Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

03.02.2022 позивачка звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визнати недійсною додаткову угоду від 11.04.2012 до договору оренди землі (земельної ділянки кадастровий номер: 6321287500:000:0168) від 14.12.2006. В обґрунтування позовних вимог вказує, що її неповнолітня донька [PERSON] є власницею земельної ділянки, площею 3,8540 га кадастровий номер 6321287500:01:000:0168, що знаходиться на території Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Під час оформлення спадщини позивачка виявила, що в Додатковій угоді від 11.04.2012 до Договору оренди землі від 14.12.2006 року підроблено підпис спадкодавця [PERSON] в графі «Орендодавець», у зв`язку з чим 18.12.2021 звернулася з відповідною заявою до відділення поліції №1 Богодухівського РВП ГУ НП Харківської області. Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12020225240000111, в межах якого на підставі наданих нею зразків підпису та почерку [PERSON] слідчим призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експерту ХНДЕКЦ МВС України К.Г. Дікевичу. При цьому судовий експерт дійшов висновку, що підпис від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» у Додатковій Угоді від 11.04.2012 по Договору оренди землі № б\\н від 14.12.2006 виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Наполягає, що додаткова угода порушує право спадкоємиці - неповнолітньої дитини вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм спадковим майном, зокрема спірною земельною ділянкою, що стало підставою для звернення до суду за захистом її прав. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 08.02.2022 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. 05.04.2022 представник відповідача [PERSON] надав відзив на позов, зі змісту якого вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Вказав, що дійсно 14.12.2006 між відповідачем та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки б/н. 11.04.2012 на підставі додаткової угоди до нього строк дії Договору змінено на 25 років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни, погоджено дату дії Договору з дати державної реєстрації Договору оренди року та збільшено орендну плату до 3% від нормативно грошової оцінки. В 2017 році згідно ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідачем проведена реєстрація похідного речового права на земельну ділянку. Про наявність волевиявлення орендодавця на укладення договору оренди, на думку представника відповідача, свідчить фактична передача йому земельної ділянки та отримання орендної плати після фактичного завершення строку дії Договору оренди, що вказаний у основному договорі. Відповідач, починаючи із 2007 року, по 2022 рік належним чином виконує взяті на себе зобов`язання. [PERSON] не звертався до орендаря з питанням повернення земельної ділянки у зв`язку із закінченням строку дії Договору, а відповідно знав про існування Додаткової угоди від 11.04.2012 та у відповідності з умовами Додаткової угоди отримував орендну плату, ставлячи свій підпис у відомостях або за допомогою поштового переказу, тому не міг не розуміти, що грошові кошти отримує саме за передану ним в оренду земельну ділянку, у тому числі на підставі Додаткової угоди від 11.04.2012. Звернув увагу, що для проведення почеркознавчої експертизи в якості зразків підписів [PERSON] , як таких, що достовірно ним вчинених, заявлені зразки підписів, що були зроблені у період з 2005 по 2015 рік. Однак зразків підпису у період, у який була підписана оскаржувана Додаткова угода, практично не надані. До того ж, позивачкою не заявлено для проведення експертизи достатньої кількості документів, як це передбачено законодавством, що може призвести до невірних висновків експертизи. Посилаючись на вимоги ст.32 ЗУ «Про оренду землі», вважає, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. 21.04.2022 позивачка надала відповідь на відзив, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог з викладених у позові обставин. Вказала, що відповідач не надав жодного доказу, що померлий [PERSON] , як сторона Договору оренди земельної ділянки, особисто здійснював та надав (заяву) волевиявлення на реєстрацію Додаткової угоди від 11.04.2012, як в органах державної реєстрації, в державного реєстратора, так і в ЦНАП. Про вказану реєстрацію померлий нічого не знав, як і не знав про Додаткову угоду. Окрім того, відповідач не надав жодного доказу, що [PERSON] отримував від відповідача орендну плату за користування землею в період з 11.04.2012. Із заявою про виплату не отриманої орендної плати за попередній час звертався, проте докази її отримання відсутні, відсутній ордер чи квитанція на отримання орендної плати за землю з 2012 року. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали, посилаючись на викладені у позові та відповіді на відзив обставини. Наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки підпис в Додатковій угоді від 11.04.2012 вчинений не померлим [PERSON] , а іншою особою, що встановлено в ході досудового розслідування кримінального провадження. На даний час не встановлено лише причетну до кримінального правопорушення особу, досудове розслідування не закінчено. Разом з тим, наявність незаконної додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки порушує права спадкоємиці - неповнолітньої дитини вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм спадковим майном. Зауважили, що позивачка повідомляла відповідача про зміну власника земельної ділянки, проте пропозиції про укладення додаткової угод в зв`язку з цим не надходило, орендна плата за користування земельною ділянкою не сплачується. Не дивлячись на ухвалену судом в порядку забезпечення позову заборону відповідач продовжує безпідставно користуватися земельною ділянкою, погрожує судовою тяганиною. Звернули увагу, що представником відповідача не надано жодного доказу в обґрунтування своїх заперечень. Представник позивача [PERSON] черговий раз в судове засідання не з`явився, просив відкласти, посилаючись на введення воєнного стану в Україні, в зв`язку з чим також вважає неможливим проведення судового засідання в режимі відео конференції. Враховуючи вимоги статті ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, на підставі наданих сторонами доказів. При цьому суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, а заявлені ним причини неявки суд визнає неповажними та свідчать про затягування судового розгляду. