Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

У березні 2021 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 480 000,00 грн компенсації за порушення майнових авторських прав. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що у травні 2018 р. нею було зафіксовано факти використання відповідачем в якості ілюстрації до оголошень про продаж товарів на ресурсах: [INFO] та [INFO] видозміненої графічної форми твору « [INFO] », що є частиною твору «[INFO] » (« [INFO] »). Дозвіл на використання об`єкта авторського права відповідач не отримала, авторську винагороду від прибутку не нарахувала, назви об`єктів авторства, вихідні дані та ім`я автора не зазначила. Ухвалою від 06.04.2021 р. у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження. Повідомленням суду від 06.04.2021 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно статті 437 ЦК України авторське право виникає з моменту створення твору. Особа, яка має авторське право, для сповіщення про свої права може використовувати спеціальний знак, встановлений законом. Згідно статті 440 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору: право перешкоджати неправомірному використанню і твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом. Згідно частини першої статті 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належить виключне право на використання твору, а також виключне право надавати дозвіл на використання твору іншими особами. Згідно частини першої статті 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл з використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору. Відповідно до статті 441 ЦК України використанням твору є відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі, а також продаж. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом. Судом встановлено, що [PERSON] є автором твору «[INFO]» («[INFO]»), що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] , зареєстрованого Державною службою інтелектуальної власності України 29.12.2014 р. За висновком експерта [PERSON] № 31-01 від 12.04.2019 р. за результатами судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, об`єктом дослідження якого були: твір « [INFO] з елементами української символіки « [INFO] », складові частини збірки творів під назвою «[INFO]»: Прапорці 08 х 12 мм, Прапори 16 х 24 мм, Щити та тризуби 6 х 9 мм, 11 х 16 мм, 12 х 18 мм, 22 х 32 мм, Сердечки 13 х 14 мм, 14 х 15 мм, [PERSON] , підвіски, сережки 10 х 10 мм, 16 х 16 мм, 18 х 18 мм, 18 х 25 мм, 24 х 36 мм, і на вирішення якого були поставлені питання: чи є складові частини збірки творів «[INFO] » («[INFO]») об`єктами інтелектуальної власності автора [PERSON] , є окремими частинами твору, які можуть використовуватися самостійно, а саме: Значки у формі Прапорця 8 х 12 мм, Значки у формі Прапора 16 х 24 мм, значки у формі Щита з тризубцем 6 х 9 мм, 1 х 16 мм, 12 х 18 мм, 22 х 32 мм, Значки у формі Сердечка 13 х 14 мм та 14 х 15 мм, [PERSON] , підвіски 18 х 18 мм, 18 х 25 мм, Сережки 18 х 18 мм, Власна назва згідно каталогу реєстрації: 04.5 - «[INFO]»; чи є твір під назвою « [INFO] » («[INFO]») оригінальним та таким, що створений творчою працею автора [PERSON] , твір під назвою « [INFO] » є оригінальним та таким, що створений творчою працею автора [PERSON] . Експерт у висновку № 31-01 від 12.04.2019 р. зазначив, що твір підлягає охороні незалежно від його культурного або утилітарного призначення. Це питання набуває особливої цікавості щодо творів мистецтва або прикладних наук, що використовується у торгівлі або промисловості. Факт того, що рисунок або інший художній твір були виконані для задоволення потреб промисловості або торгівлі не позбавляє їх правової охорони авторським правом, та експерт зазначив, що, виходячи із наданих на дослідження матеріалів, очевидно, що об`єкти, які містяться на зображеннях збірки творів і які є її складовими: за матеріалами - виготовлені з металу; за технікою виконання - вкриті/емаллю мають позолоту, хромування, нікелювання або покриття силіконовим композитом; за функціональними ознаками їх використання є прикрасами та нагрудними значками; за своєю видовою належністю є творами ужиткового мистецтва; щодо наявності об`єктивної форми усі складові частини збірки творів мають об`єктивну форму свого існування, та у висновку зазначив, що правова охорона розповсюджується не тільки на увесь твір, а також на його окремі частини, якщо вони відповідають умовам охороноздатності. При дослідженні складових частин збірки творів експертом зроблено висновок, що до неї входять як об`єкти авторського права, так і об`єкти, які не підлягають авторсько-правовій охороні. Між тим окремі складові частини збірки творів під назвою «[INFO]» та власні назви деяких з них є об`єктами авторського права (авторства [PERSON] ), які можуть використовуватись самостійно, а саме: Значки Частини 2 Збірки: «[INFO]», що