Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

В січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення зі сплати аліментів в період з 01.08.2019 по 31.12.2021 у сумі 109609,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.04.2014 з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2014 року та до досягнення дітьми повноліття. Відповідач протягом тривалого часу, а саме з серпня 2019, не сплачував присуджені аліменти, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 109609,00 грн. За розрахунками позивача пеня за несплату аліментів в період з 01.08.2019 по 31.12.2021 складає 453742,51 грн, однак в зв`язку з встановленим ч. 1 ст. 196 СК України обмеженням пені у розмірі 100 % заборгованості за аліментами, просить стягнути з відповідача суму пені в розмірі 109609,00 грн. Ухвалою суду від 24.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаній справі. В судове засідання позивач не з`явилась надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги не визнав, долучив до заяви довідку про сплату аліментів на користь [PERSON] , та надав копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, та довідку про сплату аліментів на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.04.2014 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2014 та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10) Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 185/3208/14-ц від 05.01.2022 № 34/8 станом на 31.12.2021 заборгованість [PERSON] за період з 01.08.2019 по 31.12.2021 становить 109609,00 грн (а.с. 11). Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України). Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання (частина третя статті 15 СК України). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Постановою від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-Ц (провадження N 14-616ЦС18) ВП ВС зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження підстав для зменшення судом\~розміру неустойки відповідно до ч. 2\~ст. 196 СК України, доказів відсутності своєї вини в утворенні заборгованості з аліментів та вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання. Позивач відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~надав докази того, що відповідач заборгував сплату аліментів позивачу на утримання їх спільних неповнолітніх дітей за період з 01.08.2019 по 31.12.2021 у розмірі 109609,00 грн. Тому, виходячи з цього, позивач має право відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України\~на стягнення з відповідача неустойки (пені), що підтверджується розрахунком заборгованості, наданого позивачем, а тому враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі в межах позовних вимог, так як сума заявленої для стягнення позивачем пені не перевищує 100 відсотків заборгованості за аліментами. Враховуючи, що згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, в межах суми, яку просить стягнути позивач. Відповідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки позивач відповідно до\~Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, проте суд, як державний орган судової влади України поніс витрати при розгляді цієї судової справи, тому суд доходить висновку, що витрати на судовий збір потрібно покласти на відповідача та стягнути їх на користь державного бюджету України.

Outcome: approved