Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогами: - стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (всіх доходів батька), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. - стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, як матері з якою проживає дитина з інвалідністю, в розмірі 1/6 частини заробітку (всіх доходів батька), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і на весь час проживання та опікування дитиною з інвалідністю. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 05.08.2006 сторони уклали шлюб, а надалі відповідач змінив своє прізвище на " [PERSON] ". Від такого шлюбу в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Однак відповідач матеріальної допомоги на дітей не надає, а позивач не в змозі сама забезпечувати спільних з відповідачем дочок. Крім того, дочка [PERSON] має інвалідність і додатково потребує певних витрат. Відомо, що відповідач працює та отримує дохід, однак навіть угоди про добровільну сплату аліментів на дітей між сторонами не укладено. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 28.04.2022 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не\~подали до\~суду своїх\~заперечень проти\~розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Як визначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках. Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. 05.08.2006 сторони уклали шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.12), а надалі відповідач змінив своє прізвище на " [PERSON] " (а.с. 13). Від такого шлюбу в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5-6). Згідно з довідки, виданої виконкомом Турбівської селищної ради від 13.02.2022 діти проживають з матір`ю - позивачем. Крім того, дочка [PERSON] має інвалідність, про що свідчить наявне у матеріалах справи посвідчення (а.с. 7). Позивач стверджує, що відповідач матеріальної допомоги на дітей не надає, а позивач не в змозі сама їх забезпечувати і теж потребує додатково матеріальної допомоги по догляду за [PERSON] . Разом з тим, відповідач не спростовував доводи позивача і не надав підтвердження свого матеріального становища, поганого здоров`я чи перебування у нього утриманців. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ч. 1 ст. 180 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, з припису ч. 2 ст. 181 СК України випливає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд аналізуючи вищезазначені норми матеріального права, вважає що право на отримання аліментів для дитини має той з батьків, з яким проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком, особистим та індивідуальним, як матері так і батька. Також, при вирішенні цього спору суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 у справі №711/8561/16, відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суду необхідно враховувати стан здоров`я та матеріальний стан як дитини так і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач має право на отримання аліментів на утримання проживаючих з нею дітей від шлюбу з відповідачам, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а тому суд визначаючи їх розмір керується ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд враховує, що приписами ст. 183 СК України унормовано визначення судом розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Також, згідно ч. 5 ст. 183 СК України законодавцем визначено можливість для того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (всіх доходів батька), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину, для дитини відповідного віку, щомісячно, тим суд задовольняє таку частину позовних вимог позивача. Щодо іншої частини позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, в розмірі 1/6 частини заробітку батька, щомісячно і на весь час проживання та опікування дитиною з інвалідністю, суд зазначає про таке. Як визначено приписами ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Тобто, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що дочка сторін [PERSON] що проживає з позивачем, має інвалідність і потребує додаткових витрат. Зважаючи на\~встановлені судом\~усі обставини\~справи в\~сукупності,\~суд вважає,\~що відповідач\~спроможний надавати\~матеріальну допомогу\~позивачеві на\~її утримання,\~як матері\~дитини з\~інвалідністю,\~в розмірі\~1/6\~від заробітку\~батька,\~щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і на весь час проживання та опікування дитиною з інвалідністю. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується правилами Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що позов задоволено, а при пред`явлені його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Outcome: approved