Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

15 лютого 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 28 серпня 2011 року, яка утворилася станом на 04 січня 2022 року, в розмірі 26786,99 грн. В обґрунтування заявленого позову вказує, що відповідачка [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 28 серпня 2011 року. При підписанні анкети-заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом в анкеті-заяві, та була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, між сторонами був укладений договір, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, надано кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9600,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідачка при укладенні Договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.52 Договору короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом внесення грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, який розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості. Однак, відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого станом на 04 січня 2022 року у неї утворилася заборгованість в розмірі 26786,99 грн., з яких: 9123,54 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 17663,45 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за Договором № б/н від 28 серпня 2011 року у розмірі 26786,99\~грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 22 лютого 2022 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомлення (виклик) сторін, відкрито провадження по справі. 16 травня 2022 року від відповідачки надійшло клопотання про застосування позовної давності, у якому вона просить застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Вказав, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між сторонами був укладений кредитний договір, тому обставина самого існування кредитного договору не доведена. Надана позивачем анкета-заява № б/н підписана 28 серпня 2011 року, а кредитні картки відповідачці відкрито 06.12.2006 (термін дії 08/15) та 16.08.2013 (термін дії 06/17). Також зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду з вказаним позовом. Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України,\~\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 28 серпня 2011 року відповідачка [PERSON] звернулася до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно з умовами якої відповідачка надала згоду, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідачка вказала, що ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Як вбачається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 28 серпня 2011 року, відповідачка [PERSON] виявила бажання оформити на своє ім`я\~ощадкнижку (депозит). Вказане підтверджується її підписом у Анкеті-заяві від 28 серпня 2011 року. У розділі «відмітки банку» 28.08.2011 року проставлений підпис працівника банку щодо перевірки правильності та достовірності відомостей. Відомості про кредитний ліміт та умови його отримання в заяві відсутні (а. с. 27). Позивачем в обґрунтування вимог надано довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , згідно якої старт карткового рахунку, дата проведення 06.12.2006 року, номер картки [NUMBER] ; 16.08.2013 року відбулася зміна кредитного ліміту та встановлено кредитний ліміт 9600,00 грн.; 10.01.2020 року відбулася зміна кредитного ліміту та зменшено кредитний ліміт 0,00 грн. (а. с. 25). Згідно наданої позивачем довідки, між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким останній було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 06.12.2006, термін дії 08/15; № [NUMBER] , дата відкриття 16.08.2013, термін дії 06/17. До Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 28 серпня 2011 року позивач додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 (а. с. 28, 29-52). Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості за договором № б/н від 28 серпня 2011 року, укладеного між сторонами, станом на 04 січня 2022 року загальна заборгованість за наданим кредитом складає 26786,99 грн., з яких: 9123,54 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 17663,45 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а. с 9-15). Також позивачем надано виписку за договором № б/н за період 06.12.2006 06.01.2022, згідно якої баланс на кінець періоду: - 26786,99 грн. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно\~статті 1049 ЦК\~Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 28 серпня 2011 року процентна ставка не зазначена, також заява не містить строку повернення кредиту (користування ним). Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н від 28 серпня 2011 року, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, як невід`ємні частини договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим позивачем, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року в справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»» та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка безпосередньо підписана відповідачкою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Також позивачем надано суду Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якого вбачається, що існують такі види тарифів: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD». За різними тарифами встановлено різні відсоткові ставки та різні умови, а позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про те, що сторонами були узгоджені умови кредитного договору з обслуговування кредитної картки «Універсальна», та який саме вид кредитки «Універсальна» було узгоджено сторонами. Вказаний Витяг не містить підпису позичальника - відповідачки у справі [PERSON] . Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно ч. ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч. ч. 1-3\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями\~статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданої Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 28 серпня 2011 року вбачається, що [PERSON] виявила бажання щодо оформлення ощадкнижки (депозиту), про що поставила відповідну відмітку. Зазначений розділ передбачав проставляння відміток навпроти запропонованого виду послуг, а саме: платіжна картка кредитка «Універсальна», пенсійна картка, дебетова особиста картка, зарплатна картка, картка Gold, ощадкнижка (депозит), ідентифікація з паспортом, а також необхідно зазначити суму бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/ Gold. У позові не зазначено яку саме кредитну картку було видано відповідачці та не надано належних та допустимих доказів щодо укладення кредитного договору. Використання даних наведених Тарифів є можливим лише за умови, що в Анкеті-заяві позначено про те, яку конкретно картку отримав позичальник, інакше втрачається зв`язок між тарифами та умовами кредитування, які були обрані позичальником, та виходячи з чого має орієнтуватися суд під час розгляду справи. Окрім того, матеріали справи не містять даних про те, що відповідачка при заповненні Анкети-заяви була ознайомлена та погодилась на використання саме цих Тарифів. Анкета-заява не містить таких основоположних умов, виходячи з яких суд мав би реальну можливість установити укладення договору, конкретні його умови, встановити, яка відсоткова ставка мала б відповідати правовідносинам сторін, строк дії цього договору тощо. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом і не може свідчити про умови кредиту. Позивач вказує, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким останній було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 06.12.2006, термін дії 08/15; № [NUMBER] , дата відкриття 16.08.2013, термін дії 06/17. Враховуючи, що предметом позову є правовідносини, які склалися на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 28 серпня 2011 року, факт видачі кредитної картки та встановлення кредитного ліміту на виконання умов Договору від 28 серпня 2011 року банком не підтверджений. Враховуючи вищевикладене, те, що позивачем не надано доказів на підтвердження отримання кредитної картки позичальником, що є предметом розгляду даної справи, оскільки в Анкеті-заяві відсутній номер картки, яку отримав позичальник, крім того, з розділу Анкети-заяви вбачається, що відповідачка виявила бажання отримати ощадну книжку (депозит), не надано доказів на підтвердження отримання кредиту у будь-якій іншій формі, не доведено існування кредитних зобов`язань відповідачки за Договором № б/н від 28 серпня 2011 року, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача за безпідставністю та недоведеністю. Відповідачка у письмовому клопотанні від 16 травня 2022 року послалася на пропуск позовної давності позивачем щодо заявлених вимог. В абз. 3 п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року\~зазначено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо пред`явлення даного позову. Однак, так як позивачу відмовлено у задоволенні позову за недоведеністю, то відсутні підстави для відмови у задоволенні позову за спливом позовної давності. Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено повністю, то не підлягає стягненню з відповідачки на його користь сплачений ним судовий збір, що відповідає положенням ч. 1\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed