Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, шляхом визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Обґрунтовує позов тим, що вона є власником вказаної квартири, у якій зареєстрований [PERSON] . Відповідач у даній квартирі не проживає, його речі і майно у ній відсутні, він не здійснює оплату за комунальні чи інші послуги, що свідчить про те, що він втратив право на користування цим житловим приміщенням. Факт відсутності [PERSON] у даному житловому приміщенні підтверджується актом, виданим ПП «Люкс». Окрім того, відповідач, ймовірно, користується послугами позики грошових коштів у різних установах та вказує своє місце реєстрації, внаслідок чого зазначені установи телефонують позивачу з різного роду погрозами, тому вона змушена була звернутись до Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області. З цих підстав позивач просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування зазначеною квартирою. Ухвалою від 02 травня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання 30 травня 2022 року о 15 годині 15 хвилин. 30 травня 2022 року від представника позивача надійшла заява, у якій він просив проводити розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов. 30 травня 2022 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, згідно з якою позовні вимоги він визнав у повному обсязі, вказав, що він фактично більше двох років не проживає за адресою своєї реєстрації, з власної волі, жодних перешкод у проживанні йому не чинили. Також у вказаній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи слід здійснити за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів, оскільки сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Як убачається з договору дарування квартири від 07 серпня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського і районного нотаріального округу Мартюк Л.О., зареєстрованим в реєстрі за №6565, [PERSON] подарував [PERSON] в дар належну [PERSON] трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 64,50 кв.м., жилою 39,60 кв.м. Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого 25 травня 2001 року начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації О.В. Гнатюком, квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського і районного нотаріального округу Мартюк Л.О. №6565 від 07 серпня 1998 року, про що записано в реєстрову книгу за №67. 29 травня 2001 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації [PERSON] видано технічний паспорт на зазначену квартиру. З будинкової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку [ADDRESS] -бічна вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому, як слідує з вказаної будинкової книги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зняті з реєстрації місця проживання. Також, відповідно до паспорта серії [NUMBER] , виданого Тернопільським МВ УМВС України у Тернопільській області 09 листопада 2006 року, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Як убачається з акту обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) по [ADDRESS] від 14 лютого 2022 року, комісією в складі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було перевірено факт проживання [PERSON] за вказаною адресою. Під час обстеження встановлено, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає у квартирі [ADDRESS] , що також засвідчили свідки. Відповідно до поданої відповідачем заяви про визнання позову, він не проживає у зазначеній квартирі більше двох років. Згідно з заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 20 січня 2022 року, [PERSON] зверталась до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за фактом здійснення відносно неї телефонних дзвінків різних фінансових установ, які вимагають у неї грошові кошти. Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2022 року зобов`язано уповноважену службову особу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] від 20 січня 2022 року. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 41 Конституції України та частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України). Згідно з положеннями частини 1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом установлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є сином позивача, зареєстрований у зазначеній квартирі, але з більше двох років у ній не проживає, про що він сам вказав у заяві про визнання позову, зазначивши, що жодних перешкод у проживанні за вказаною адресою йому ніхто не чинить. За вказаних обставин судом установлено, що відповідач [PERSON] відсутній у квартирі [ADDRESS] понад один рік без поважних на це причин, тому відповідно до ст.\~405\~ЦК України втратив право на користування цим житловим приміщенням. З цих підстав позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Також, у зв`язку з задоволенням позову та визнанням цього позову відповідачем у повному обсязі, відповідно до вимог статті 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] слід стягнути 496,20 грн. судового збору, а 50% судового збору (496,20 гривень) сплаченого [PERSON] при поданні до суду позовної заяви, позивачу слід повернути з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved