Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № KIJ0GA0000079П від 19.01.2006 року в розмірі 1039,80 доларів США - 3 % річних від простроченої суми заборгованості за період з 01.09.2018 року по 01.09.2021 року, що нарахована внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір та договір поруки. 08.10.2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачами до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останні належним чином повідомлялись про розгляд справи в суді. Оскільки відповідачі про розгляд справи повідомлялись належним чином, відзив на позовну заяву не подали та не повідомили причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить п. 3 прохальної частини позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору № KIJ0GA0000079П від 19.01.2006 року відповідач [PERSON] отримала у позивача кредит у розмірі 12 820,00 доларів США на строк по 19.01.2010 року у вигляді поновлюваної кредитної лінії зі сплатою відсотків в розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати. Відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Крім того, 19.01.2006 року між позивачем та відповідачами ТОВ «Траєкторія», [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «Траєкторія», як поручитель, несе відповідальність перед кредитором як солідарний боржник в однаковому обсязі з позичальником всім своїм майном, грошовими коштами, майновими правами у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] допустила неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2021 року складає 11 542,82 долари США. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як зазначено вище, відповідач [PERSON] отримала кредит у позивача на строк по 19.01.2010 року, однак, свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого має заборгованість. Відтак, з урахуванням строку дії кредитного договору, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення 3 % річних розмірі 1039,80 доларів США за період з 01.09.2018 року по 01.09.2021 року на підставі ст.625 ЦК України є обґрунтованими. Вирішуючи питання про порядок стягнення вищевказаної суми, суд враховує і наступне. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч.1, 2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З урахуванням наведених норм суд вважає, що ТОВ «Тракєторія», як поручитель, має нести відповідальність за невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, а тому відповідачі мають сплатити вказану суму заборгованості в солідарному порядку. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачі не скористались своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подали до суду відзиву на вимоги позивача та доказів на їх спростування. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів, солідарно, на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved