Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

04.04.2022 позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 30.12.2003 вона уклала шлюб із відповідачем. За період шлюбу дітей не було. Зазначає, що причиною розірвання шлюбу послугувало відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини на сімейні обов`язки з ведення спільного подружнього життя. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася подавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить: розглянути справу у її відсутність; позов підтримала; витрати зі сплати судового збору просила стягнути з відповідача; проти ухвалення заочного рішення не заперечувала; після розірвання шлюбу просить за позивачем залишити прізвище « [PERSON] » (а.с. 18). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України був повідомлений належним чином про місце дату та час судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 16-17, 21). На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши заяву позивача та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 30.12.2003 у Відділі реєстрації актів громадського стану Корсунь-шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 186 (а.с. 5). За період шлюбу дітей не було. Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, бажання позивача розірвати шлюб, відсутність заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved