Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 14 липня 2018 року у Коломийському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 23. Від шлюбу у сторін дітей не має. Позивач вказує, що під час спільного проживання у них спочатку склались нормальні сімейні відносини, але пізніше протягом останнього року вони припинилися з вини відповідача, оскільки останній почав зловживати спиртними напоями, постійно їй погрожувати. Відповідач вчиняв сварки, внаслідок чого сторони припинили ведення спільного господарства, як подружжя разом не проживають тривалий час, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо. Позивач не вважає за можливе продовжувати в майбутньому сімейне життя з відповідачем та зберігати зареєстрований шлюб. Просить суд розірвати між ними шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ", а також стягнути судові витрати з відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 29.04.2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши подану заяву представника позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56СК ). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам, а шлюб існує формально. В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились відносини, спільне життя у них не склалося, сторони припинили ведення спільного господарства та як подружжя разом не проживають тривалий час, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд доходить висновку, що сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище " [PERSON] " як вона цього просить. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн., які були сплачені позивачем, що підтверджується квитанцією №333412 від 20.04.2022 р. (.а.с. 7), а також судовий збір в сумі 992,40 грн. (а.с.3). На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112,113,160 СК України та

Outcome: approved