Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 5,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Йосипівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області згідно державного акту на право власності на землю серії Р2 №492513, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 91 22.08.2002 року. Заявниця є спадкоємцем за законом, постійно проживала разом із спадкодавцем, постійно була зареєстрована з нею за однією адресою, тому вважається такою, що прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК. Звернувшись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Вовк Н.В., заявниця отримала відмову у видачі свідоцтва на спадщину, у зв`язку із розбіжностями в документах, що підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку, а саме: державний акт на право власності на землю виданий на ім`я [PERSON] , яке не відповідає прізвищу та по-батькові спадкодавця, тому нотаріус рекомендував звернутися до суду з питання встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Листом від 14.01.2022 року № К Вільшанська селищна ради Кіровоградської області повідомила, що згідно даних Держгеокадастру, Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 492513, зареєстрований в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю па території Йосипівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області за записом № 91 від 22.08.2002 року було видано [PERSON] . Однак в самому державному акті на право приватної власності на землю на території Йосипівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області за записом N 91 від 22.08.2002 року та в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії КР № 0212305, було зроблено помилку в прізвищі та по-батькові власника вищевказаних правовстановлюючих документів, а саме: замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Про що свідчать записи погосподарських книг Йосипівської сільської ради. Із даних записів видно, що « [PERSON] » та « [PERSON] » є однією і тією ж особою». При зверненні до Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області з проханням виправити відомості в правовстановлюючому документі, заявниця отримала відмову в зв`язку з тим, що у Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області наразі відсутні повноваження на виправлення помилки. Посилаючись на вказані обставини, заявник просила суд встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , за її життя, правовстанавлюючого документу: державного акту серії Р2 №492513, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №91 від 22.08.2002 року, оскільки встановлення даного факту необхідно їй для оформлення спадщини після смерті матері. Ухвалою суду від 28 лютого 2022 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 27). Представник заявника, діюча на підставі ордеру від 28.01.2022 року,в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, проте направила на адресу суду заяву, відповідно до якої вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд справу розглядати за її відсутністю. Представник заінтересованої особи - Вільшанської селищної радив судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом відповідно до ст. 128 ЦПК України, однак надали до суду заяву, згідно якої просили суд розглядати справу за їх відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечували. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документупідлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.07.2021 року (а.с. 11). Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 5,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Йосипівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області згідно державного акту на право власності на землю серії Р2 №492513, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 91 22.08.2002 року. Звернувшись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Вовк Н.В., заявниця отримала відмову у видачі свідоцтва на спадщину, у зв`язку із розбіжностями в документах, що підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку, а саме: державний акт на право власності на землю виданий на ім`я [PERSON] , яке не відповідає прізвищу та по-батькові спадкодавця, тому нотаріус рекомендував звернутися до суду з питання встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до листа від 14.01.2022 року № К Вільшанської селищної ради Кіровоградської області, Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 492513, зареєстрований в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю па території Йосипівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області за записом № 91 від 22.08.2002 року було видано [PERSON] . Однак в державному акті на право приватної власності на землю на території Йосипівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області за записом N 91 від 22.08.2002 року та в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії КР № 0212305, було зроблено помилку в прізвищі та по-батькові власника вищевказаних правовстановлюючих документів, а саме: замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Позасудовим шляхом виправити дану помилку заявниця не має можливості, що підтверджується відповіддю Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, оскільки у відділу відсутні повноваження на виправлення помилки У відповідності до п. 1 ст. 293 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , за її життя, правовстанавлюючого документу: державного акту серії Р2 №492513, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №91 від 22.08.2002 року. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд вважає, що вище наведені докази достовірно підтверджують той факт, що державного акту серії Р2 №492513, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №91 від 22.08.2002 року, належить [PERSON] . Встановлення факту належності вказаних документів для заявниці має юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей в написанні прізвища, ім`я та по батькові спадкодавця, [PERSON] , позбавляє її можливості оформити спадщину. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню. Судовий збір у справі складає 496,20 грн., які сплачені заявником при зверненні до суду (а.с. 1).

Outcome: approved