Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом до суду звернувся [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] помер [PERSON] , актовий запис про смерть № 17. Для позивача у справі, померлий є братом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЧН № 022055, який виданий 16 жовтня 2002 року, загальною площею 2,9362 га, за цільовим призначеннями для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Озерненської сільської ради, Козелецького району,Чернігівської області, з яких рілля площею 2,7302 га, кадастровий номер: 7422086600:37:072:0188, пасовище, площею 0,2060 га, кадастровий номер: 7422086600:37:061:0188; земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЧН № 013013, який виданий 28 серпня 2002 року, що розташована на території Євминської сільської ради, Козелецького району,Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, сіножать, площею 0,0630 га, кадастровий номер: 7422082700:34:113:0188. Позивач у справі, [PERSON] , після смерті брата [PERSON] , в силу вимог ст. 1269 ЦК України прийняв оскільки звернувся з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом другої черги, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, не може оформити спадкових прав. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність та втрату, позивач змушений звернутись до суду. Спадкодавець, [PERSON] , мав у власності земельні ділянки, його право посвідчено Державним актом на право власності на землю, який виданий у законний спосіб. Вказаний доказ містить інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на земельну ділянку, як предмет доказування в даній справі, є право на спадкування за законом, позивачу у справі, [PERSON] . Позивач у справі, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за законом на дану спадщину, інших спадкоємців не має, спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині не має. Позивач в судове засідання не з`явився, але попередньо надав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідачів просить не стягувати. Представник відповідача, Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду письмову заяву у якій просить судовий розгляд справи провести без їх участі. Представник відповідача, Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду письмову заяву у якій просить судовий розгляд справи провести без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 січня 2020 року Козелецькою селищною радою Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 17. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЧН № 022055, який виданий 16 жовтня 2002 року, загальною площею 2,9362 га, за цільовим призначеннями для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Озерненської сільської ради, Козелецького району,Чернігівської області, з яких рілля площею 2,7302 га, кадастровий номер: 7422086600:37:072:0188, пасовище, площею 0,2060 га, кадастровий номер: 7422086600:37:061:0188; земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЧН № 013013, який виданий 28 серпня 2002 року, що розташована на території Євминської сільської ради, Козелецького району,Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, сіножать, площею 0,0630 га, кадастровий номер: 7422082700:34:113:0188. Спадкодавець, [PERSON] , є рідним братом позивача у справі, [PERSON] , родинні відносини між ними підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження. Спадщину після смерті брата [PERSON] , прийняв [PERSON] , в силу вимог ст. 1269 ЦК України, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, як спадкоємець за законом, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позивач не може оформити спадкових прав не інакше як звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність, позивач, змушений звернутись до суду. Спадкодавець, [PERSON] , мав у власності земельні ділянки, його право посвідчено Державним актом на право власності на землю, який виданий у законний спосіб. Вказаний доказ містить інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на земельну ділянку, як предмет доказування в даній справі, є право на спадкування за законом, позивачу у справі, [PERSON] . Позивач у справі, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за законом на дану спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи, інших спадкоємців не має, спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині не має. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Лабадіною Т.В. була заведена спадкова справа № 40/2021, згідно з якою: - 24 травня 2021 року [PERSON] , подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який народився [INFO] в селі Озерне Козелецького району Чернігівської області. Останнє постійне місце проживання померлої було: [ADDRESS] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Чернігівської області № 9-129 від 17.09.2020 року, про те що, гр. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , на момент смерті постійно проживав без реєстрації в [ADDRESS] і мав слідуючий склад сім`ї: проживала один. Таким чином, [PERSON] , є таким, що прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , проте через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, так як він втрачений, не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 16 жовтня 2002 року на ім`я [PERSON] , який мешкає м. Київ, на підставі рішення виконавчого комітету Озерненської сільської Ради народних депутатів від 28 березня 2001 року № 15, було виготовлено та видано державний акт на право приватної власності на землю, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 022055. 28 серпня 2002 року на ім`я [PERSON] , який мешкає м. Київ, на підставі рішення виконавчого комітету Євминської сільської Ради народних депутатів від 19 липня 2001 року № 34, було виготовлено та видано державний акт на право приватної власності на землю, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 013013. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11 жовтня 2021 року за земельними ділянками (кадастрові номери: 7422086600:37:061:0188, 7422086600:37:072:0188, 7422082700:34:113:0188) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування за законом підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки позивачем втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі наведеного та

Outcome: approved