Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ТОВ «Житлосервіс- КР» є управителем частини будинків у Довгинцывському районі міста Кривого Рогу та надає мешканцям району послуги з утримання будинку і прибудинкової території, в тому числі за адресою: [ADDRESS] . Позивач послуги з утримання будинку будинків і споруд та прибудинкових територій будинку [ADDRESS] надавались безперервно. Формування тарифів та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюється по кожному будинку окремо відповідно до Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Додатком до зазначеного Порядку визначено перелік обов`язкових послуг які повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій. Щомісячні нарахування послуг за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території здійснюється у відповідності до Рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 14.12.2011 року № 417, що діяли до 30.04.2017 року, та Рішення № 178 від 12.04.2017 року, яким затверджені тарифи та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.05.2017 року. Перелік послуг, які повинні надаватись для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій визначено Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 435 від 27.12.2011 року та № 231 від 10.05.2017 року. 29.11.2013 року [PERSON] уклала договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ТОВ «Житлосервіс-КР» № 3974. Згідно умов договору споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідачі не виконують свого зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, в результаті чого в період з квітня 2018 року по грудень 2020 рік виникла заборгованість на суму 2357,55 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також інфляційні витрати в сумі 256,94 грн. та три відсотки річних від простроченої суми, в розмірі 153,20 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого, останній заперечує проти задоволення позовних вимог за таких підстав. Позивач у позовній заяві зазначає, що 29.11.2013 року [PERSON] укладено договір з ТОВ «Житлосервіс-КР» про надання послуг на утримання будинків і споруд та прибудинкової території № 3974. Однак, як вбачається з наданого до позовної заяви копії Договору, він не підписаний директором підприємства. Отже договір між [PERSON] та позивачем не є укладеним, а відтак підстави для стягнення заборгованості за цим договором у останнього відсутні. Відповідно до рішення зборів співвласників вказаного багатоквартирного будинку від 29.05.2018 року визначено іншого управителя - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Наш Дім». Однак позивач, не зважаючи на зміну управителя, продовжував здійснювати нарахування за послуги, які фактично не надав. Таким чином, враховуючи вищезазначене, нарахування, що здійсненні позивачем протягом періоду з 01 серпня 2018 року по жовтень 2019 рік є необґрунтованими, безпідставними та неправомірними. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Представник позивача Савчук С.С. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Доповнив, що будинок відповідачів з 01.10.2019 року не обслуговується. Протокол був направлений 22.01.2019 року. Ті збори, які проведено у серпні 2018 року, протокол поданий лише 22.01.2019 року. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечував, згідно відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не надала. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, ТОВ «Житлосервіс- КР» є управителем частини будинків Довгинцівського району міста Кривого Рогу та надає мешканцям району послуги з утримання будинку і прибудинкової території, в тому числі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором про надання послуг з управління будинком, спорудою, або групою будинків і споруд у Довгинцівському районі ( об`єкт № 1) від 23.02.2013 року ( а.с. 5,6). Згідно відомостей Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Довгинцівської районної в місті ради [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 13-14). 29.11.2013 року [PERSON] уклала договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ТОВ «Житлосервіс-КР» № 3974. Згідно умов договору споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим ( а.с. 11). Щодо посилання відповідача, що договір не підписаний директором підприємства, то уд зазначає, що другий примірник договору № 3974 від 29.11.2013 року знаходиться у відповідача [PERSON] , оскільки відповідно до п. 7.4 договору, договір складено у двох примірниках, один з яких зберігається у споживача, другий у відповідача. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 332 ЦК України). Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Згідност.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно дост.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст.20 цього Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно дост. 68 Житлового кодексу Українистроки оплати встановлено -щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України Про житлово-комунальні послугиціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності дост. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно дост. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.2ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судовим розглядом встановлено та відповідачем, що вони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Твердження відповідача щодо зміни управителя, то суд відноситься критично, оскільки згідно доданої копії протоколу від 29.05.2018 року, загальними зборами співвласників було прийнято рішення про визначення управителя та затвердження умов договору з управителем. Заяву та протокол від 29.05.2018 року до Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради, було подано 18.01.2019 року, а вих. № 456/17. Повідомлення про факт взяття протоколу на зберігання було направлено 22.01.2019 року за вих.. № 17/23/373. Враховуючи ц, твердження відповідача про те, що з 01.08.2018 року управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] є ТОВ «Керуюча компанія - Наш дім» є помилковим. Доказів на підтвердження того, що 01.08.2018 року управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] та надавачем послуг з управління багатоквартирним будинком є ТОВ «Керуюча компанія - Наш дім» відповідачами не надано. Таким чином, посилання [PERSON] на пункт 3 прим. 1 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого «Договори про надання послуг з утримання будинків споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього закону, щ регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами ( у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дат набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим договором, стосуються саме ТОВ «ЖитлосервісКР» та підтверджують повноваження позивача щодо надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за період з 01 квітня по 30 вересня 2019 року. Крім того, відповідно до додаткової угоди про внесення змін до акту прийому-передачі будинків, споруд або групи будинків і споруд, який є додатком до договору з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Довгинцівському районі від 21.12.2012 року, у зв`язку з прийняттям рішення мешканцями на загальних зборах, щодо зміни управителя будинку [ADDRESS] , даний будинок вилучено з переліку будинків Довгинцівського району, які було передано ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» в управління з 01.10.2019 року. Враховуючи викладене, ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» був управителем житлового будинку [ADDRESS] з 01.07.2013 року по 01.10.2019 рік. Посилання відповідача [PERSON] на відсутність договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ТОВ «Житлосервіс-КР» також не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, так яка відсутність в матеріалах справи договору про надання житлово-комунальних послуг не тягне за собою недійсність відносин по фактичному наданню таких послуг та не звільняє відповідача від обов`язку внесення оплати за надані йому та спожиті послуги, на чому також ґрунтуються положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги»та правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 27.01.2016 року у справі №6-2864цс15. Крім того, в спірній квартирі з 2010 року зареєстрована також [PERSON] , яка в свою чергу також не виконує обов`язки, щодо оплати послуг ТОВ «Житлосервіс-КР». В свою чергу, суд приймає твердження представника позивача, що ТОВ «Житлосервіс-КР» свої зобов`язання перед відповідачами виконав в повному обсязі. Відповідачі своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачували, в результаті чого в період з квітня 2018 року по грудень 2020 рік виникла заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що становить 2357,55 ( а.с.9). Наданий представником позивача розрахунок заборгованості, відповідно до статей 77-78 ЦПК України відповідачами не спростовано, та належних доказів з цього приводу ними суду не надано. З матеріалів справи вбачається, що правовідносини які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Тому, на дані правовідносини поширюється дія ч. 2ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи наведене вище суд доходить до висновку щодо необхідності стягнення солідарно з відповідачів крім суми боргу за комунальні послуги, інфляційні втрати в сумі 256,94 грн., 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 153,20 грн. ( а.с. 10). При цьому, правильність нарахування зазначених сум відповідачами не спростовувалась. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне стягнути в солідарному порядку з відповідачів, заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у сумі 2357,55 грн., інфляційні втрати в розмірі 256,94 грн., 3% річних 153,20 грн. Розподіл судових витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1909,90 грн. (а.с.1) за подання до суду позову та 192,10 грн. сплачено судовий збір за звернення до суду з заявою про видачу судового наказу. На підставі викладеного

Outcome: approved