Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

21.10.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому позивач просить суд: - визнати виконавчий напис, вчинений 01.04.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Юлією Олександрівною, зареєстрований в реєстрі за № 662, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» (код ЄДРПОУ 40696815) заборгованість у розмірі 1964510,55 грн, таким, що не підлягає виконанню. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 27.11.2007 року між нею та відповідачем був укладений кредитний договір № 8/2007/840-К/-1651Н, за умовами якого вона отримала кредит у сумі 50800,00 доларів США строком до 2037 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором 27.11.2007 року між сторонами був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . У липні 2021 року позивач дізналась, що приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 65542637 щодо примусового виконання виконавчого напису № 662, виданого 01.04.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., за яким з неї стягується заборгованість у загальному розмірі 1964510,55 грн. Водночас позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він є незаконним та вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України. Так, як зазначила позивач, зі змісту спірного виконавчого напису видно, що він вчинений нотаріусом про стягнення з неї заборгованості, яка виникла за договором іпотеки № 8/2007/840-К/-1651Н, посвідченого 27.11.2007 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Безталанною О.А., укладеного для забезпечення кредитного договору. Проте позивач наголошує на тому, що за своїм змістом та формою договір іпотеки не є документом, який встановлює заборгованість. Також, як зазначила позивач, сума кредитної заборгованості, зазначена у спірному виконавчому написі, не є безспірною та включає відсотки за кредитним договором, нараховані за період після пред`явлення позову банку до [PERSON] про дострокове стягнення кредитної заборгованості, тобто після припинення права кредитодавця нараховувати відсотки за договором. Отже, на думку позивача, приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис з порушенням процедури, не переконавшись у безспірності заборгованості боржника та поза строками, визначеними ст. 88 Закону України «Про нотаріат». З огляду на викладене, позивач звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідач у встановлений судом строк не надав відзив на позов. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна у встановлений судом строк 13.01.2022 року подала до суду пояснення третьої особи по суті спору, в яких зазначила, що вчинення виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому нотаріус пояснила, що сам по собі факт подання стягувачем документів не є підтвердженням відсутності спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене, приватний нотаріус зазначила, що вона вважає позовну заяву необґрунтованою, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, та при вчинені спірного виконавчого напису нею було дотримано всіх вимог чинного законодавства України. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович пояснень по суті спору до суду не надавав. \~ \~ \~ \~ ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26.10.2021 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У судове засідання, призначене на 24.05.2022 року позивач та її представник не з`явились, проте до початку судового засідання 24.05.2022 року представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. У судові засідання, призначені на 27.01.2022 року, 21.03.2022 року, 24.05.2022 року, відповідач, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судових засідань, не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Треті особи у судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. З огляду на положення ст. ст. 128, 211, 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку з цим, за наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, що містяться в матеріалах справи. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець) був укладений кредитний договір №\~8/2007/840-К/-1651Н, за умовами якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 50800 доларів США в порядку та на умовах, визначних договором за програмою «Перше житло» кредитний пакет «Житлові рішення» (а.с.55-56). 27.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець) був укладений договір іпотеки № 8/2007/840-К/-1651Н з метою забезпечення виконання зобовязання, що витікає з кредитного договору, за яким іпотекодавець передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки вартістю 256468,00 грн (еквівалент 50785,74 доларів США): квартира [ADDRESS] (а.с.44-45). 01.04.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Юлією Олександрівною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 662, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» (код ЄДРПОУ 40696815), право вимоги за яким перейшло на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL3N216953, посвідченого 24.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. за реєстровим № 283, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», з боржника [PERSON] , [INFO] , заборгованості, яка виникла за договором іпотеки № 8/2007/840-К/-1651Н, посвідченим 27.11.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Безталанною О.А. за реєстровим № 1651, який укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства», в забезпечення за кредитним договором № 8/2007/840-К/-1651Н від 27.11.2007 року та згідно з випискою з рахунку боржника від 02.03.2021 року становить 1964510,55 грн та складається з: 1353772,39 грн основний борг, 610738,16 грн проценти (а.с.47). Відповідно до вимог/іпотечних повідомлень про дострокове погашення заборгованості від 21.05.2020 року та від 08.07.2020 року, позивача було попереджено про те, що у разі невиконання нею вимог/іпотечних повідомлень про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-К/-1651Н від 27.11.2007 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» має намір застосувати заходи позасудового врегулювання заборгованості шляхом продажу предмета нерухомого майна, що було передано нею в іпотеку згідно з іпотечним договором № 8/2007/840-К/-1651Н, посвідченого 27.11.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Безталанною О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1651, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить [PERSON] . Вказані вимоги були направлені на адресу позивача засобами поштового зв`язку (а.с.64-69). Постановою від 24.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою Олександром Володимировичем було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису № 662, виданого 01.04.2021 року (а.с.15). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 01.04.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Юлією Олександрівною, зареєстрований в реєстрі за № 662, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» (код ЄДРПОУ 40696815) заборгованості у розмірі 1964510,55 грн. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №\~296/5 (далі Порядок, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2\~Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3\~Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №\~1172\~(далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому\~стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.05.2020 року, справа № 320/7932/16-ц, а також Верховного Суду України, викладеною в постанові від 05.07.2017 року, справа № 6-887цс17, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що для нотаріуса підтверджується формальними ознаками: наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. У постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року, справа № 310/9293/15-ц, зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав стягувача шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.\~Це право існує поки суд не встановить зворотного. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що відповідачем не було доведено того факту, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису позивач мала перед ним безспірну заборгованість саме такого розміру, який зазначений у виконавчому написі станом на час його вчинення, враховуючи, що позивач заперечує розмір кредитної заборгованості. Крім того, спірний виконавчий напис було вчинено на підставі договору іпотеки, який не є нотаріально посвідченим кредитним договором, та не містить розміру кредиту, який був переданий банком позичальнику, та за яким виникла кредитна заборгованість. Оскільки договір іпотеки за своєю правовою природою є домовленістю між сторонами, спрямованою на встановлення, зміну та припинення іпотечних правовідносин, а іпотека засобом забезпечення виконання основного зобов`язання, зокрема за кредитним договором. Отже, договір іпотеки був укладений між банком та позивачем з метою забезпечення виконання кредитного договору. Тому суд бере до уваги доводи позивача з цього приводу та критично оцінює пояснення третьої особи приватного нотаріуса щодо правомірності вчинення нею спірного виконавчого напису про стягнення з боржника заборгованості, яка виникла за договором іпотеки від 27.11.2007 року. Також суд враховує те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача та доходить висновку про те, що відповідач не довів суду того, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в спірному виконавчому написі, є безспірним. Тим більше, що позивач звернулась до суду після вчинення виконавчого напису нотаріуса та заперечує наявність боргу у вказаному у ньому розмірі. Це, своєю чергою, є достатньою правовою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.ст.\~133, 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги [PERSON] задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 908,00 грн та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved