Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

04 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 січня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач не спілкується з дітьми близько 1,5 року, фінансової допомоги не надає, участі у вихованні дітей не приймає. В зв`язку з тим, що відповідач не виконує батьківських обов`язків, не надає фінансової допомоги, не сплачує аліменти на утримання дітей, припинив спілкування з дітьми, вважає за необхідне позбавити його батьківських прав, з тим, аби захистити інтереси дітей. Крім цього зазначає, що їй та дітям було придбане житло в [ADDRESS] , однак вже більше року вона не може зареєструвати своє місце проживання та місце проживання дітей в даному будинку, оскільки її колишній чоловік відмовляється виїхати з непідконтрольної території для надання письмово дозволу на перереєстрацію, що створює перепони в праві дітей бути зареєстрованими за місцем проживання. У зв`язку із наведеним, позивачка просила суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні їх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні з підстав наведених в позові. У судовому засіданні судом заслухана думка дітей [PERSON] та [PERSON] .. Судом не був заслуханий [PERSON] в силу його віку. В судовому засіданні діти ствердили, що вони не спілкуються із батьком з 2014 року, ні особисто, ні по телефону, ні за допомогою інтернет зв`язку, вважають, що батько мав можливість вийти з ними на зв`язок, однак цього не здійснив, на сьогодні вони з ним втратили особистісний контакт. Представник органу опіки та піклування Часовоярської міської ради в судове засідання не з`явився, надав клопотання суду, про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Суд була направлена судова повістка за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання згідно із відомостями, представленими Мінсоцполітики. Крім того, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача був здійснений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Однак, [PERSON] , будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явився без повідомлення причин неявки, не подав відзив, а позивачка не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року виправлено описку в ухвалі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2021 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, зазначивши в резолютивній частині ухвали: Орган опіки та піклування Часовоярської міської ради, замість невірно зазначеної назви: служба у справах дітей Часовоярської міської ради. Ухвалою від 08 грудня 2021 року справу призначено до судового розгляду Ухвалою суду від 24 травня 2022 року розгляд справи вирішено розглядати в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступні обставини та відповідні ним докази. Згідно із свідоцтвом про народження виданого повторно, серія: [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в м. Макіївка Донецької області. Його батьками в свідоцтві записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження, серія: [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в м. Макіївка Донецької області. Його батьками в свідоцтві записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження, серія: [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області. Його батьками в свідоцтві записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно із рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, 08 січня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Згідно із рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, 13 січня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 листопада 2019 року до повноліття дітей. З даного рішення вбачається, що діти проживають разом із матір`ю, а відповідач не надає ніякої допомоги на їх утримання. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 березня 2020 року, старшим державним виконавцем Дружківського міського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відкрито виконавче провадження ВП №61504542 з виконання виконавчого листа № 2/243/390/2020 виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 19 лютого 2020 року. Відповідно до довідки про заборгованість по аліментам № АСВП №61504542 заборгованість зі сплати аліментів, саме з 19 листопада 2019 року по 13 вересня 2021 року включно складає у сумі 66917 грн. 70 коп.. Відповідно до довідки Часовоярської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 17 Часовоярської міської ради Донецької області № 132 від 05 серпня 2021 року, зазначено, що [PERSON] , [INFO] , учень 8-А класу, виховується однією матір`ю [PERSON] .. Батько [PERSON] - [PERSON] за час навчання хлопця (з 26 лютого 2020 року) не брав участі у вихованні сина, не приходив до школи, не співпрацював з класним керівником, не виявляв інтересу до рівня навчальних досягнень дитини. Відповідно до довідки Часовоярської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 17 Часовоярської міської ради Донецької області № 133 від 05 серпня 2021 року, зазначено, що [PERSON] , [INFO] , учениця 7-Б класу, виховується однією матір`ю [PERSON] .. Батько [PERSON] - [PERSON] за час навчання дівчинки (з 26 лютого 2020 року) не брав участі у вихованні доньки, не приходив до школи, не співпрацював з класним керівником, не виявляв інтересу до рівня навчальних досягнень дитини. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Центрально-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1436-5000280673 від 02 квітня 2020 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце перебування за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1436-5000280684 від 02 квітня 2020 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце перебування за адресою: [ADDRESS] , відомості про законного представника зазначені за [PERSON] .. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1436-5000280680 від 02 квітня 2020 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце перебування за адресою: [ADDRESS] , відомості про законного представника зазначені за [PERSON] .. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1436-5000280677 від 02 квітня 2020 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце перебування за адресою: [ADDRESS] , відомості про законного представника зазначені за [PERSON] .. Згідно із актом обстеження, складеного 24 вересня 2021 року депутатом Часовоярської міської ради Бойко Л. та начальником відділу з організаційної роботи міської ради Яковенко О., встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою [ADDRESS] разом зі своїми дітьми: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Батько неповнолітніх дітей [PERSON] , проживає окремо, а саме: на непідконтрольній території України в Донецькій області м. Горлівка с. Пантелеймонівка, дітей за місцем їх проживання, починаючи з березня 2020 року та по теперішній час, не відвідує. Допомоги ніякої своїм неповнолітнім дітям не надає та участі у їх вихованні не приймає. Враховуючи вищезазначене підтверджує, що [PERSON] самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей. Згідно із відповіддю Мінсоцполітики, [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та має місце проживання у м. Краматорську Донецької області. Згідно із висновком органу опіки та піклування Часовоярської міської ради Бахмутського району № 02-42/3731 від 08 грудня 2021 року, встановлено, що батько [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню неповнолітніх дітей, з метою соціального захисту дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із положеннями Закону та роз`яснень, наведених у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з`явився та не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивачки. Аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивачкою доведений факт самоусунення [PERSON] від виконання обов`язків по вихованню своїх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а саме суду надані належні, допустимі та достовірні докази того, що відповідач не піклується про своїх дітей, не відвідує їх, долею, життям та здоров`ям дітей не цікавиться, не виявляє батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надає та жодних заходів для спілкування з дітьми не здійснює. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в своїй сукупності, суд розцінює як те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що відповідно до ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно із висновком органу опіки та піклування Часовоярської міської ради Бахмутського району, з метою соціального захисту дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню неповнолітніх дітей. Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки вказаний висновок підписаний уповноваженою особою, зроблений на підставі вивчення всіх обставин справи, взаємин батька із дітьми. Суд також зважає на пояснення самих дітей у судовому засіданні, які на сьогодні ствердили, що втратили особистісний зв`язок із їх батьком, у зв`язку з тим, що останній усунувся від спілкування з ними. Проаналізувавши обставини ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків у своїй сукупності, беручи до уваги, що таке ухилення має тривалий характер, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для застосування до відповідача такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відносно його дітей. У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав [PERSON] якимось чином вплине на інтереси дітей, які не отримують від батька необхідної допомоги, уваги та догляду. Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно із ст. 169 СК України, відповідач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та його задоволення у повному обсязі. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., який був сплачений нею при зверненні до суду із даним позовом. На підставі наведеного,

Outcome: approved