Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому вказала, що 30.07.2021 року Хмельницьким міськраойнним судом Хмельницької області був виданий судовий наказ у справі № 686/17926/21 про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 26.07.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач ухиляється від виконання вказаного рішення, аліменти на утримання дітей не сплачує, у зв`язку із чим, станом на 01.02.2022 рік заборгованість останнього по сплаті аліментів становить 27 879,33 гривень. За таких обставин, відповідно до ст.196 СК України останній зобов`язаний сплати на її користь пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка за період з 26 липня 2021 рік по 01.01.2022 рік становить 8 393,50 гривень. На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів у сумі 27 879,33 гривень та пеню за прострочення сплати аліментів на її користь у сумі за період з 26 липня 2021 рік по 01.01.2022 рік становить 8 393,50 гривень. В судове засідання позивач не з`явилася. Просила поданий нею позов розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився. Причини своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позов суду не надіслав. За таких обставин, зважаючи на повторну неявку відповідача в судове засідання без поважних причин та неподання останнім відзиву на позов, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та постановити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 26.08.2021 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області був виданий судовий наказ (справа № 686/17926/21) про стягнення з [PERSON] , [INFO] на корись [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказаний судовий наказ був звернутий до примусового виконання та на його підставі Хмельницьким відділом ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження № 66911961. Згідно представлених довідки №2708/20.21-32/7 від 01.02.2022 року виданої Хмельницьким відділом ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01.02.2022 року № 2709/20-21-32/7 сума боргу зі сплати аліментів за вказаним судовим наказом станом на 01.01.2022 рік становить 27 879,33 гривні. При цьому із представленого розрахунку заборгованості встановлено, що починаючи з 26.07.2021 року платником аліментів не було здійснено жодної оплати із нарахованої суми аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Застосовані норми права. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках - ст.13 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції; виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами - абз 1 ч.1 та ч.3 ст.431 ЦПК України. Приписами статті 51 Конституції України, ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 4 ст.155 СК України визначено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Частиною 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч.1 ст.5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом - ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження». Мотиви, з яких виходить суд. Аналіз вищевказаних правових норм (положень Конституції України, Сімейного Кодексу України) свідчить про встановлення обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. При цьому обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У будь-якому випадку цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яке визначене приписами ст.196 СК України, полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Саме така правова позиція стосовно застосування норм права стосовно порядку обчислення розміру пені із заборгованості зі сплати аліментів висловлена Верховним Судом України у справі 333/6020/16-ц (постанова від 03 квітня 2019 року), яка є обов`язковою для всіх судів України. Як встановлено з матеріалів справи 26.08.2021 року Хмельницьким міськрайонним судом був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) останнього, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 26.07.2021 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Вказаний судовий наказ був звернутий до примусового виконання та з часу, з якого судом було присуджено стягнення аліментів, відповідачем не було здійснено жодної оплати аліментів. Оскільки матеріалами справи встановлено, що з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів за рішенням суду, позивачка має право на стягнення неустойки в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 26 липня 2021 року по 31 січня 2022 рік (в межах заявлених позовних вимог) становить за: липень 2021 рік: 663,33 грн. * 184 дні * 1% / 100% = 1220,53 грн. серпень 2021 рік: 4018,33 грн. * 153 день *1% / 100% = 6148,05 грн. вересень 2021 рік : 4156,33 грн. *123 день *1% / 100% = 5112,29 грн. жовтень 2021 рік: 4074,33 грн. * 92 день *1% / 100% = 3748,38 грн. листопад 2021 рік: 4171,00 грн. * 62 день *1% / 100% = 2586,02 грн. грудень 2021 рік: 5398,00 грн. * 31 день * 1% / 100% = 1673,38грн. Всього за період з 26 липня 2021 року по 31 січня 2022 рік включно (за період, за які заявлені позовні вимоги) сума пені за несвоєчасну сплату аліментів становить 20488,65 гривень. З огляду на викладене, а також враховуючи, що суд розглядає справу лише у межах заявлених позовних вимог, зважаючи на розмір суми пені заявленої позивачем до стягнення прихожу до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період часу з 26.07.2021 року по 31.01.2022 рік у розмірі 8393,50 гривень. Стосовно вимог позивачки про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилася станом на 01.02.2022 рік суд зазначає, що така заборгованість повинна стягуватися в межах виконавчого провадження з примусового виконання відповідного судового наказу шляхом вчинення відповідних примусових дій у порядку, визначеному ЗУ «Про виконавче провадження», а не шляхом ухвалення рішення про стягнення такої заборгованості. У зв`язку зі чим в цій частині позов задоволенню не підлягає. Щодо судового збору. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial