Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач в позові посилався на те, що 30 вересня 2020 року [PERSON] (відповідач) складено і підписано розписку на підтвердження укладання між нею як позичальником і [PERSON] (позикодавцем, позивач) договору позики грошових коштів. Відповідно до умов договору позики, позивач передав, а відповідач прийняла у борг 44000 євро. Остання зобов`язалась повернути суму позики не пізніше 30.09.2022 року. При цьому, сторони за договором позики встановили обов`язок позичальника повернути позику частинами, а саме, починаючи з 30.10.2020 року в сумі 1900 євро щомісячно. Крім того, відповідач зобов`язалась додатково сплатити позивачу проценти за користування грошовими коштами позивача, в розмірі 1100 євро за місяць. В розписці зазначено, що сума процентів є постійною на весь період фактичного користування грошовими коштами і сплачується щомісячно. Відповідач прийнятих на себе зобов`язань щодо повернення суми позики не виконала. Наразі є такими, строк сплати за якими минув (30.10.2020, 30.11.2020, 30.12.2020, 30.01.2021, 28.02.2021, 30.03.2021, 30.04.2021, 30.05.2021, 30.06.2021), платежі у сумі 17 100 євро, виходячи з суми щомісячного платежу у 1900 євро. Позичальником не дотримано обов`язок зі сплати процентів за користування грошовими коштами. На час подання позову заборгованість відповідачки зі сплати процентів складає 9 900 євро, виходячи з суми щомісячного платежу у 1100 євро і строком користування позикою - 9 місяців. Отже, між сторонами існують договірні правовідносини з позики, позичальником не виконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти, отримані у позику не повернуті, проценти за користування грошовими коштами позичальником не сплачені. Оскільки з розписки, складеної відповідачем 30.09.2020, вбачається, що відповідач отримала позику в іноземній валюті, розписка містить посилання на те, що повернення коштів буде здійснюватися у валюті позики, повернення боргу має відбуватись в Євро. На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за договором позики в сумі 53 900 євро, яка складається з основної суми боргу - 44 000 євро, процентів 9 900 євро. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Частиною першою і другою статті 1048 Цивільного кодексу України врегульовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до умов договору позики (розписки), позивач передав, а відповідач прийняла у борг 44000 євро та зобов`язалась повернути суму позики не пізніше 30.09.2022 року. Сторони за договором позики встановили обов`язок позичальника повернути позику частинами, а саме, починаючи з 30.10.2020 року в сумі 1900 євро щомісячно, а також сплатити позивачу проценти в розмірі 1100 євро за місяць (а. с. 5). Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій\~статті 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 99 Конституції України\~встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до\~статті 192 ЦК України\~іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 524 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 533 ЦК України\~встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої\~статті 1046 ЦК України, а також частини першої\~статті 1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц викладено правову позицію, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Виходячи з викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення борг за договором позики в сумі\~сумі 53 900 євро, яка складається з основної суми боргу - 44 000 євро, процентів 9 900 євро. \~\~\~\~\~\~\~ У відповідності\~до ч.\~1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 11\~350 грн., тому судовий збір по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved