Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

В проваджені суду перебувала вищевказана справа. 23.02.2022 року судом ухвалено рішення. 09.03.2021 року позивач в порядку статті 270 ЦПК України звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила розподілити судові витрати, стягнувши на її користь понесенні витрати на правничу допомогу в розмірі 9.000 грн., поновити процесуальний строк, встановлений законом для подання доказів таких витрат. Питання виклику сторін для ухвалення додаткового рішення в порядку 4 статті 270 ЦПК України вирішується на розсуд суду в разі необіхідності. Предмет додаткового рішення не пов`язаний із оцінкою доказів по суті спору, визначається виключно нормами процесуального закону. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати. Так, разом із позовом позивач просила суд вирішити питання присудження на її користь судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Позовна заява підписана та подана адвокатом. Відповідно до ч. 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, цивільна справа розглядалась судом за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду ухвалено 23.02.2022 року, питання про правничу допомогу судом не вирішено. Судове рішення отримано позивачем 29.03.2022 року. Із заявою про ухвалення додаткового рішення із наданням відповідних доказів витрат на правничу допомогу позивач звернулась 1.04.2022 року. Враховуючи викладене, процесуальний строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України пропущений позивачем з поважної причини та може бути в порядку статті 127 ЦПК України поновлений судом. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного: Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Так, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом в будь-якому розмірі, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Разом із тим, при стягненні правничої допомоги як судових витрат судом саме за судовим рішенням враховується ряд чинників, визначених процесуальним законом. Для стягнення правничої допомоги за судовим рішенням відповідно до Глави 8 Розділу І ЦПК України учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, докази таких витрат : договори, рахунків тощо. Окрім того, при вирішенні питання про присудження витрат на правничу допомогу суд враховує позицію Верховного Суду, зокрема, по справі № 915/237/18, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved