Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

: І. Стислий виклад позиції позивача . Представник позивача - адвокат Соронович А.А. в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 березня 2014 року відділом ЗАГС Прикубанського внутрішньоміського округу міста Краснодара управління ЗАГС Краснодарського краю, актовий запис 378. Вимоги мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 21.03.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалося, причиною цього є різні погляди на життя, виникають сварки та розбіжності по найважливішим життєвим питанням, втрачено почуття любові та поваги. Відповідач не проживає з позивачем, переїхала до своїх батьків у м.Рівне, відповідно сторони не ведуть спільного господарства. Зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Примирення між сторонами є неможливим. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.02.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Позивач пояснив, що позивач два місяці, з травня 2021 року проживала у своїх батьків, у місті Рівне. Потім з вересня 2021 року знову поїхала до батьків, із того часу з ним не проживає. Із ним залишились проживати у м. Чернігові два сина, із позивачкою у м. Рівне - дочка. У січні 2022 року позивач забрала до себе двох синів, на початку воєнного стану в Україні виїхала із дітьми за кордон. Позивач немає бажання з ним проживати у місті Чернігові, пропонувала йому поїхати за кордон, але відповідач не хоче проживати у місті Рівне або за кордоном. Пояснив, що питання про розлучення виникало і раніше, до суду був поданий позов, але не розглядався, був повернутий. Тому просить позов задовольнити, оскільки примирення між сторонами є неможливим. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, відзиву на позов не подала. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 21 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований відділом ЗАГС Прикубанського внутрішньоміського округу міста Краснодара управління ЗАГС Краснодарського краю, актовий запис №378. Після реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с.5-7). Сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС Прикубанського внутрішньоміського округу міста Краснодара управління ЗАГС Краснодарського краю (а.с.9-11); сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим Чернігівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Чернгівській області; доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Право на охорону сім`ї закріплено в основному законі держави - Конституції України. Відповідно до ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї. Ст. 51 Конституції України наголошує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, які мають рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із частинами 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком. У п. 10 Постанови сказано, що судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Суд буде вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства і примирення подружжя допоможе зберегти сім`ю. У випадку виявлення обставин або фактів, під час підготовки справи до розгляду або під час попереднього засідання, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім`ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дітей не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, що має істотне значення у даній справі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved