зазначено про припинення діяльності чергової молодшої І групи «Капітошка» з 01.11.2021 та про зміну істотних умов праці від 01.11.2021 із зменшенням педагогічного навантаження, однак поставити свій підпис, що ознайомлена з наказом, вихователь [PERSON] відмовилася (а.с.49). 18.10.2021 вихователя [PERSON] письмово попереджено про наступну зміну істотних умов праці, а саме: зменшення педагогічного навантаження з 0,5 ставки з 01.11.2021. Роз`яснено право на свій розсуд погодитися зі зміною істотних умов праці або відмовитися від проходження роботи в нових умовах. У разі відмови від роботи в нових умовах трудовий договір з нею буде припинено за пунктом 6 статті 36 КЗпП України з виплатою згідно з статтею 44 КЗпП України вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку (а.с.50). Заявою від 18.10.2021 [PERSON] повідомила директору ЗДО «Дивосвіт», що вона не погоджується із зменшенням педагогічного навантаження на 0,1 ставку вихователя, або на посаду помічника вихователя з навантаженням 0,5 ставки з 01.11.2021 у зв`язку із зміною істотних умов праці. Просить повернути їй усі виплати, в тому числі і преміальні, за відпрацьовані 2020 і 2021 роки (а.с.51). Наказом Комунального закладу дошкільної освіти комбінованого типу «Дивосвіт» Жидачівської міської ради №32-К від 01.11.2021, звільнено 02.11.2021 [PERSON] з посади вихователя через відмову від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, пункт 6 статті 36 КЗпП України. (а.с.4) Відповідно до запису №19 у трудовій книжці від 10.09.1969, [PERSON] звільнена з посади вихователя через відмову від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці п.6 ст.36 КЗпП України. Наказ №32-К від 01.11.2021 (а.с.3) Відповідно до акту №14 від 02.11.2021, директором ЗДО «Дивосвіт» у присутності практичного психолога [PERSON] , вихователя [PERSON] , завідувача господарства [PERSON] , 02.11.2021 [PERSON] вихователю, звільненій 02.11.2021 наказом №32-к від 01.11.2021 та за п.6 ст.36 КЗпП України, було запропоновано отримати свою трудову книжку, підписатись у Книзі обліку трудових книжок. 02.11.2021 о 08.45 год [PERSON] в кабінеті директора Максимів Н.Б. була ознайомлена з наказом про звільнення в усній формі, однак поставити свій підпис, що ознайомлена, а також поставити свій підпис, що отримала трудову книжку відмовилася. (а.с.56). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із звільненням позивачки із займаної посади через відмову від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці згідно з пунктом 6 статті 36 КЗпП України. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) Так, відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Підстави припинення трудового договору встановлені статтею 36 КЗпП України. Зокрема, згідно з приписами пункту 6 статті 36 КЗпП України, однією із підстав припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. За змістом частини 3, 4 статті 32 КЗпП України, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Положеннями частини 1 статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивачка [PERSON] працювала вихователькою у ЗДО «Дивосвіт». Наказом Відділу освіти Жидачівської міської ради від 31.08.2021 №148 та наказом Комунального закладу дошкільної освіти комбінованого типу «Дивосвіт» від 01.09.2021 №5 змінено істотні умови праці у ЗДО «Дивосвіт» з 01.11.2021. Зміст цих наказів доведені до відома працівників ЗДО «Дивосвіт» 01.09.2021, однак позивачка [PERSON] відмовилася письмом засвідчити факт ознайомлення із зазначеним наказом Комунального закладу дошкільної освіти комбінованого типу «Дивосвіт» від 01.09.2021 №5. 18.10.2021 [PERSON] письмово засвідчила попередження її про зміну істотних умов праці та подала власноручно написану заяву про незгоду із зменшенням педагогічного навантаження у зв`язку із зміною істотних умов праці. Наказом №32-к від 01.11.2021 [PERSON] звільнено з 02.11.2021 з посади вихователя ЗДО «Дивосвіт» через відмову від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці на підставі пункт 6 статті 36 КЗпП України. Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на те, що позивачку повідомлено про зміну істотних умов праці з порушенням встановленого законодавством строку, відтак звільнення її з посади вихователя є незаконним. Водночас, сторона відповідача, аргументуючи необґрунтованість поданого позову, покликається на пропущення позивачкою строку звернення до суду з позовною заявою та дотримання стороною відповідача порядку повідомлення і звільнення позивачки із займаної посади. Надаючи оцінку аргументам сторін, суд вважає аргументи сторони позивача помилковими, а аргументи сторони відповідача частково обґрунтованими та підставиними виходячи з такого. Суд не погоджується з аргументами сторони відповідача щодо подання позивачкою позовної заяви до суду з порушенням визначеного законом строку та не бере їх до уваги з тих підстав, що позивачка звернулася до суду у межах місячного строку з часу усного оголошення позивачці наказу про її звільнення, що підтверджується матеріалами справи. Більше того, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів вручення позивачці оскаржуваного нею наказу про звільнення, хоч законодавець початок перебігу місячного строку для звернення його з заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення безпосередньо до місцевого загального суду пов`язує саме з моментом вручення такого наказу працівнику. Суд зазначає, що припинення трудового договору за пунктом 6 частини 1 статті 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо). Отже, під змінами в організації виробництва і праці слід розуміти об`єктивно необхідні дії власника або уповноваженого ним органу, обумовлені, за загальним правилом, впровадженням нової техніки, нових технологій, вдосконаленням структури підприємства, установи, організації, режиму робочого часу, управлінської діяльності, що спрямовані на підвищення продуктивності праці, поліпшення економічних і соціальних показників, створення безпечних умов праці, поліпшення її санітарно-гігієнічних умов. Суд зауважує, що обставина зміни істотних умов праці було доведено до відома працівників ЗДО «Дивосвіт» на нараді при директорі 01.09.2021, на якій була присутня позивачка [PERSON] , шляхом оголошення змісту наказу Відділу освіти Жидачівської міської ради від 31.08.2021 №148 та наказу Комунального закладу дошкільної освіти комбінованого типу «Дивосвіт» 01.09.2021 №5. Позивачка була присутня на цій нараді під час оголошення змісту вказаних наказів і чула їх зміст, про що вона особисто ствердила у судовому засіданні і що підтверджується дослідженими судом доказами (протоколом наради при директорі ЗДО від 01.09.2021 та актом про відмову від ознайомлення з наказом №5 від 01.09.2021), однак відмовилася письмово засвідчити цей факт. Суд звертає увагу на те, що доказами відмови від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці повинно бути письмове повідомлення роботодавця про майбутню зміну істотних умов праці з розпискою працівника про відмову від продовження роботи або письмова заява працівника про відмову від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці. Водночас, суд зауважує, що законодавець у нормі частини 3 статті 32 КЗпП України не ставить перед роботодавцем обов`язку повідомити працівника про зміну істотних умов праці не пізніше ніж за два місяці виключно у письмовій формі і не можна вважати порушенням цієї норми роботодавцем у разі його належної поведінки щодо усного повідомлення працівнику про зміну істотних умов праці та недобросовісної поведінки працівника, яка будучи належним чином повідомленою про зміну істотних умов праці відмовилася письмово засвідчити цей факт. Наявність у матеріалах справи письмового попередження [PERSON] від 18.10.2021 про зміну істотних умов праці не змінює того факту, що [PERSON] була належним чином поінформована уповноваженою особою (директором ЗДО «Дивосвіт») про це саме 01.09.2021, однак відмовилася засвідчити цю обставину письмово 01.09.2021, зробивши це лише 18.10.2021. Наявність у оскаржуваному наказі покликання як на підставу звільнення попередження про заплановані зміни істотних умов праці від 18.10.2021 суд не вважає таким, що робить цей наказ незаконним та породжує підстави для його скасування, оскільки як встановлено вище судом звільнення [PERSON] за пунктом 6 статті 36 КЗпП України відбулося у відповідності до вимог, викладених у частині 3 статті 32 КЗпП України, а наказ Комунального закладу дошкільної освіти комбінованого типу «Дивосвіт» від 01.11.2021 №32-К ухвалений з дотриманням вимог закону. Враховуючи вищевикладене у свої сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати підлягають залишенню за позивачкою. На підставі статей 32, 36, 221, 232, 235 Кодексу законів про працю України та

Outcome: dismissed