Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] грошові кошти у розмірі 132 600,00 грн., до складу яких входять проценти за користування грошовими коштами за період з 04.05.2021 р. по 03.10.2021 р. у розмірі 27 000,00 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 04.05.2021 р. по 26.10.2021 р. у розмірі 105 600,00 грн. Позов обґрунтований тим, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики № 1 від 03.04.2021 р., за умовами якого [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн. та зобов`язався сплачувати за користування ними 15% від суми позики щомісячно, а також 2% від суми позики за кожен день прострочення виплати. Зобов`язань за цим договором [PERSON] належним чином не виконує. [PERSON] своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. Судом з`ясовано, що у матеріалах справи наявна копія договору позики № 1 від 03.04.2021 р. з додатком, зі змісту якого випливає, що його сторонами є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7 - 8, 9). Між цим, цей договір не містить підпису [PERSON] , а містить підпис лише [PERSON] . Разом з тим, у матеріалах справи наявна копія додатку до договору позики № 1 від 03.04.2021 р. - розписка про тримання грошей, відповідно до якої [PERSON] отримав від [PERSON] на виконання договору позики № 1, укладеного між ними 03.04.2021 р., та зобов`язується повернути їх через рік, також гарантує сплату 15% від суми позики кожного місяця за користування грошовими коштами та виплати штрафів, передбачених вказаним договором позики (а. с. 9). Також у матеріалах справи наявна розписка з змістом, наведеним вище, проте написана рукописним текстом (а. с. 10). Ці розписки 03.04.2021 р. підписані [PERSON] . За таких обставин Суд вважає, що договір позики № 1 від 03.04.2021 р. є частиною правочину, вчиненого 03.04.2021 р. між [PERSON] та [PERSON] щодо позики грошових коштів, пунктом 4.4 зазначеного договору визначено, що у разі прострочення виплати за користування грошовими коштами, а також повернення загальної суми позики позичальник має сплатити санкції у розмірі 2% від суми позики за кожен день прострочення. Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 546, частиною другою статті 547 та статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) 03.04.2021 р. було укладено договір позики грошових коштів, на підставі якого перший передав у власність другого грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн., при цьому другий зобов`язався їх повернути першому через рік та сплачувати за користування ними проценти у розмірі 15% щомісячно від суми позики, та сплатити неустойку (пеню) за прострочення сплати процентів за, зокрема, користування грошовими коштами у розмірі 2% від суми позики за кожен день прострочення. Докази, які б вказували на сплату [PERSON] процентів за користування позикою, у матеріалах справи відсутні. При цьому зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] такі проценти не сплачував. Доказів, які б це спростовували, [PERSON] не подав. Письмова вимога від 06.10.2021 р. [PERSON] щодо сплати процентів та штрафу була направлена [PERSON] 06.10.2021 р., проте станом на 27.10.2021 р. вручена не була (а. с. 17, 18, 19). Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до розрахунку, який наведено у позовній заяві, розмір процентів за користування грошовими коштами за період з 03.04.2021 р. по 04.10.2021 р., тобто за шість місяців, становить 27 000,00 грн. (15% від 30 000,00 х 6 місяців). При цьому Суд звертає увагу, що прохальна частина позовної заяви містить описку щодо періоду, за який [PERSON] просить стягнути проценти, оскільки у розрахунках зазначено інші періоди, які є правильними. Згідно з розрахунком, який наведено у позовній заяві, розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань зі сплати процентів за період з 04.05.2021 р. по 26.10.2021 р. становить 105 600,00 грн. (2% від 30 000,00 х 176 днів). Однак такий розмір не відповідає вимогам статті 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", якими передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань зі сплати процентів за період з 04.05.2021 р. по 26.10.2021 р. , зважаючи на наведене у попередньому абзаці, становить 2 287,40 грн.: Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня 04.05.202122.07.20218030 000.007.515986.30 23.07.202109.09.20214930 000.00816644.38 10.09.202126.10.20214730 000.008.517656.71 Всього: 2 287.40 Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме - на його користь з [PERSON] має бути стягнуто грошові кошти у розмірі 29 287,4 грн., до складу яких входять проценти за користування грошовими коштами за період з 03.04.2021 р. по 03.10.2021 р. (за шість місяців) у розмірі 27 000,00 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань зі сплати процентів за період 04.05.2021 р. по 26.10.2021 р. у розмірі 2 287,40 грн. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 292,87 грн.

Outcome: partial