Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

27 квітня 2022 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, за участю третьої особи, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на [PERSON] у розмірі 1/4 частки від усіх його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що 30.10.2013 між сторонами було укладено шлюб, у шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Станом на момент подання позову дочка проживає з позивачем у Федеративній Республіці Німеччина, відвідує там школу, усі витрати несе позивач. Позивач зазначає, що відповідач не сплачує аліменти, стягнення за виконавчими документам з відповідача не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, неповнолітніх дітей на утриманні не має. Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.1-5). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 27.04.2022 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.26). Ухвалою суду від 28.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.29). 13.05.2022 до суду надійшла заява відповідача - [PERSON] про визнання позову в повному обсязі. Не заперечує проти стягнення вказаного розміру аліментів, оскільки [PERSON] на даний час спільно з їхньою дочкою проживає в Німеччині. Просить судовий розгляд проводити за його відсутності. 16.05.2022 представник позивача [PERSON] подав заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, письмових пояснень та заперечень не надав. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Сторони між собою перебувають у шлюбі з 30.10.2013. Згідно свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 14.02.2014 серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №320. Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки Відділу паспортної, реєстраційної та міграційної роботи 25 про реєстрацію місця проживання від 01.02.2021 [PERSON] , [INFO] , з 01.02.2021 зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.10). Згідно довідки Органу реєстраційного обліку 3юд, Паспортний відділ. Відділ прописки. Відділ реєстрації про реєстрацію місця проживання від 15.03.2022 [PERSON] , [INFO] , з 15.03.2022 зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.12). Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з частинами першою та другою статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновку, що батьки дитини повинні забезпечити її утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого для певного віку дитини, як мінімальної гарантії для збереження її здоров`я та розвитку. При цьому кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки обов`язок щодо утримання дітей покладений на обох батьків. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що в свою чергу відповідає конкретним обставинам справи, та не заперечується відповідачем. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду, з 27 квітня 2022 року. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати , пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Таким чином суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Позивач у позові просила стягнути з відповідача на її користь 7 500 грн. витрат на правову допомогу (а.с.1-5). Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат, які позивач поніс у зв`язку із зверненням до суду: усна консультація стосовно обставин справи - 1000 грн., вартість підготовки позовної заяви - 4 000 грн., збір необхідних для позовної заяви документів та їх переклад - 1 500 грн., вартість підготовки процесуальних документів та заяв, щодо розгляду справи за відсутності позивача та представника позивача - 1 000 грн. Загальна сума витрат становить - 7 500 грн. (а.с.17). Згідно договору №6к/2022 від 19.04.2022 Адвокатське об`єднання "Індекс", в особі керуючого партнера [PERSON] та [PERSON] уклали договір про надання правової допомоги (а.с.18-22). У відповідності до додатка №1 до договору про надання правової допомоги №6к/2022 від 19.04.2022 сторони узгодили, що вартість роботи з підготовки всієї необхідної документації, позовної заяви про стягнення аліментів є фіксованою та становить 7 500 грн., а також вартість забезпечення участі в кожному судовому засіданні в розмірі 1000 грн., за кожне судове засідання за участі адвоката. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 27.04.2022, [PERSON] та Адвокатське об`єднання "Індекс" склали акт приймання-передачі наданих послуг про те, що згідно з Договором №6к/2022 від 19.04.2022 виконавцем були надані послуги, загальна сума наданих послуг становить 7 500 грн. Замовник не має претензій до якості наданих послуг та строків їх надання (а.с.24). Відповідно до меморіального ордеру №@PL325846 від 19 квітня 2022 з банку платника АТ КБ "ПриватБанк" отримувачу Індекс АО перераховано грошові кошти у сумі 15 000 грн., призначення платежу: оплата вартості правової допомоги, згідно договору 6к/2022 від 19.04.202, [PERSON] (а.с.25) Так, суд вважає за необхідне зауважити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 (адміністративне провадження № К/9901/27657/20) зазначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, суд звернув увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена для визначення розміру витрат, в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником відповідача, а отже є визначеним. Зважаючи на вищевикладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7 500 грн. витрат на надання правничої (правової) допомоги. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 992 гривні 40 копійок судового збору на користь держави. На підставі та

Outcome: approved