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР №063661 [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,8540 га (кадастровий номер 6321287500:01:000:0168 - рілля), що знаходиться на території Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 14.12.2006 між [PERSON] та ТОВ «Агротоп» укладено договір оренди, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування вказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з метою вирощування сільськогосподарської продукції. Договір укладено на 10 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, аналогічний попередньому і на тих самих умовах. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Пунктом 12.5 договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Договір зареєстрований у Валківському районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.09.2007. 11.04.2012 між [PERSON] та ТОВ «Агротоп» укладено додаткову угоду до договору оренди землі №б/н від 14.12.2006, державну реєстрацію якої здійснено у Управлінні Держкомзему у Валківському районі Харківської області 12.09.2012. Згідно пункту 3.1. Додаткової угоди, сторони домовились поновити договір оренди землі на 25 років. Окрім того, до пункту 12.5 внесено зміни, а саме викладено в наступній редакції: перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60707327 від 25.06.2020, [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НОІ №516671 від 25.06.2020, на підставі заповіту, посвідченого Сніжківською сільскою радою Валківського району Харківської області 15.02.2016, зареєстрованого за №34, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 3,8540 га (кадастровий номер 6321287500:01:000:0168 - рілля), що знаходиться на території Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином, [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом від 25.06.2020 отримала спірну земельну ділянку у спадок та є її власником, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №270356214. За даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.08.2011 Сніжківською сільскою радою Валківського району Харківської області, позивач значиться матірю неповнолітньої [PERSON] , актовий запис № 10, а отже являється її законним представником. Відповідно до ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст.15 ЗУ «Про оренду землі» містить перелік істотних умов договору оренди. За змістом ст.ст.18,20 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 27.04.2017 у справі № 6-422цс17. Ч.1 ст.31 ЗУ «Про оренду землі» передбачає, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Ч.ч.1- 5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. За змістом ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Принцип свободи договору закріплений у ст.6 ЦК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків що обумовлені ним. Без волевиявлення сторони не можливо вчинення договору, що узгоджується зі свободою договору, установленого ст.627 ЦК України. Своє волевиявлення на укладення договору, учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов відповідного договору, складання та скріплення підписом письмового документу. Правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення, які повинні бути взаємними та двосторонніми. Сторони, якщо дійшли згоди, щодо усіх істотних умов договору оренди, підписують документ надаючи згоду в установленій формі. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.2 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Ч.2 ст.78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано докази направлення [PERSON] пропозиції укласти додаткову угоду від 11.04.2012 до договору оренди землі від 14.12.2006, а також докази отримання вказаної пропозиції та погодження її орендодавцем, як і не надано доказів того, що [PERSON] отримував від ТОВ «Агротоп» орендну плату за користування земельною ділянкою в період з 11.04.2012. Державна реєстрація договору оренди землі від 14.12.2006 здійснена 05.09.2007, отже строк дії договору сплив 05.09.2017. Згідно наданого позивачкою висновку судово-почеркознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/24583-ПЧ від 03.12.2021, виконаної в межах кримінального провадження №12020225240000111, підпис від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» у додатковій угоді від 11.04.2012 до договору оренди землі №б/н від 14.12.2006 виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Суд приймає до уваги, що судовий експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384,385 КК України. Будь-яких доказів, які не були предметом дослідження під час проведення судової експертизи та могли б вплинути на її висновок, представником відповідача не надано. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, відсутність доказів згоди [PERSON] на укладання додаткової угоди, наявність висновку судового експерта про її підписання не [PERSON] , а іншою особою, суд доходить висновку, що додаткова угода від 11.04.2012 підписана іншою особою. Таким чином, вимога позивача про визнання додаткової угоди від 11.04.2012 до договору оренди землі №б/н від 14.12.2006 є обґрунтованою. На адресу нового власника - неповнолітньої [PERSON] або її законного представника [PERSON] відповідач жодних листів-пропозиції щодо поновлення договору оренди землі від 14.12.2006 також не направив. Враховуючи вимоги ч.4 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» та недосягнення згоди між сторонами договору щодо його істотних умов, переважне право ТОВ «Агротоп» припинилося, а від так строк дії договору оренди земельної ділянки від 14.12.2006 припинився 05.09.2017. Оскільки судом встановлено недійсність додаткової угоди б/н від 11.04.2012 до договору оренди землі №б/н від 14.12.2006, та припинення орендних відносин між [PERSON] та ТОВ «Агротоп» з 05.09.2017, суд вважає необхідним скасувати запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6321287500:01:000:0168, що належить на праві власності [PERSON] . Оскільки понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved