Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 13077,97 грн. за кредитним договором № б/н від 08.11.2016 р. та судові витрати. При цьому позивач посилався на такі обставини. Відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 08.11.2016 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 5606 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідачка надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Підписана відповідачкою генеральна угода разом з Умовами та Правилами, Тарифами складає між нею та банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг та генеральною угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує та має заборгованість станом на 02.09.2018 р. у розмірі 13077,97 грн. Ухвалою суду від 16.10.2018 р. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 26.06.2019 р. ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Кес А.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. У подальшому представник позивача у судове засідання не з`явився, однак від позивача до суду надійшли заяви з проханням розглянути справу за відсутності його представника, у заявах також зазначено, що позивач проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала повністю. Пояснила, що генеральна угода про реструктуризацію заборгованості від 08.11.2016 р. нею не підписувалась, до укладення генеральної угоди ніяких звернень позивача до неї не було. У подальшому відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, від неї також не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. Представник позивачки Задояний Ю.В. у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, від нього також не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та їх представників і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач АТ КБ «ПриватБанк» у своїй заяві до суду не заперечував проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши письмові докази: анкету-заяву позичальника від 23.09.2010 р., генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 08.11.2016 р., витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості [PERSON] , виписку по рахунку [PERSON] , довідку АТ КБ «ПриватБанк» про видані кредитні картки на ім`я [PERSON] від 15.02.2020 р., інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеної між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг б/н від 08.11.2016 р. банк надав відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 5606 грн. на строк 6 місяців з 08.11.2016 р. по 31.05.2017 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов`язання позичальника про повернення кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,083 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальниця надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 970,08 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.05.2017 р. Підписана відповідачкою [PERSON] генеральна угода разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між банком та клієнтом кредитний договір, про що свідчить підпис відповідачки у генеральній угоді. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Своїм підписом у генеральній угоді відповідачка [PERSON] підтвердила, що ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, підтвердила факт отримання загальної інформації про умови кредитування в ПриватБанку. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг та генеральною угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленої кредитної лінії. Відповідачка [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08.11.2016 р., укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , заборгованість за кредитним договором станом на 02.09.2018 р. становить 13077,97 грн., яка складається з: - 5606 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 1344,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4484,80 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 1642,98 грн. - штраф відповідно до п. 2.2. генеральної угоди. Сума заборгованості за тілом кредиту, розмір процентної ставки за користування кредитом визначені п. 2.1. генеральної угоди, можливість стягнення пені за порушення позичальником зобов`язань з погашення заборгованості - пунктом 2.8. генеральної угоди. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частина 1 ст. 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною першою ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки [PERSON] не виконала свої зобов`язання по сплаті кредиту належним чином, то вона повинна нести цивільно-правову відповідальність за невиконання зобов`язання, у генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг [PERSON] своїм підписом підтвердила запропоновані їй умови кредитного договору. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні вказала, що генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 08.11.2016 р. вона не підписувала. Представником відповідачки Задояним Ю.В. для підтвердження цієї обставини було заявлене клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, ухвалою суду від 12.01.2022 р. така експертиза у справі була призначена. На вирішення експертів було поставлене запитання: «Чи виконаний підпис та рукописний текст дати підписання договору, які складені від імені [PERSON] , у договорі (Генеральное соглашение о реструктуризации задолженности и присоединении к Условиям и правилам предоставления банковских услуг) між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] від 08.11.2016 року, [PERSON] чи іншою особою?» Проведення експертизи було доручене експертам Черкаського НДЕКЦ МВС України. У зв`язку з ненаданням відповідачкою [PERSON] експериментальних зразків підпису та почерку (цифрових записів) з експертної установи до суду надійшло повідомлення від 01.06.2022 р. про неможливість проведення експертизи. Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Оскільки відповідачка [PERSON] фактично ухилилась від участі у експертизі, тому необхідно відмовити у визнанні факту, для з`ясування якого експертиза була призначена, - факту непідписання відповідачкою генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 08.11.2016 р. У своїй письмовій заяві до суду відповідачка просила застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що підстав для застосування наслідків спливу позовної давності немає. Позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності, ним був наданий кредит в сумі 5606 грн. відповідно до п. 2.1. генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 08.11.2016 р., сплата заборгованості мала здійснюватися щомісячно, остання сплата повинна бути не пізніше 31.05.2017 р. Позовна заява до суду надійшла 09.10.2018 р. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, то з неї на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути заборгованість за вказаним вище договором в розмірі 13077,97 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1762 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved