Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

У вересні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за період з 26.05.2010 року до 22.04.2019 року в сумі 67791,28 гривень. У позові зазначила, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2010 року, з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2010 року і до повноліття дитини. [PERSON] належним чином не сплачував аліменти, встановлені судовим рішенням. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2015 року, було зменшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2010 року по цивільній справі № 2-2400/2010 рік з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої доньки з 1/4 частки до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Незважаючи на зменшення розміру аліментів, [PERSON] належним чином їх не сплачував, внаслідок чого, станом на 16.04.2019 року, виникла заборгованість у розмірі 61 355,37 грн. 22.04.2019 року відповідач повністю, одним платежем, погасив заборгованість у розмірі 61 355,37 грн. До позову позивачем додано розрахунок заборгованості по пені, відповідно до якого розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 67791,28 гривень. Зазначає, що розрахунок було здійснено з урахуванням роз`яснень Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16-ц. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2019 року справу було направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, для розгляду по суті за підсудністю, у зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований на території Вознесенівського району м. Запоріжжя. Згідно ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2019 року було відкрито спрощене позовне з повідомленням сторін. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за період з 26.05.2010 року до 22.04.2019 року, в сумі 67791,28 гривень (шістдесят сім тисяч сімсот дев`яносто одна гривня 28 коп.). Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. 08.04.2021 року від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення, в якій останній просив врахувати на поважні причини його неявки у судові засідання, а також виклав заперечення проти вимог позивача та докази, якими вони обґрунтовуються. Вказуючи на те, що не згоден з розрахунком заборгованості по аліментам, не погоджується з наведеним позивачем розрахунком пені. Також вважає, що наявні підстави для застосування положень ч. 1 ст. 196 СК України, зокрема стягнення пені не може бути більше 100 відсотків заборгованості. Стверджує, що з боку відповідача було вжито всіх залежних від нього заходів щодо виконання обов`язку по сплаті аліментів. Несплата аліментів відбулася з незалежних від відповідача причин, зокрема помилково взятою державним виконавцем за базу розрахунку середньої заробітної плати відповідного працівника у м. Запоріжжя та Запорізької області, а не прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Не враховано розмір заробітної [PERSON] , так само, як і не було враховано валюти, в якій відповідач отримував заробітну плату з огляду на його перебування на анексованій території АР Крим. Посилається, що на утриманні [PERSON] перебуває ще ода дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя 25.02.2003 року. Відповідач добросовісно сплачує аліменти на утримання всіх дітей, в т.ч. на сина, який навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Запорізький електротехнічний фаховий коледж Національного університету «Запорізька політехніка» за денною формою навчання. Крім цього, на утриманні відповідача перебуває його матір [PERSON] , [INFO] , яка хворіє, що підтверджується медичною довідкою. Ухвалою суду від 16.08.2021 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2020 року, заочне рішення у вказаній справі скасовано. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача - адвоката Ярошенка О.О. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Від відповідача відзив на позов не надходив, відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. Від представника відповідача надійшла заява про відкладення судового розгляду, у зв`язку із зайнятістю представника відповідача у іншій справі. Проте до поданої заяви документів, що підтверджують поважність неявки представника відповідача не надано. З часу скасування заочного рішення від сторони відповідача відзив на позовну заяву не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] та витягом з державного реєстру реєстрації актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2010 року, з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2010 року і до повноліття дитини (а.с. 18). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, борг за виконавчим листом №2-2400 від 23.09.2010 року, станом на 31.08.2015 року, складав 38 199,61 грн. (а.с. 25). Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2015 року, було зменшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2010 року по цивільній справі № 2-2400/2010 рік з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 19-20). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, борг по стягненню аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , станом на 16.04.2019 року, складав 61 355,37 грн. (а.с. 27). 22.04.2019 року [PERSON] повністю, одним платежем, погасив заборгованість у розмірі 61 355,37 грн. (а.с. 28). Як вбачається з розрахунку заборгованості від 16.04.2019 року у відповідача була наявна заборгованість по аліментам, яка становила 61 355,37 грн. Ч.ч. 8-9 ст. 7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ст.ст. 141, 180 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 1статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, необхідно з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Така правова позиція, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (№ 14-37цс18), від 15 серпня 2018 року у справі № 761/26953/15-ц, враховується судом при розгляді справи. Позивачем розраховано пеню за несплату аліментів помісячно, виходячи з кількості днів та суми боргу. Наданий розрахунок узгоджується з вимогами закону, та відповідачем не спростований. Враховуючи відомості з розрахунку заборгованості по аліментам від 12.02.2015 року (а.с. 23), від 10.12.2018 року (а.с. 25), від 16.04.2019 року (а.с. 27), в силу положень ч.1 ст. 196 СК України позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення (26.05.2010 року по 22.04.2019 року), що загалом складає - 67791,28 грн. (а.с. 6-14). Беручи до уваги приписи частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України, а саме те, що стягнення неустойки (пені) має бути не більше 100 відсотків заборгованості, до стягненню з відповідача й підлягають 61 355,37 грн. в якості неустойки за прострочення сплати аліментів. Також суд відхиляє доводи представника відповідача, що були наведені у заяві про перегляд заочного рішення про невідповідність розрахунку заборгованості зі сплати аліментів нормам законодавства України, з огляду на те, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом (частина третя статті 195 СК України). Сторони зазначений розрахунок державного виконавця не оскаржили і не спростували в суді. Доводи представника відповідача, що були наведені у заяві про перегляд заочного рішення про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені, з тих підстав, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з вини відповідача, суд відхиляє, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин стороною відповідача не надано. Крім того, суд вважає, що доводи представника відповідача про наявність на утриманні відповідача іншої дитини, не є підставою для зменшення розміру пені на підстави ч. 2 ст. 196 СК України. Обставина наявності на утриманні боржника іншої дитини була врахована судом при прийнятті рішення у справі про зменшення розміру аліментів. Доказів перебування на утримання відповідача його матері належними доказами не підтверджено. Тому наведені представником відповідача доводи не є підставою для звільнення відповідача від стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, або підставою для зменшення її розміру на підставі ч. 2 ст. 196 СК України. Таким чином суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Позивач при зверненні до суду від попередньої сплати судового збору звільнений, тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. за ставкою для сплати судового збору на час пред`явлення позову.

Outcome: partial