Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

23.12.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Неповнолітніх дітей у шлюбі не мають. Причиною погіршення шлюбних відносин є ті обставини, що під час сімейного життя в них все більше стала проявлятися несумісність характерів, принципова відмінність поглядів на сімейне життя. Як наслідок, це призвело до поступового зникнення почуття взаємної любові та поваги. На протязі останніх чотирьох років взагалі припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Збереження сім`ї та примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 14.02.2022 року, через канцелярію суду надійшла письмова заява від відповідача в якій остання просила надати строк з позивачем на примирення терміном два місяці, оскільки, вважає, що тимчасові розлади в сім`ї не можуть бути підставою для розірвання шлюбу. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2022 року у зв`язку з наданням сторонам строку на примирення терміном один місяць, було зупинено у ній провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2022 року провадження у справі поновлено. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримав, зазначивши, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 2016 року, оскільки вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть та не спілкуються, що свідчить про неможливість збереження шлюбу. В наданий судом строк, примирення між ними не відбулося. Позивач не вбачає можливості зберегти сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання відповідач не з`явилася, через канцелярію суду втретє подала заяву в якій просила розгляд справи відкласти, у зв`язку з запровадженням на всій території України воєнного стану. Разом з тим на попередньо подану аналогічну заяву про відкладення розгляду справи, судом було направлено відповідачу листа та роз`яснено, що не зважаючи на запровадження в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану, який продовжено до 25.05.2022 року, робота Фастівського міськрайонного суду Київської області не припинена, конституційне право на судовий захист не обмежено, судові засідання відбувались та відбуваються за визначеними датами та часом призначення. Крім того, повідомлено, що в разі неможливості прибути до суду з поважних причин (тимчасовий виїзд за межі [PERSON] з поважних причин, перебування на лікуванні тощо), процесуальним Законом передбачено можливість подати до суду заяву/клопотання в якій викласти свою позицію відносно заявлених позовних вимог. Однак, відповідачем на підтвердження причин поважності неявки до суду належних доказів не надано, заяв про те, що відбулося примирення між сторонами до суду не надійшло у зв`язку з чим суд, вважає за можливе провести розгляд за наданими письмовими матеріалами справи. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що 24 грудня 1999 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 410. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2022 року, за клопотанням відповідача сторонам надавався строк на примирення, терміном один місяць, однак після спливу терміну, примирення між сторонами не відбулося. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не мешкають разом уже на протязі чотирьох років. Спільний син досяг повноліття. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги, виникають конфлікти з різних обставин. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved