Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 06 вересня 2008 року, зареєстрованого виконкомом Донської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис №23. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що уклав з відповідачем шлюб, спільних дітей у подружжя немає. Зазначив, що під час спільного проживання з відповідачем зрозумів, що кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, між ними немає почуття любові. Вони втратили повагу один до одного, а тому постійно виникають непорозуміння. Протягом року сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини носить виключно формальний характер протягом останніх чотирьох років. Позивач переконаний, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме його інтересам. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого не заперечила щодо розірвання шлюбу. Окрім цього, зазначила, що в позові неправильно зазначено час, з якого сторони припинили спільне проживання, а докази на підтвердження таких обставин у матеріалах справи відсутні. Вказала, що сторони у справі проживали однією сім`єю, придбали у 2018 році квартиру в м. Вишневе Київської області та спільними силами здійснили у такій ремонт, набули у власність два транспорті засоби, у 2021 році провели сімейну відпустку за кордоном. Відтак, твердження відповідача про формальний характер шлюбних відносин протягом чотирьох років не відповідає дійсності, а тому просила таке не включати у мотивувальну частину рішення. Відповідач погоджується, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Заперечила щодо стягнення судових витрат. Просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06 вересня 2008 року, зареєстрували такий у виконкомі Донської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис №23. У подружжя спільних дітей немає. На даний час сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~а відповідач\~не заперечила\~проти задоволення\~позову,\~що не\~суперечить закону\~та не\~порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 992,40 грн., а відтак останньому необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 496,20 грн., а решту судових витрат у розмірі 496,20 грн. стягнути з відповідача на його користь.

Outcome: approved