overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

В жовтня 2021 року позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Фактично шлюбні відносини припинені з вересня 2021 року ,наміру їх відновлювати не має, подальше збереження сім`ї неможливо. Просить повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.11.2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов просив задовольнити, на розірванні шлюбу наполягає, відновлення сім`ї вважає неможливим. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу . Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводиться. Обставини справи, встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 20 серпня 2021 року, від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Як зазначає позивач, на час звернення до суду вони з вересня 2021 фактично припинили шлюбні відносини і проживають окремо, примирення та збереження шлюбу між ними неможливо. Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сім`ї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім' ї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За такого, внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення , подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у наведенні доводів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, відклавши складання повного тексту.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в більш детальному дослідженні доказів по справі, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення суду, а складання повного тексту такого відкласти не більш як на десять днів. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем , вказавши, що з [PERSON] перебувають у шлюбі з 01 вересня 2017 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені з квітня 2019 року через наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Оскільки примирення неможливе , просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2022 року по справі відкрито провадження. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав , в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 01 вересня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень , викладених позивачем в позовній заяві, вона не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки з [PERSON] .. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згодна. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.09.1991 року за актовим записом № 9. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей. Зазначає, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились. З часу припинення шлюбних відносин вони з відповідачкою спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Позивачем до суду подано заяву, в якій він просить розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає та просить не стягувати з відповідача судовий збір. Відповідач також подала заяву про проведення розгляду справи без її участі, позов визнала. Вислухавши учасників провадження та дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 01.09.1991 року Кожухівською сільською радою Літинського району Вінницької області зареєстрований шлюб між сторонами у справі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 3, 4). Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов може бути поданий одним з подружжя - ч. 1 ст. 110 СК України. Оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини, що було встановлено в судовому засіданні, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Бучацький районний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком по [ADDRESS] , мотивуючи тим, що відповідач не проживає в житловому будинку півтора року, однак залишається зареєстрованим в ньому, а це перешкоджає їй реалізувати свої майнові права. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що позивачка є власником житлового будинку по [ADDRESS] . В будинку зареєстрований її колишній зять [PERSON] , однак не проживає в житловому будинку, не бере участі в його утриманні та обслуговуванні. Позивачка хоче реалізувати своє право на субсидії, а також захистити свої права власника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] ; [PERSON] зареєстрований в будинку [PERSON] , але півтора року в ньому не проживає. Відповідно до вимог ст.72\~Житлового Кодексу\~України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.150\~Житлового кодексу\~України та ст.383\~Цивільного кодексу\~України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2 статті 405\~ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачкою спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст.71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратив право на користування житловим будинком, що належить позивачці, отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 жовтня 2015 року у виконавчому комітеті Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 9, так як між ними постійно виникають сварки, відповідач поводить себе грубо та цинічно, не зважає на її потреби, бажання, думку, нехтує сімейними цінностями, не прикладає зусиль для створення доброзичливої атмосфери в сім`ї. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні без участі сторін, відзив на позов не подав, у заяві до суду просить позов задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Сторони зареєстрували шлюб 24 жовтня 2015 року у виконавчому комітеті Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 9 (а.с.5); мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та дочку - [PERSON] , [INFO] . (а.с.6, 7). Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, зникло взаєморозуміння, між ними склались неприязні відносини, що унеможливлює подальше спільне проживання та збереження сім`ї і така атмосфера суперечить інтересам позивачки та інтересам неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Тому, відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір, сплачений при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що вказана особа страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого вона становить небезпеку для оточуючих. Її лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано шизофренію параноїдної форми, у такому стані вона не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] , в судовому засіданні не змогла дати усвідомленої згоди щодо своєї госпіталізації у стаціонар. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 30.05.2022 р. [PERSON] була доставлена в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 31.05.2022 р. встановила наявність у неї шизофренії параноїдної форми та прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання вона становить небезпеку для оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 31.05.2022 р., медичною картою стаціонарного хворого №2777 від 30.05.2022 р.. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що їй належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу та технічним паспортом. Але в даному договорі купівлі-продажу була зроблена помилка при написанні прізвища, ім`я та по батькові заявниці, а саме: замість вірного [PERSON] було вказано « [PERSON] », що не відповідає запису в паспорті громадянина України. Враховуючи, що внести будь-які виправлення до вказаного договору є неможливим, тому заявниця просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - зазначеного договору купівлі-продажу від 02.06.1994 року. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Стецьківської сільської ради Сумської міської громади до суду також не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, 02 червня 1994 року був укладений договір купівлі - продажу жилого будинку з надвірними господарчими та побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого продавцем є [PERSON] , а покупцем є [PERSON] . Даний договір посвідчено державним нотаріусом та зареєстровано в реєстрі за № 1951 (а.с. 13-14). Але в даному договорі купівлі-продажу жилого будинку з надвірними господарчими та побутовими будівлями була допущена помилка, і прізвище заявниці (покупця за вказаним договором) вказано « [PERSON] » замість правильного [PERSON] , адже як вбачається із паспорта громадянина України, картки фізичної особи - платника податків, пенсійного посвідчення, прізвище, ім`я та по-батькові заявниці вказано - [PERSON] (а.с. 4-7, 23). Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 07.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище заявниці після укладення шлюбу - [PERSON] (а.с. 24). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища встановлено, що прізвище заявниці відповідно до актового запису від 17.05.2011 року - [PERSON] (а.с. 8-9). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, судом встановлено наявна невідповідність в зазначенні заявниці у вищевказаному правовстановлюючому документі, що перешкоджає їй в реалізації права на розпорядження власністю, а тому суд вважає за потрібне задовольнити вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з необхідністю в обґрунтуванні доводів позивачки та її представника , на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду , пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін , на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення суду. У відповідності до ст. ст. 11, 15, 16, 1281, 1282 ЦК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , посилаючись на те, що їм на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , але відповідачі в ній не проживають більше дванадцяти років. Зважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] не проживають у вказаній квартирі тривалий час, тобто відсутні за місцем реєстрації понад один рік без поважної причини, не приймають участі в утриманні квартири, в оплаті за комунальні послуги, позивачі просять визнати їх такими, що втратили право користування цією квартирою. Ухвалою суду від 01.06.2022 р. суд вирішив розглянути цю справу у заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, Витягу про державну реєстрацію прав від 21.12.2012 р., позивачам на праві приватної спільної часткової власності кожному по Ѕ частки належить кімната у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-11). Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але не проживають (а.с. 12, 18, 19). Таким чином факт відсутності відповідачів без поважних причин в спірному жилому приміщенні за місцем їх реєстрації понад один рік повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Водночас, жодних доказів, що спростовували б пояснення позивачів та піддавали б сумніву подані ними докази, відповідачами суду не надано. Враховуючи, що відповідачі на законних підставах заселилися до спірного житла, проте відсутні без поважних причин у цьому жилому приміщенні за місцем реєстрації понад один рік, є законні підстави для визнання їх такими, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням. На підставі викладеного та відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою обґрунтування доводів та аналізу доказів сторін, обґрунтуванням висновків, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 21.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №52, мотивуючи позов тим, що подружнє життя не склалося. Позивач просить розірвати шлюб між сторонами. В судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №52(а.с.10). Сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через несумісність характерів. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини та їх правове регулювання, позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 496,2 грн., та повертає позивачу з державного бюджету 496,2 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved