Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Підліски в особі Ходорівської міської ради (відповідач), в якій просить: встановити факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] , а саме те, що [PERSON] [INFO] є онуком [PERSON] , померлої [INFO] ; встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на земельну ділянку на території Молодинчецької сільської ради площею 0,5111 кадастровий номер: 4621585000:01:000:0341, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯБ № 130843 від 29.12.2012 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №616 від 10.09.2004; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на земельну ділянку на території Молодинчецької сільської ради площею 2,1016 га, кадастровий номер 4621585000:01:000:0244, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯБ № 130843 від 29.12.2012 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №616 від 10.09.2004 року. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла бабуся позивача по батьковій лінії [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Молодинчецької сільської ради загальною площею 2,6141 га, належні померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю ЯБ №130843 від 29.12.2012 року. [PERSON] була немічною, тому її син [PERSON] був змушений забрати її до себе у м. Новий Розділ, де вона п`ятнадцять років проживала без реєстрації до дня свої смерті. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. Батько позивача [PERSON] був єдиною дитиною [PERSON] , однак він помер швидше за свою матір, а саме [INFO] . Саме тому позивач, будучи онуком покійної, отримав можливість спадкувати за правом представлення усе майно [PERSON] після її смерті. Оскільки [PERSON] постійно проживав у м. Новий Розділ із бабусею [PERSON] на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважався таким, що її прийняв, проте юридично не оформив. При зверненні до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] йому було відмовлено у його видачі через пропуск піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючого документа на зазначені вище земельні ділянки. Окрім того, позивач не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінал правовстановлюючого документа, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю, через його втрату. Встановлення факту родинних відносин між позивачем та [PERSON] та факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини потрібно для того, щоб позивач отримав змогу належним чином оформити спадщину після смерті бабусі. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с.32), в обґрунтування якого покликаючись на відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому відзиві просить розглядати справу за його відсутності. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про виклик свідків (а.с.33), заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності позивача та його представника і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.34). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 26.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.26-27), клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.39). Ухвалою підготовчого засідання від 14.12.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.35-36). Ухвалою судового засідання від 11.04.2022 відкладено розгляд справи (а.с.40). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.02.1971 (а.с.12). [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження від 22.11.1977 (а.с.13). [PERSON] помер [INFO] у м. Новий Розділ Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.05.2012 (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 12.07.2013, [PERSON] померла [INFO] у с. Підліски Жидачівського району Львівської області (а.с.15). Довідкою ВК Ходорівської міської ради №361 від 23.12.2020 встановлено, що [PERSON] дійсно проживала і була прописана в [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . Від її імені заповіт не посвідчувався. [PERSON] проживала одна і являлася останнім членом цього договору. [PERSON] здійснював догляд за бабусею та займався похороном (а.с.16). Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру №66772322 від 08.10.2021, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.17). Довідкою відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18.06.2021 встановлено, що згідно Книги записів державних актів на право приватної власності на землю на території Молодинчецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 10.09.2004 №616 на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ №130843 від 29.12.2012. Реєстрційний номер 462150001008837. Площа земельних ділянок 2,6141 га. Станом на терерішній час вищезгадані земельні ділянки зареєстровані в Державному земельному кадастрі : Кадастровий номер: 4621585000:01:000:0341, площа земельної ділянки 0,5111 га, кадастровий номер: 4621585000:01:000:0244, площа земельної ділянки 2,1016 га (а.с.18). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №130843 від 29.12.2012, [PERSON] на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 10.09.2004 №616 є власником земельної ділянки площею 2,6141 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Молодинчецької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №462150001008837 (а.с.19). Приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 18.10.2021 відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, документів, які підтверджують родинні зв`язки (а.с.21). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких вона є дружиною позивача [PERSON] . Чоловік проживав разом з бабусею і батьками. Коли батько чоловіка помер, він забрав бабусю до себе, оскільки та потребувала сторонньої допомоги, доглядав її. Бабусю поховали в с. Підліски. Чоловік був єдиною дитиною у сім`ї. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких вона є матір`ю позивача, а [PERSON] є її свекрухою та, відповідно, бабою позивача. [PERSON] проживав по [ADDRESS] .Розділ разом з мамою. У [PERSON] раніше був чоловік, і її прізвище було « [PERSON] », а потім вона змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших дітей крім [PERSON] у [PERSON] не було. Спочатку [PERSON] жила у с. Підліски, потім перейшла проживати до сина [PERSON] , а коли син помер, до внука [PERSON] . Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивача разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини та у зв`язку з неоднаковим записом у правовстановлюючому документі прізвища спадкодавиці, що ставить під сумнів родинні зв`язки позивача з нею, у зв`язку з чим він позбавлений можливості у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після її смерті. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, відповідно до пунктів 1 та 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 7, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Положеннями частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом приписів статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Підліски Жидачівського району Львівської області, та [PERSON] , яка зазначена у свідоцтві про народження батька позивача як його мати, є однією і тією ж особою бабусею позивача. Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами та показаннями свідків), які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Також, судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала без реєстрації разом із своїм внуком [PERSON] за місцем проживання останнього, а саме: по [ADDRESS] до дня її смерті, яка наступила [INFO] . Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами та показаннями свідків), які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення зазначених вище фактів породжує для\~позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації ним права на спадкування за правом представлення після смерті бабусі [PERSON] , а відтак доходить переконання про наявність підстав для встановлення цих фактів. Крім цього, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] належало право власності на земельні ділянки загальною площею 2,6141 га в межах згідно з планом, які розташовані на території Молодинчецької сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№130843 від 29.12.2012, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №462150001008837. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила. Після її смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входили належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті (у тому числі право власності на зазначені земельні ділянки). Спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , тобто до смерті своєї матері баби позивача [PERSON] , відтак у позивача [PERSON] наявне обґрунтоване право на спадкування після смерті [PERSON] за правом представлення. З огляду на встановлений судом факт постійного проживання позивача [PERSON] з бабою [PERSON] на час відкриття спадщини, а також на відсутність фактичних даних, які б свідчили про заявлення [PERSON] про відмову від спадщини, суд зазначає, що [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї баби. Інших спадкоємців першої черги за законом судом не встановлено. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на земельні ділянки, яке набув у порядку спадкування за законом (за правом представлення) після смерті [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1266, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved