Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

06 січня 2022 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до АТ КБ «Приватбанк» та Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., третя особа Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 15 квітня 2021 року приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис №496, яким звернуто стягнення на рухоме майно автомобіль марки Geely, модель: СК 1.5 рік випуску: 2006, тип ТЗ: седан, номер кузова (шасі): [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , в рахунок погашення частини заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором №DNUUAK87830001 від 16.11.2006 укладеним між ним та ЗАТ КБ «Приватбанк». Також запропоновано оголосити в розшук вищезазначений автомобіль. За рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом 7578,09 доларів США, заборгованість за відсотками 4804,85 доларів США, комісія 602,64 доларів США, пеня 15330,15 доларів США, що всього становить 28315,73 доларів США, що курсом НБУ на 26.02.2021 становить 790861,17 грн. Витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3500,00 грн. Всього з урахуванням витрати пов`язаних із вчинення виконавчого напису, становить 794361,17 коп. Виконавчий напис приватного нотаріуса ДМНО Бондар І.М. від 15.04.2021, вчинений із порушенням вимог законодавства. Згідно умов кредитного договору №DNUUAK87830001 від 16.11.2006, кредитні кошти надаються на строк з 16.11.2006 по 16.11.2013 включно. Крім того, 24.02.2011 АТ КБ «Приватбанк» використав право достроково вимагати стягнення заборгованості за кредитним договором звернувшись до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2011 у справі №2-919/11 АТ КБ «Приватбанк» було відмовлено у зверненні стягнення на предмет застави в повному обсязі. Звернувшись до суду із позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави, кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання. Отже 24.02.2011 з дня звернення до суду у стягувача виникло право примусового стягнення боргу і з цієї дати необхідно відраховувати трирічний строк для вчинення виконавчого напису. Як вбачається з виконавчого напису №496 від 15.04.2021, строк за який провадиться стягнення становить 14 років 3 місяці 10 днів, а саме з 16.11.2006 по 26.02.2021, що значно перевищує встановлений законом строк, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Будь-яких домовленостей щодо збільшення строку позовної давності між ними немає. АТ КБ «Приватбанк» звернулося до приватного нотаріуса Бондар І.М. з пропуском строку. Кредитний договір не був посвідчений нотаріально. Нотаріусом було порушено порядок вчинення виконавчого напису. Він не згоден із наявністю та розміром заборгованості. Просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М. №496 від 15 квітня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. 17 січня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №496, вчиненого 15.04.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на рухоме майно та оголошення в розшук автомобілю марки Geely, модель: CK 1.5, рік випуску: 2006, тип ТЗ: седан номер кузова (шасі): [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , в рахунок погашення частини заборгованості [PERSON] за кредитним договором №DNUUAK87830001 від 16.11.2006, укладеним між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк». 31 січня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 22 лютого 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Від позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду невідомі. Від відповідача приватного нотаріуса ДМНО Бондара І.М. надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності. Від відповідачів відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Представник третьої особи Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду невідомі. Враховуючи позицію позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що виконавчим написом приватного нотаріуса ДМНО Бондар І.М. №496 від 15 квітня 2021 року, звернуто стягнення на рухоме майно автомобіль марки Geely, модель: СК 1.5 рік випуску: 2006, тип ТЗ: седан, номер кузова (шасі): [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , в рахунок погашення частини заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором №DNUUAK87830001 від 16.11.2006 укладеним між ним та ЗАТ КБ «Приватбанк». Запропоновано оголосити в розшук вищезазначений автомобіль. За рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом 7578,09 доларів США, заборгованість за відсотками 4804,85 доларів США, комісія 602,64 доларів США, пеня 15330,15 доларів США, що всього становить 28315,73 доларів США, що курсом НБУ на 26.02.2021 становить 790861,17 грн. Витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3500,00 грн. Всього з урахуванням витрати пов`язаних із вчинення виконавчого напису, становить 794361,17 коп. Строк за який провадиться стягнення 14 років 3 місяці 10 днів, а саме з 16.11.2006 по 26.02.2021 (а.с.14). Постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бутенко О.М. від 13.05.2021, відкрито виконавче провадження №65392586 з виконання виконавчого напису №496, виданого 15.04.2021 приватним нотаріусом Бондар І.М. (а.с.15). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2011 у справі №2-919/11 АТ КБ «Приватбанк» відмовлено у зверненні стягнення на предмет застави в повному обсязі. Рішення набрало законної сили 02.08.2011 (а.с.16-18). З витягу до ЄРДР від 18.02.2013 вбачається, що 28.03.2012 службовими особами ПАТ КБ «Приватбанк» без законних підстав вилучено у заявника [PERSON] автомобіль «Geely СК 1.5», державний номер [NUMBER] , який знаходився на стоянці біля житлового будинку [ADDRESS] . За вказаним фактом розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365-1 КК України (а.с.33). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2012, в рахунок погашення заборгованості за договором №DNUUAK87830001 від 16.11.2006 в розмірі 22595,85 доларів США, яка складається з наступного: 11482,87 доларів США заборгованість за кредитом; 5743,79 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 602,64 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 4763,55 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; що за курсом НБУ від 18.11.2011 складає 180065,01 грн. звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Geely, модель СК 1,5, рік випуску 2006, тип ТЗ: седан № кузова/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданнями ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.20-23). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2021, заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2012 скасовано. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2012, позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення залишено без розгляду (а.с.24, 25). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2013 року, в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про звернення стягнення відмовлено та в задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] про визнання договору поруки недійсним відмовлено (а.с.26-31). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2013 року, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2013 року залишено без змін (а.с.32). Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст.87\~Закону України\~"Про\~нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такі ж норми містять п.п.282, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II\~Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в Законі «Про\~нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно п.3.1. глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~№ 296/5\~та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені»\~п.13 роз`яснено, що відповідно до ст.ст.34,\~36,\~87,\~88 ЗУ «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявності безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. В правовій позиції Верховного Суду України викладеної в Постанові від 5 липня 2017 року у справі за №6-887цс17 зазначено, що з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі, установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так, відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. У своїй постанові від 06 травня 2020 року по справі №320/7932/16-ц Верховний Суд зазначив, що вчинення виконавчого напису полягає у посвідченні права стягувача на стягнення коштів або витребування майна. Таке право, як і безспірна заборгованість повинні існувати на момент звернення до нотаріуса. Сам по собі факт подання стягувачем необхідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору щодо боргу. Боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами). Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства, як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії, при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема, позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Виходячи з норм\~Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Таким чином, приватний нотаріус є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Згідно ст.ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на положення\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 2\~ст.78 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.ч.1, 2\~ст.95 ЦПК України\~письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. В матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази безспірності заборгованості позивача, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, що є безумовною умовою про визнання його таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, у зв`язку з чим, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача АТ КБ «Приватбанк» на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі 1488,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial