Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до Королівської селищної ради, Виноградівської РДА, Виноградівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . 20.05.2014 року бабою позивача було складено заповіт за реєстровим № 884, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Л.Є. про те, що на випадок її смерті все рухоме та нерухоме майно, що належить їй на день смерті вона заповідає по 1/2 (одні другій) двом онукам - позивачу та [PERSON] , [INFO] . Згідно заяви [PERSON] від 01.11.2017 року за реєстровим № 1473, посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Л.Є. повідомила про відмову від прийняття спадщини. На початку листопада 2017 року позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої баби [PERSON] . Згідно листа Виноградівської державної нотаріальної контори від 02.11.2017 року за № 481/01-16 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що позивачем не було представлено правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Позивачу було рекомендовано звернутися у суд для захисту своїх майнових прав. Позивач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно у підготовче\~ судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач-представник Королівської селищної ради, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідач-представник Виноградівської РДА про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явився. Представник третьої особи-Виноградівської державної нотаріальної контори, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно у підготовче\~ судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] померла баба позивача [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть від 13.03.2017 року серії [NUMBER] . 20.05.2014 року бабою позивача було складено заповіт за реєстровим № 884, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Л.Є. про те, що на випадок її смерті все рухоме та нерухоме майно, що належить їй на день смерті вона заповідає по 1/2 (одні другій) двом онукам - позивачу та [PERSON] , [INFO] . Згідно заяви [PERSON] від 01.11.2017 року за реєстровим № 1473, посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Л.Є. повідомила про відмову від прийняття спадщини. На початку листопада 2017 року позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої баби [PERSON] . Згідно листа Виноградівської державної нотаріальної контори від 02.11.2017 року за № 481/01-16 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що позивачем не було представлено правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцеві на підставі п. 4.15 та п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Враховуючи зазначене, врегулювати даний спір позасудовому порядку не має можливості ( п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України (вжиття заходів досудового врегулювання спору). На основі вищевикладеного, позивачу було порекомендовано звернутися у суд для захисту своїх майнових прав. Так, в судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 4.12., 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Водночас, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Як вже мною зазначалося за наслідком звернення до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину, нотаріусом з підстави відсутності правовстановлюючих документів було відмовлено. Як зазначає Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїх постановах від 25 грудня 2013 року по справі 6- 35295св13, від 28 травня 2014 року по справі 6-10784св14 в судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Також особа може звернутися до суду з позовом про захист спадкових прав шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Отже, оскільки за даних обставин відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до ст. 392 ЦК України належним способом захисту права позивача є звернення до суду з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 п. г ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Це положення міститься у Законі України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05. 06. 2003 899-IV (далі - Закон), згідно з яким сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно з ч. 2 ст. 2 цього ж Закону, документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право особи на конкретну земельну ділянку, є державний акт. Згідно ч. 7 ст. 1 Закону право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. До складу спадщини входить земельна ділянка, розміром 2,9 га, яка належала моїй бабусі на підставі сертифікату серії ЗК № 0056267 від 18.02.1997 року на право на земельну частку (пай) - члену колективного сільськогосподарського підприємства КСГП «Нива», виданий на підставі рішення Виноградівської районної державної адміністрації від 11.02.1997 року за № 66. Даний документ був втрачений, а при передачі земельної документації Королівській селищній раді у 2021 році був знайдений. Крім того в тексті документу було неправильно зазначено по-батькові бабу позивача « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Факт належності даного документу спадкодавцю підтверджується її свідоцтвом про народження, листом Виноградівської районної державної адміністрації від 08.11.2016 року року за № с-445/542/03.1-16/925, довідкою Приватного підприємства «Нива» від 20.10.2016 року за № 84, листа Управління Держгеокадастру у Виноградівському районі Закарпатської області від 23.09.2015 року за № 22-703-4.4-995/2-15. Неправильність написання в цьому правовстановлюючому документі по- батькові спадкодавця, могло виникнути у зв`язку з недотриманням транслітерації з угорської мови на українську. Зазначені обставини не дають можливості позивачу оформити право на цю ділянку як спадкоємця. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України заявник у заяв\ про встановлення факту, що має юридичне значення повинен вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. На виконання цієї вимоги процесуального закону повідомляю, що законодавством України не визначено механізму виправлення помилок в правовстановлюючих документах такого типу, окрім як в судового порядку, через встановлення факту, що має юридичне значення. Крім цього, згадана вище норма процесуального закону стосується виключно неможливості одержання або відновлення документів, а не виправлення помилки чи підтвердження належності правовстановлюючих документів особі. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 Про судову практику в справах про встановленню фактів, що мають юридичне значення справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Спадкове майно складається з: земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1526 га, що знаходиться: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ № 023194, виданого на підставі рішення Теківської сільської ради 18- ї сесії 5-го скликання від 22.10.2008 року за № 375, кадастровий № 2121285001:00:001:0063. - земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га, що знаходиться: [ADDRESS] , що належала моїй померлій бабусі [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 431660, виданого на підставі рішення Теківської сільської ради 18- ї сесії 5-го скликання від 22.10.2008 року за № 374, кадастровий № 2121285001:00:001:0053. -будинку з надвірними спорудами, загальною площею 59,5 кв.м., житловою 38,6 кв.м., що знаходиться: [ADDRESS] , що належала моїй померлій бабусі [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 09.12.2008 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Теківської сільської ради від 02.12.2008 року за № 71. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України ст. 1218 Цивільного кодексу України ст. 1233 Цивільного кодексу України визначено, ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України відновлення права позивача на зазначені об`єкти гарантується. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленого позову.

Outcome: approved