Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що у її власності є земельна ділянка площею 1.52 га., для ведення особистого селянського господарства, яку у 2015 році передала в оренду для ТОВ "Корецьагротрейд", правонаступником якого є ТОВ "Міатерра". Отримавши земельну ділянку, відповідач, відповідно Договору, набув право її використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також, згідно п.10 Договору, зобов`язувався сплачувати своєчасно позивачу орендну плату щорічно до 20 грудня поточного року. Орендна плата може вноситись у грошовій, натуральній, відробітковій та змішаних формах за згодою сторін. Також вказує, що нею на адресу відповідача направлено лист про здійснення розрахунку за орендну плату в натуральній формі. Проте, відповідач не сплатив позивачу орендну плату за 2019 та 2020 роки, чим допустив порушення умов Договору. А тому, просить суд розірвати договір оренди землі від 17 листопада 2015 року, укладений між нею та ТОВ "Корецьагротрейд", правонаступником якого є ТОВ "Міатерра" щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5623084700:02:003:0049, площею 1,52 га. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити повністю, з підстав викладених у позові. Також зазначила, що відповідач не сплатив орендну плату для позивача і з 2021 рік. 07 лютого 2022 року до суду від представника ТОВ «Міатерра» надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з запровадженими в Україні карантинними обмеженнями. Відзиву на позов від відповідача не надійшло. Щодо засідань, що призначалися на 05.04.2022 та 05.05.2022 також надійшло клопотання про їх відкладення з тим мотивуванням, що в Україні запроваджено воєнний стан та знаходженням центрального офісу в м. Києві, що утруднює збір документів для обґрунтування своєї позиції. У відповідності до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У ч. 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються, з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «UnionAlimentariaSanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35). Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявити особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржій проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03 від 01 квітня 2008 року). Відповідачем не подано до суду відзив на позов, не викладено своєї позиції по суті справи, не зазначено об`єктивно існуючих перешкод для вчинення вказаних дій в строки, визначені ухвалою про відкриття провадження по справі, з метою дотримання розумних строків розгляду справи. Станом на сьогодні наявні альтернативні механізми для реалізації своїх прав, зокрема участь в судових засіданнях в режимі відео конференції, виклад своїх заперечень в письмовій формі, направлення доказів засобами електронного або поштового зв`язку. Посилання представника відповідача у поданих заявах про відкладення розгляду справи на знаходження головного офісу в м. Києві і на супутні труднощі у зв`язку з цим, не заслуговують на увагу, оскільки за даними ЄДРПОУ місцезнаходженням відповідача, його юридичною адресою є м. Корець, Рівненської області. В судове засідання 07 червня 2022 року представник відповідача в чергове не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позов не надали. За одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 17 листопада 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Корецьагротрейд» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого остання передала відповідачу в оренду належну їй на праві власності земельну ділянку площею 1,52 га, кадастровий номер якої 5623084700:02:003:0048, сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Крилівської сільської ради Корецького району Рівненської області, строком на 10 (десять) років. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 290031408 від 13 грудня 2021 року вказаний договір оренди земельної ділянки від 17 листопада 2015 року зареєстрований 01 грудня 2015 року державним реєстратором Корецького районного управління юстиції. Товариство з обмеженою відповідальністю "Корецьагротрейд" ліквідовано 25 січня 2018 року та реорганізовано в Товариство з обмеженою відповідальністю "Міатерра", що не заперечується сторонами. Пунктом 7 Договору передбачено, що орендна плата нараховується і розмірі 5 (п`ять) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.4 Договору - 39 915 грн. 85 коп.), що становить 1996 грн. або у натуральній формі не менше 1200 кг. зернових. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації та уточнень нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно закону, як передбачено п.8 Договору. Відповідно до п.9 Договору орендна плата вноситься до 20 числа останнього у звітному році місяця, тобто до 20 грудня кожного року. Пунктом 10 передбачено, що орендна плата може вноситись у грошовій, натуральній, відробітковій та змішаних формах за згодою сторін. 20 січня 2020 року [PERSON] звернулась з листом до ТОВ "Міатерра" з вимогою про дострокове розірвання договору, в якій також вказала, що в жодній із визначених договором форм не отримала оренду плату за земельну ділянку. Жодної відповіді на вказаний лист не отримано. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України «Про оренду землі»). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до положень ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди ( крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Частинами 1 та 2 статті 22 цього Закону також передбачено, що орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Відповідно до положень частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі», орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, є істотною умовою договору оренди землі. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з пунктом 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частин 1 та 2 статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини 1 статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються положення ЦК України. При вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини 2 статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначену через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору,- відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №912/1385/17). Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати ( два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 березня 2019 року у справі №183/262/17. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі №293/1011/16 дійшла висновку, що тлумачення пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України, частини 2 статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплати у розмірі, меншому ніж визначеному договором ( без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Пунктом 7 Договору оренди землі від 17 листопада 2015 року передбачено, що орендна плата нараховується і розмірі 5 (п`ять) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.4 Договору - 39 915 грн. 85 коп.), що становить 1996 грн. або у натуральній формі не менше 1200 кг. зернових. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації та уточнень нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно закону, як передбачено п.8 Договору. Пунктом 10 передбачено, що орендна плата може вноситись у грошовій, натуральній, відробітковій та змішаних формах за згодою сторін. Таким чином договором оренди встановлений диференційований підхід до розміру та виду орендної плати, однак обов`язковою умовою є згода сторін щодо її форми. [PERSON] виявила бажання отримати орендну плату за належну їй земельну ділянку в натуральній формі, про що письмово повідомила ТОВ "Міатерра", що підтверджується листом від 17 грудня 2019 року. Згідно відповіді директора ТОВ «Міатерра» Магур Н.І. за №21/02 від 21 грудня 2020 року, [PERSON] повідомлено, що у грудні 2020 року всім пайовикам в селі Крилів, Корецького району виплатило орендну плату за оренду землі за 2020 рік в грошовій формі. Вказано, що [PERSON] від отримання орендної плати в грошовій формі відмовилася. Отримати орендну плату від представника товариства позивач також відмовилась у 2019 рокці. Таким чином відповідач підтвердив неспроможність узгодження з позивачем форми орендної плати з причин, які не є поважними. Нормами частини першої ст. 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частина п`ята ст. 762 ЦК України). Відповідно до п.9 Договору, орендна плата вноситься до 20 числа останнього у звітному році місяця, тобто до 20 грудня кожного року. Отже, відсутність домовленості сторін щодо форми орендної плати та систематичне порушення відповідачем свого обов`язку по виплаті орендної плати, стали підставою для звернення позивача з обґрунтованою вимогою про розірвання договору. У частині четвертій статті 81 ЦПК України визначено одне із правил обов`язку доказування, а саме: у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Обов`язок доказування стороною тих чи інших обставин залежить від того, стверджує особа про існування обставин, або заперечує їх існування. Відповідно доводити існування того чи іншого факту повинна та сторона, яка стверджує про його існування. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі, у зв`язку із порушенням відповідачем свого обов`язку щодо систематичності виплати орендної плати, оскільки орендна плата є істотною умовою договору оренди. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України на користь [PERSON] підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

Outcome: approved