містить наступний опис: [INFO], оригінальна авторська конфігурація значка у виді фігурного прапору (дві догуподібні смужки жовтого та блакитного кольору, розділені горизонтальною золотистою перетинкою та вертикальною перетинкою між емалями) на короткому флагштоку, що містить золотавий Тризубець. Творчий елемент (нюанс) - це фігурний прапор із золотистим обрамленням, є об`єктом авторського права (Частина 2 Дослідження складових частин «[INFO]», що є додаток до висновку експерта). Надані позивачем докази свідчать про те, що відповідачем [PERSON] у соціальних мережах: [INFO] та [INFO] в якості ілюстрації до оголошень про продаж товарів здійснено недозволене використання видозміненої графічної форми твору « [INFO] », що є частиною твору «[INFO] » («[INFO]»). Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про авторське право та суміжні права» договори про передачу прав на використання творів укладаються у письмовій формі. Згідно частини першої статті 32 вказаного Закону автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених статтями 21-25 цього Закону. Враховуючи наведене, відсутність у відповідача, як особи що використовує та здійснює багаторазове відтворення через соціальні мережі видозміненої графічної форми твору « [INFO] », що є частиною твору «[INFO]» («[INFO]»), створеного [PERSON] та є об`єктом її авторського права, суд дійшов висновку, що такі дії відповідача порушують матеріальні авторські права останньої. Відповідно до статті 445 ЦК України автор має право на плату за використання свого твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом. Згідно з частиною другою статті 33 Закону України «Про авторське право та суміжні права» договір про передачу прав на використання творів вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов (строку дії договору, способу використання твору, території, на яку поширюється передане право, розміру і порядку виплати авторської винагороди, а також інших умов, щодо яких за вимогою однієї зі сторін повинно бути досягнено згоди). Авторська винагорода визначається у договорі у виді відсотків від доходу отриманого від використання твору, або у вигляді фіксованої суми чи іншим чином. При цьому ставки авторської винагороди не можуть бути нижчими за мінімальні ставки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту «а» частини першої статті 50 Закону України «Про авторське право та суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 35 цього Закону та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав. Відповідно до частини першої статті 52 Закону України «Про авторське право та суміжні права» за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об`єктів суміжних прав, використанні творів і об`єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створеній загрози неправомірного використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право: а) вимагати визнання та поновлення своїх прав, у тому числі забороняти дії, що порушують авторське право і (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення: б) звертатися до суду з позовом про поновлення порушених прав та (або) припинення дій, що порушують авторське право та (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення; в) подавати позови про відшкодування моральної (немайнової) шкоди: г) подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсації). Згідно пункту «г» частини другої статті 52 Закону України «Про авторське право та суміжні права» суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат. У пункті 42 Постанови Верховного Суду України № 5 від 04.06.2010 р. «Про застосування судами у справах про захист авторського права і суміжних прав» зазначено, що відповідно до пункту «г» частини першої статті 52 Закону України «Про авторське право та суміжні права» суб`єкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість збитків або стягнення доходу. При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб`єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об`єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об`єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об`єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Суд з урахуванням викладених обставин, суті та мети порушення відповідачем авторських прав позивача, з урахуванням використання відповідачем в якості ілюстрації до оголошень про продаж товарів видозміненої графічної форми твору «[INFO]», що є частиною твору «[INFO]» («[INFO]»), необхідності судового захисту, дійшов висновку, що авторські права позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 480 000,00 грн компенсації. Із наданим позивачем розрахунком такої компенсації суд погодився; вказаний розрахунок відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростований. На підставі статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави 4 800,00 грн судового збору.

Outcome: approved