Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

У січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 31 163,12 грн, 3% річних у розмірі 1 238,34 грн та інфляційної складової боргу 3 248,81 грн, посилаючись на те, що внаслідок несумлінного ставлення відповідача до своїх обов`язків як власника квартири по сплаті сум за спожиті житлово-комунальні послуги, позивач зазнає збитків стосовно утримання будинку. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату судового збору. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою місця знаходження майна, однак конверт з вкладеннями повернувся до суду із відміткою «адресат відсутній». Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності належно сповіщених учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. ТОВ «ПУЕЦ» надає послугу з управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] згідно Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 11.10.2019 /а.с.18-24/ (далі - Договір). Таким чином, позивач є управителем багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] . Договором визначено, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком становить 8,08 грн на місяць за 1 кв.м. загальної площі для нежитлових приміщень у підвалі, 9,98 грн на місяць за 1 кв.м. загальної площі для житлових приміщень та нежитлових приміщень на 1-му та вище поверхах. [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] , загальна площа 49,9 кв.м., що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.17/, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /т.2 а.с.37/. Згідно ч. 1 ст. 6-1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. У відповідності Закону України № 2189-VIII до п. 6) ч. 1 ст. 1 індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Як вбачається із матеріалів справи, для забезпечення надання житлово-комунальних послуг за адресою [ADDRESS] , позивачем було укладено: договір № 107-0 на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012; договір № 2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження твердих побутових відходів від 01.10.2012; договір № 47 на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів від 01.10.2012; підрядний договір № 16-08-2013 на технічне обслуговування та ремонт диспетчерських систем. Підтвердженням того, що позивачем дійсно надавалися житлово-комунальні послуги є копії Актів про надання послуг, приймання послуг, здачі-приймання робіт /т.1 а.с.27 - т.2 а.с.36/. Отже, відповідач є споживачем послуг, які надаються позивачем. За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України № 2189-VIII визначено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з п. 4 Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 25.10.2019 року, кожен співвласник зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. У разі несвоєчасного внесення платежів сплачувати пеню у розмірі, встановленому законом/договором. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач належним чином не здійснює оплату вартості житлово-комунальних послуг, та на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок, відповідно до якого за відповідачем наявний борг за житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2019 по 31.12.2021 у розмірі 31 163,12 грн. Визначаючи розмір заборгованості відповідача за оплату житлово-комунальних послуг, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий позивачем розрахунок, як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих сум, здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм та пропорційно до загальної площі належної відповідачу квартири. Отже, суд вбачає позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача у розмірі 31 163,12 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідач не виконав грошове зобов`язання, а отже він, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно із наданим позивачем розрахунком, судом встановлено, що 3% річних за період з 01.08.2019 по 31.12.2021 становить 1 238,34 грн, інфляційне збільшення боргу за період з 01.08.2019 по 31.12.2021 становить 3 248,81 грн. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку не надано. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість позову, а відтак, необхідність задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 481 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved