Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату в сумі 24 969,76 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та судові витрати у справі. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді контролера. 17 серпня 2020 року його звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком. Проте в день звільнення відповідач не провів з ним повного розрахунку і заборгованість із заробітної плати складає 24\~969,76\~грн. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21\~грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання у справі призначено на 09-00 год. 01 лютого 2022 року, яке в подальшому неодноразово відкладалося. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022\~року строком на 30 днів введено воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався. Останнім Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року №\~2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 04 травня 2022 року №\~27/0/9-22 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ судів Чернігівської області» відновлено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з 05 травня 2022 року. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач в черговий раз не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи; клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Судом установлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді контролера КПП ВОХР. 17 серпня 2020 року позивача звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, що підтверджується витягом з наказу № 47-к від 17.08.2020 року. При звільненні позивача відповідач не провів з ним повного розрахунку; заборгованість із нарахованої, але невиплаченої заробітної плати становить 24\~969,76 грн, про що свідчить довідка, видана головним бухгалтером Заводу «Радар» від 09.08.2021 року № 173. Згідно з довідкою про доходи вих. № 254 від 08.11.2021 року заробітна плата [PERSON] за лютий 2020 року становить 5182,97 грн, за березень 2020\~року 2849,89 грн (5182,97 + 2849,89 = 8032,86); кількість робочих днів за лютий 2020 року та березень 2020 року становить 23 дні. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за весь період невиплати належних працівникові при звільненні сум. Середній заробіток працівника визначається згідно зі ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08\~лютого 1995 року № 100, з подальшими змінами та доповненнями (далі постанова № 100). Відповідно до п. 8 постанови № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України с уд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню нарахована, але невиплачена заробітна плата у розмірі 24 969,76 грн, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 104\~775,00 грн, з урахуванням того, що середньоденна заробітна плата становить 349,25 грн. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. На підставі ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 908,00 грн, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved