Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В обґрунтування позову позивач вказав, що [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , які надаються Акціонерним товариством «Оператором газорозподільної системи «Вінницягаз» до її оселі, однак не оплачує їх. Приєднанням відповідача до умов типового договору розподілу природного газу є документальне підтвердження споживання природного газу. У зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язків по оплаті за розподілений йому природний газ в період з січня 2020 року по серпень 2021 утворилась заборгованість в сумі 2717,56 гривень, що нарахована відповідно до норм Кодексу газорозподільних систем. На суму цього боргу позивачем нараховано 3% річних в розмірі 230,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 521,68 грн. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості з урахуванням 3% річних та втрат від інфляції у загальній сумі 3469,24 грн. та понесені позивачем витрати за оплату судового збору в розмірі 2270,00 грн. У судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву з проханням справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав. В матеріалах справи наявна заява від 06.10.2021 (а.с. 37), у якій позивач зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не вперше не з`явилася, відзиву не надіслала. Про розгляд справи неодноразово повідомлена належним чином. Подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що її представник перебуває на службі у Збройних Силах України і вона не має змоги залучити іншого представника з фінансових причин. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є \~розумність строків розгляду справи судом (частина 2 статті 2 ЦПК України). Цей основний принцип повинен бути дотриманий навіть в умовах воєнного стану. З матеріалів справи вбачається, що справа перебуває в провадженні суду з вересня 2021 року, тобто тривалий час до введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022. Представник відповідача брав участь у підготовчому провадженні, перше судове засідання із розгляд по суті призначалося ще до початку воєнного стану. Судовий розгляд відкладався неодноразово. Отже, відповідач не була позбавлена права на професійну правничу допомогу під час підготовчого провадження і реалізувала це право ефективно. Крім того, відповідачу і її представнику було надано достатньо часу для підготовки до судового розгляду. У заяві про відкладення розгляду справи, яка надійшла до суду 06.06.2022, відповідач не навела вагомих обставин, які перешкоджають суду здійснити розгляд справи без особистої присутності представника відповідача у судовому засіданні, у той час коли він брав ефективну участь у підготовчому провадженні, під час якого були зібрані усі докази у справі і представник не заперечував проти закриття підготовчого провадження. Не наведено таких обставин і в заяві представника аналогічного змісту, яка надійшла до суду 07.06.2022. Враховуючи те, що представник має можливість надсилати до суду заяви і клопотання поштою, він не був позбавлений можливості викласти свої доводи і міркування у письмовій формі. Згідно з частиною 4 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 2. Процесуальні дії у справі 21.09.2021 відкрито провадження у справі і постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 07.12.2021 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи розпочато зі стадії відкриття провадження у справі. 26.01.2022 у справі закрито підготовче провадження та призначено її до судового розгляду по суті. 08.06.2022 постановлено ухвалу про здійснення заочного розгляду справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 3. Фактичні обставини, встановлені судом і зміст спірних правовідносин На ім`я [PERSON] в Акціонерному товаристві «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» як на споживача послуг з розподілу природного газу\~ відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , присвоєний ЕІС-код № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними довідок АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» від 27.08.2021 по особовому рахунку, а також про фактичний обсяг споживання природного газу за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року та за період з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року. За даними виписки з особового рахунку споживача [PERSON] , яка містить інформацію про особу відповідача, про газифікований об`єкт (адреса, опалювальна площа, кількість проживаючих, газові прилади), лічильник газу розташований не в опалювальному приміщенні. З січня 2020 по серпень 2021 [PERSON] не здійснювала оплату за послуги розподілу природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 2717,56 грн що підтверджується випискою з особового рахунку споживача про фінансовий стан. За даними довідок про фактичний обсяг споживання природного газу за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року та за період з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року, за особовим рахунком відповідача [PERSON] об`єм газу для розрахунку на 2020 рік становив 563,28 м. куб., об`єм розподіленого відповідачеві газу для розрахунку на 2021 рік становив 1554,27 м. куб. Позивачем проведено розрахунок 3 % річних та витрат від інфляції за договором розподілу природного газу з відповідачем за період з січня 2020 року по серпень 2021 року, та нараховано 3 % річних на суму 230,00 грн., витрат від інфляції на суму 521,68 грн. Основним видом економічної діяльності Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» є розподіл газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи, що підтверджується даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 4. Оцінка суду і норми права, застосовані судом Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Частиною 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг, серед іншого, віднесено послуги з постачання та розподілу природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до вимог частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до статті 1 Закону України\~«Про\~ринок\~природного газу» постачання природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Постачальник природного газу це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» є оператором газорозподільної системи (скорочено Оператор ГРМ) і надає послуги саме із розподілу природного газу, і такі послуги не включають в себе послуги з постачання природного газу. Згідно з частинами 1, 2 статті 40\~Закону\~України\~«Про ринок\~природного\~газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Типовий договір розподілу природного\~газу затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор) від 30.09.2015 № 2498. За змістом частини 2 статті 205 Цивільного кодексу України, укладання договору, шляхом вчинення виключно конкретних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договором приєднання\~є\~договір,\~умови\~якого\~встановлені однією\~із\~сторін\~у формулярах\~або\~інших\~стандартних формах,\~який\~може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання\~другої\~сторони до\~запропонованого\~договору\~в цілому;\~друга\~сторона\~не може\~запропонувати\~свої\~умови договору.\~(частина\~1\~статті 634 Цивільного кодексу України). Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642\~ЦК\~України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Аналогічні положення передбачені Главою VI Кодексу газорозподільних систем. Згідно з пунктом 4 Розділу 3 Глави VI Кодексу газорозподільних систем, укладення Договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та Споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт (пункт 5 Розділу 3 Глави VI Кодексу газорозподільних систем). Таким чином, для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ; мати документально підтверджене споживання природного газу. Відповідачем виконана одна із умов для приєднання до договору розподілу природного газу: в матеріалах справи наявне документальне підтвердження споживання природного газу (довідка по особовому рахунку із зазначенням показників лічильника). Матеріали справи не містять доказів про звернення відповідача із заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу. Отже, між сторонами виникли договірні відносини щодо надання АТ «Оператор газорозподільчої системи «Вінницягаз» послуг з розподілу (доставки) природного газу до будинку відповідача, а остання прийняла ці послуги, користуючись природним газом (тобто прийняла оферту). Обов`язкова наявність двосторонньої підписаної угоди між надавачем та споживачем послуг законом не передбачена. Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними, навіть при відсутності підписаного договору про надання таких послуг неодноразово висловлювався Верховний Суд, зокрема у постанові від 26.04.2016 у справі № 6-2951цс15, у постанові від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, у постанові від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду 07.07.2020 у справі № 712/8916/17. Таким чином, з цього питання сформовано сталу судову практику. Порядок розрахунків \~за договором \~розподілу природного \~газу встановлений\~Розділом 6 Глави VI Кодексу газорозподільних систем. Зокрема, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. За наявності порушень побутовим споживачем, визначених главою 2 розділу XI цього Кодексу, крім пункту 3 глави 2 розділу XI цього Кодексу, до розрахунку річної замовленої потужності (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача за період такого порушення включаються обсяги на рівні планових об`ємів споживання, що розраховуються виходячи з групи споживання побутового споживача відповідно до додатка 1 до цього Кодексу. З 01\~січня\~2021\~року\~річна\~замовлена потужність\~об`єкта\~(об`єктів)\~споживача на\~розрахунковий\~календарний\~рік визначається\~Оператором\~ГРМ виходячи\~з\~фактичного обсягу\~споживання\~природного\~газу цим\~об`єктом\~за\~газовий\~рік,\~що\~передував\~розрахунковому календарному\~року,\~який\~визначається\~відповідно до\~вимог\~цього\~Кодексу,\~але\~не\~може бути\~меншою\~за: 39\~куб.м\~-\~для\~об`єкта\~побутового споживача,\~на\~якому\~природний газ\~використовується тільки\~для\~приготування\~їжі; 126\~куб.м\~-\~для\~об`єкта побутового\~споживача,\~на\~якому\~природний газ\~використовується\~для\~підігріву води\~та\~приготування\~їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Тариф на послуги розподілу природного газу, зокрема і для АТ «Оператор газорозподільчої системи «Вінницягаз», встановлюється Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Доказів на спростування визначеної позивачем кількості розподіленого відповідачу природного газу за газовий рік, що передував відповідному розрахунковому календарному року, відповідач суду не надала. З огляду на наведене, нарахування за спожитий природний газ за вказаною Позивачем адресою здійснюються відповідно до положень Правил постачання на підставі об`єму спожитого по об`єкту споживача природного газу, що визначено за даними Оператора ГРМ відповідно до вимог Кодексу з урахуванням розроблених Міністерством палива та енергетики України Методик та на підставі умов договору з розподілу природного газу. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачу було правомірно нараховано щомісячну плату за розподіл газу, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу з урахуванням коефіцієнта приведення до стандартних умов. Оскільки відповідач з січня 2020 року по серпень 2021 отримувала послуги з розподілу природного газу, однак жодного разу не здійснювала оплату наданих послуг, таке призвело до утворення заборгованості у загальній сумі 2717,56 грн, яку відповідач повинна сплатити на користь позивача. Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Так, стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625\~ЦК\~України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Як встановлено судом, відповідач вчасно не сплачував щомісячну плату за розподіл газу. Розмір заборгованості підтверджується наданою позивачем довідкою по особовому рахунку. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей\~12,\~81 ЦПК України\~є його процесуальним обов`язком. Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послугу розподілу природного газу в сумі 2717 (дві тисячі сімсот сімнадцять) гривень 56 копійок, три проценти річних в сумі 230 (двісті тридцять) гривень, інфляційні втрати в сумі 521 (п`ятсот двадцять одна) гривня 68 копійок. 5. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Outcome: approved