Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - позивач, ТОВ «АВЕНТУС Україна», Товариство) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач, [PERSON] , споживач) про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за Договором №2161852 про надання споживного кредиту від 19.03.2020 (далі - Кредитний договір, Договір) у розмірі 32 800 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19.03.2020 між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та відповідачем укладено Договір №2161852 про надання споживчого кредиту через Інформаційно-телекомунікаційну систему Товариства, доступ до якої забезпечується через Веб-сайт Товариства або Мобільний додаток. Відповідно до умов Кредитного договору Товариством позивачем надано відповідачу кошти в сумі 10 000, 00 грн. на умовах встановлених Договором, згідно яких Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Грошові кошти Товариством було перераховано на банківську карту № [NUMBER] Visa, відкриту в АТ «Альфа банк», яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Кредитним договором, станом на момент подачі позовної заяви, заборгованість відповідача перед Товариством складає 32800,00 грн., яка складається із: заборгованості по несплаченим відсотками за користування кредитом у розмірі 22800,00 грн.; заборгованості за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 10 000, 00 грн. Відповідач в добровільному порядку не вживає заходів щодо погашення заборгованості, тому ТОВ "АВЕНТУС Україна» вимушене звернутись до суду із вищевказаним позовом. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 24.12.2021 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Правом на подачу відзиву не скористався. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, суд, за згодою позивача, розглядає справу у відсутності відповідача та згідно частини 4 статті 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має статус небанківської фінансової установи, внесене до Державного реєстру фінансових установ як фінансова компанія Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 426 від 28.02.2017. Товариством отримане Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії ФК № 870 від 28.02.2017 та ліцензія на здійснення діяльності з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг № 756 від 28.03.2017. Позивач здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства, зокрема: Закону України «Про фінансові послуг та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Закону України «Про електронну комерцію», а також відповідно до внутрішніх Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Вся процедура по укладенню Договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відбувається відповідно до вищезазначених актів та проходить в онлайн-режимі. 19.03.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №2161852 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Товариства надало відповідачу кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську карту № [NUMBER] Visa, відкриту в АТ «Альфа банк», номер якої відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введенні Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно з п. 1.2, п. 1.3, 1.4 Кредитного договору Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 10 000, 00 грн. на строк 30 днів, дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.-4.5 Договору (п.4.1 Кредитного договору). Споживач, у випадку якщо заборгованість складає не менше 400 грн. (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п.4.3 Договору (п.4.2 Кредитного договору). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству метою отримання кредиту (п.2.1 Кредитного договору). Згідно п. 1.5.1 Кредитного договору знижена процентна ставка становить 0.95 % в день від суми кредиту, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного у пункті 1.4 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Відповідно до п. 1.5.2 Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % від суми кредиту, застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп1.5.1 Договору для застосування зниженої процентної ставка; у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1-4.6 цього Договору; у межах періоду прострочення, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Згідно п. 1.7 Кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за заниженою ставкою 347,70% річних (п. 1.7.1); за стандартною ставною - 695,40% річних (п. 1.7.2). Відповідно до п. 1.8 Кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за зниженою ставкою 12850,00 грн. (п. 1.8.1); за стандартною ставкою 1570,00 грн. (п. 1.8.2). Згідно п.5.4 Кредитного договору споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Згідно даних, які містяться у картці обліку Договору, інформації за укладеним Кредитним договором, за відповідачем мається заборгованість за період з 19.03.2020 по 15.12.2021 у розмірі 32800,00 грн., яка складається з: 22800,00 грн. - заборгованості по несплаченим відсотками за користування кредитом строком за 120 днів, нарахування процентів здійснено відповідно до п.1.5.2, п.3.1. Кредитного договору; 10 000,00 грн.- заборгованість за кредитом (тіло кредиту). Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Положенням статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з п.п. 2 п. 9.8 Кредитного договору, споживач підтверджує, що він ознайомлений, з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом № 53-ОД від 16.01.2020 року, повністю розуміє їх, погоджується з ними зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (стаття 642 ЦК України). Судом встановлено,оскільки не спростовано відповідачем, Кредитний договір був укладений між сторонами у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам частини 1 статті 205, статей 6, 207, 627-628, частини 2 статті 639 ЦК України. При цьому, на виконання приписів частини 1 статті 638 ЦК України сторони у вказаному Договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, суд враховує положення статті 204 ЦК України, які закріплюють презумпцію правомірності правочину, зокрема, вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що продовжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буду спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів щодо визнання Кредитного договору недійсним матеріали справи не містять. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачем, позивач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 10 000, 00 грн. на банківську карту № [NUMBER] Visa, відкриту в АТ «Альфа банк», яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту. Разом з цим, відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим за ним мається заборгованість у розмірі 32800,00 грн. Враховуючи вищевикладене те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, на даний час заборгованість у розмірі 32800,00 грн. не погашена, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved