Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

У травні 2022 року до суду звернулася [PERSON] з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що від шлюбу, який розірвано у 2013 році, сторони мають спільну дитину [PERSON] . За рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 06.09.2019 з [PERSON] стягувалися аліменти на утримання повнолітньої доньки до закінчення навчання в Університеті [PERSON] в Кошицях (Словаччина), але не більше, ніж до досягнення нею повноліття, хоча [PERSON] просила стягувати аліменти до закінчення навчання без конкретизації навчального закладу. Після завершення навчання у вищезазначеному навчальному закладі [PERSON] вступила на денну форму навчання терміном 2 роки в університет [PERSON] . Каменського з 10.09.2021. Однак, оскільки рішення суду від 06.09.2019 мало чітке формулювання щодо навчального закладу відповідач оскаржив дії державного виконавця та його скарга була задоволена ухвалою Решетилівського районного суду від 15.12.2021, яка була залишена в силі ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20.04.2022, у зв`язку з чим аліменти не стягуються з [PERSON] . Позивачка зазначає, що відповідач отримує державне пенсійне забезпечення як пенсіонер МВС та офіційно здійснює адвокатську діяльність. Крім офіційної сплати аліментів на утримання спільної доньки жодної участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні не приймає. Крім того, з вересня 2021 року по квітень 2022 року аліменти на дитину надходили лише з його пенсії. Посилаючись на вищезазначені обставини, позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 10.09.2021 та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадяти трьох років, в залежності яка з цих обставин настане першою. Ухвалою судді від 09.05.2022 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 06.06.2022. \~ \~ \~ \~Позивачка у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. У судове засідання не з`явився відповідач, 06.06.2022 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, вважає вимоги позивачки безпідставними та необґрунтованими (а.с. 48). Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28.01.2013 рішенням Ленінського районного суду м. Полтави шлюб, зареєстрований 11.08.2000 між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 741, розірвано (а.с. 8, 9). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 10). У позовній заяві про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з досягнення дитиною повноліття та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцяти трьох річного віку (а.с. 13-14). Рішенням Решетилівського районного суду вимоги зазначеного вище позову були задоволені, однак зазначено, що аліменти стягуються не до закінчення навчання в будь-якому закладі, а саме в [PERSON] в Кошицях (Словаччина) (а.с. 16-18). Зі змісту ухвали Решетилівського районного суду від 15.12.2021 встановлено, що [PERSON] звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій зазначив, що після закриття 01.09.2021 виконавчого провадження щодо стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у зв`язку із фактичним виконанням рішення Решетилівського районного суду від 06.09.2019, державним виконавцем незаконно було винесено в рамках виконавчого провадження 01.11.2021 постанову про відкриття виконавчого провадження № 67327808 щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання (а.с. 20-22). Вказаною ухвалою суду скаргу [PERSON] на дії державного виконавця було задоволено, постанову державного виконавця від 01.11.2021, яка винесена в рамках виконавчого провадження № 67327808, визнано незаконною та скасовано. Постановою Полтавського апеляційного суду від 20.04.2022 ухвалу Решетилівського районного суду залишено без змін (а.с. 27-29). Постановою державного виконавця Решетилівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Леонович Л.І. від 12.05.2022 виконавче провадження № 67327808 закінчене (а.с. 51). Також судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , в 2021/2022 році зарахована з 10.09.2021 студенткою денної форми навчання на 1 курсі магістратури на денній формі навчання на Факультеті соціально-економічних наук Університету ім. Я.А. Коменського в м. Братиславі, що підтверджується сертифікатом про навчання, переклад якого здійснила перекладачка [PERSON] (а.с. 30, 31-33). Згідно вказаного сертифікату, тривалість навчання становить 2 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Нормами статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 308/2268/16-ц сформульовано позицію, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Судом встановлено, що на даний момент з [PERSON] не стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , яка продовжує навчання, та виконавче провадження з цього приводу закінчене. Також встановлено, що повнолітня донька, яка продовжує навчання, перебуває на повному матеріальному утриманні матері (позивачки) та самостійного доходу не має, оскільки навчається на денній формі навчання в університеті. Відповідач не зазначав жодних обставин, які б підтверджували відсутність можливості у нього сплачувати аліменти на дитину, яка продовжує навчання. Тому суд вбачає підстави для стягнення аліментів з [PERSON] на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання до припинення навчання або досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Щодо вимоги про стягнення аліментів з 10.09.2021, тобто з моменту початку навчання [PERSON] на Факультеті соціально-економічних наук Університету ім. Я.А. Коменського в м. Братиславі, суд зазначає наступне. Положеннями ч. 2 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивачкою [PERSON] не надано доказів, що відповідач [PERSON] ухилявся від сплати аліментів, тому в даному випадку положення ч. 2 ст. 191 СК України не можуть бути застосовані. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~191 СК\~Україниаліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 1 статті 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, від дня звернення до суду з даним позовом та до припинення навчання, але не довше, ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Відповідно до п. 3. ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються\~позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] в розмірі 992,40 грн на користь держави. На підставі\~викладеного,\~та

Outcome: approved