Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

ТОВ «Спектрум Ессетс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних витрат за невиконання зобов`язань, посилаючись на те, що відповідачі не виконали своєчасно зобов`язання за кредитним договором та не здійснили жодних дій для виконання рішення суду по справі №521/13509/14-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором. Оскільки відповідачі не виконують зобов`язання, які встановлені як кредитним договором, так і рішенням суду, а кредитор має право на стягнення 3% річних та інфляційних витрат від суми боргу, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] укладено кредитний договір №ОД13/03/2007/840-К/16, відповідно до якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 56000 доларів США строком до 13 березня 2037 року. В забезпечення виконання зазначеного зобов`язання між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] 15 березня 2007 року укладено договір поруки №ОД13/03/2007/840-П/16, згідно з яким вона поручилась за належне виконання зобов`язань взятих на себе [PERSON] . Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2014 року по справі №521/13509/14-ц позов ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] , [PERSON] задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № ОД13/03/2007/840-К/16 від 15 березня 2007 року у розмірі 104625,97 доларів США, що відповідно до курсу НБУ у гривневому еквіваленті складає суму у розмірі 1223678 (один мільйон двісті двадцять три тисячі шістсот сімдесят вісім) гривень 24 (двадцять чотири) копійки, а також витрати зі сплати судового збору. 15 травня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА», який є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «Спектрум Ессетс» укладено договір відступлення права вимоги №GL3N017513, відповідно до якого банк відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до [PERSON] , [PERSON] за кредитним договором №ОД13/03/2007/840-К/16. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2020 року замінено вибулого стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «Спектрум Ессетс» у справі №521/13509/14-ц за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Тобто, до ТОВ «Спектрум Ессетс» перейшли всі права ПАТ «КБ «НАДРА» щодо права майнової вимоги до [PERSON] , [PERSON] за кредитним договором №ОД13/03/2007/840-К/16 та рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2014 року по справі №521/13509/14-ц. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачами не здійснено жодних дій для погашення заборгованості за кредитним договором № ОД13/03/2007/840-К/16 та не виконано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2014 року по справі №521/13509/14-ц. Згідно зі статтею 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625\~ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625\~ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України (постанова Великої Палати Верховного суду від 16 січня 2019 року по справі №373/2054/16-ц). Нарахування 3% річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі №6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3% річних від простроченої суми. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц прийшла до висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Позивачем здійснено розрахунок суми інфляційних витрат та 3% річних від 16 вересня 2021 року за невиконання зобов`язань, покладених на боржників рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2014 року по справі №521/13509/14-ц. Розмір заборгованості відповідно до наданого розрахунку за період з 16 вересня 2018 року по 16 вересня 2021 року складає 354232 (триста п`ятдесят чотири тисячі двісті тридцять дві) гривні 99 (дев`яносто дев`ять) копійок, з яких: 244001 (двісті сорок чотири тисячі одна) гривня 39 (тридцять дев`ять) копійок сума інфляційних витрат, 110231 (сто десять тисяч двісті тридцять одна) гривня 60 (шістдесят) копійок сума 3% річних за відповідний період. Наданий позивачем розрахунок суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Спектрум Ессетс» суму 3% річних та інфляційних витрат за невиконання зобов`язань. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст.141 ЦПК України,\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved