Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі. Позов обґрунтовано тим, що з 2004 року по 2021 рік сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . В жовтні 2021 року за рішенням суду шлюб розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю. Зазначає, що відповідач не дбає про матеріальне забезпечення дітей, не надає кошти на їх утримання в добровільному порядку. Вказує, що відповідач з 2018 року здійснює підприємницьку діяльність, а також є найманим працівником за основним місцем роботи де отримує заробітну плату. З урахуванням необхідності забезпечення нормального рівня життя дітей, економічних реалій, представник просив стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, з підстав наведених в ньому. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Надав пояснення про те, що в зв`язку з веденням на території України військового стану не отримує дохід вже 2 місяці, надавав позивачці гроші на утримання дітей в розмірі 5000 гривень за січень та 7000 або 8000 гривень за лютий. Син наразі проживає з ним, а не з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 07.10.2021 року рішенням Івано-Франківського міського суду у справі №344/12543/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є сторони спору. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років установлено: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує потреби дітей щодо належного утримання, вік батьків, доходи платника та одержувача аліментів, наявність у платника аліментів нерухомого майна - квартири, рухомого майна - автомобіля, відсутність у нього інших утриманців, а також визнання представником позивача запропонованого відповідачем розміру аліментів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування обставини, що син проживає спільно з ним. Окрім цього, безпосередньо в судовому засіданні надано пояснення, що з моменту розірвання шлюбу син проживав спільно з позивачкою. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1600 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повнолітня. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 13 грудня 2021 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 908 гривень судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial