Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати недостовірною, такою, що принижує його честь, гідність і ділову репутацію інформацію, поширену [INFO] відповідачем-2 на youtube-каналі відповідача-1 під час проведення прес-конференції щодо замовних масштабних акцій проти ювелірного дому « [INFO] », за посиланням [INFO] а саме: «Я впевнена, що все, що ви сьогодні бачили останні два місяці відбувається з ювелірним домом « [INFO] ». Усі ці наклепи, брехня, акти вандалізму, оці всі статті, які страшні появляються в інтернет-виданнях для того, щоб згубити чесне ім`я ювелірного дому « [INFO] ». Я знаю, все це рейдерський захват, що це все ініціатива одного неадекватного, як я вважаю, [PERSON] , батька народного депутата [PERSON] . Я вважаю, що пану [PERSON] мало тої землі, яку він заграбастав біля Дніпра, і він рейдерськими захватами хоче відвоювати собі максимальний кусок, я не знаю, цієї України, нашої. І саме тоді, коли я передала всі права на базу відпочинку для дітей « [INFO] » [INFO]... я не знаю, це не людина... Він просто направив всі свої чорні сили, щоб знищити мене, знищіти волонтерів дитячого будинку, які знаходились на територіїбази, але йому мало тільки цього, він направляє всі свої зусилля щоб знищити чесне ім`я ювелірного дому « [INFO] », якому 20 років...» (04:52 хв. виступу на прес-конференції); «найняті тітушки [PERSON] бігають за волонтерами дитячого будинку з топорами, коли вони стріляють, там де діти знаходяться з мамами, їх пугають. Коли вони взагалі ведуть себе неадекватно та кричать, як собаки, їх забирає наша поліція, але через 3 години випускає...»; «у нас зібрані підробні документи, які створив [PERSON] , це підробні нотаріальні доручення, це підробні рішення суду, це незаконне введення в реєстр підставних осіб [PERSON] …», зобов`язати відповідача-1 протягом 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили вилучити з мережі інтернет відео прес-конференції, зобов?язати відповідача-2 спростувати інформацію, що містилась у висловлюванні: «Я впевнена, що все, що ви сьогодні бачили останні два місяці відбувається з ювелірним домом « [INFO] ». Усі ці наклепи, брехня, акти вандалізму, оці всі статті, які страшні появляються в інтернет-виданнях для того, щоб згубити чесне ім`я ювелірного дому « [INFO] ». Я знаю, все це рейдерський захват, що це все ініціатива одного неадекватного, як я вважаю, [PERSON] , батька народного депутата [PERSON] . Я вважаю, що пану [PERSON] мало тої землі, яку він заграбастав біля Дніпра, і він рейдерськими захватами хоче відвоювати собі максимальний кусок, я не знаю, цієї України, нашої. І саме тоді, коли я передала всі права на базу відпочинку для дітей « [INFO] » [INFO]... я не знаю, це не людина... Він просто направив всі своїчорні сили, щоб знищити мене, знищіти волонтерів дитячого будинку, які знаходились на територіїбази, але йому мало тільки цього, він направляє всі свої зусилля щоб знищити чесне ім`я ювелірного дому « [INFO] », якому 20 років...» (04:52 хв. виступу на прес-конференції); «найняті тітушки [PERSON] бігають за волонтерами дитячого будинку з топорами, коли вони стріляють, там де діти знаходяться з мамами, їх пугають. Коли вони взагалі ведуть себе неадекватно та кричать, як собаки , їх забирає наша поліція, але через 3 години випускає...»; «у нас зібрані підробні документи, які створив [PERSON] , це підробні нотаріальні доручення, це підробні рішення суду, це незаконне введення в реєстр підставних осіб [PERSON] ...» поширену нею [INFO] під час проведення прес-конференції, шляхом оголошення про недостовірність такої інформації та зачитавши текст рішення під час проведення аналогічної прес-конференції протягом 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили, зобов`язати відповідача-2 публічно вибачитись перед позивачем та його родиною за поширену неправдиву та недостовірну інформацію поширену [INFO] під час прес-конференції, відео якої розміщено за посиланням: [INFO] стягнути з відповідача-2 на користь позивача 100 000, 00 грн моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] на youtube-каналі ТОВ «Інформаційне агентство «Українські новини» розміщено відео з прес-конференції, предметом якої є замовні масштабні акції проти ювелірного дому «[INFO]», за посиланням: [INFO]. У своєму виступі на вказаній прес-конференції [PERSON] на 04:52 хв., на 07:16 хв., на 09:33 хв. відео поширила недостовірну інформацію, наступного змісту: «Я впевнена, що все, що ви сьогодні бачили останні два місяці відбувається з ювелірним домом « [INFO] ». Усі ці наклепи, брехня, акти вандалізму, оці всі статті, які страшні появляються в інтернет-виданнях для того, щоб згубити чесне ім`я ювелірного дому « [INFO] ». Я знаю, все це рейдерський захват, що це все ініціатива одного неадекватного, як я вважаю, [PERSON] , батька народного депутата [PERSON] . Я вважаю, що пану [PERSON] мало тої землі, яку він заграбастав біля Дніпра, і він рейдерськими захватами хоче відвоювати собі максимальний кусок, я не знаю, цієї України, нашої. І саме тоді, коли я передала всі права на базу відпочинку для дітей « [INFO] » [INFO]... я не знаю, це не людина... Він просто направив всі своїчорні сили, щоб знищити мене, знищіти волонтерів дитячого будинку, які знаходились на територіїбази, але йому мало тільки цього, він направляє всі свої зусилля щоб знищити чесне ім`я ювелірного дому « [INFO] », якому 20 років...» (04:52 хв. виступу на прес-конференції); «найняті тітушки [PERSON] бігають за волонтерами дитячого будинку з топорами, коли вони стріляють, там де діти знаходяться з мамами, їх пугають. Коли вони взагалі ведуть себе неадекватно та кричать, як собаки , їх забирає наша поліція, але через 3 години випускає...»; «у нас зібрані підробні документи, які створив [PERSON] , це підробні нотаріальні доручення, це підробні рішення суду, це незаконне введення в реєстр підставних осіб [PERSON] ...». Зауважує, що вказана інформація відносно нього є неправдивим твердженням та таким, що порочить його честі і гідність. Посилаючись на порушення його прав з боку відповідачів, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2019 року відкрито провадження у справі. 22.08.2019 року від [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому вимоги заперечуються в повному обсязі, з підстав викладених у ньому. 10.09.2019 року позивач надіслав відповідь на відзив. 23.10.2019 року від ТОВ «ІА «Українські новини» надійшов відзив на позов, в якому відповідач-1 також заперечує проти позову. Відповідно до розпорядження №376 від 21.10.2021 року, у зв`язку із смертю судді [PERSON]. вказану справу було передано на повторний автоматичний розподіл справ згідно ст. 14 ЦПК України. У відповідності до повторного розподілу справи, згідно ст. 14 ЦПК України, для розгляду вищевказаної справи визначено суддю Матійчук Г.О. Ухвалою суду від 21.10.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28). Згідно ст. 200 ЦК України, інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями. Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Як вбачається зі змісту ч. ч. 1-2 ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Судом встановлено, що [INFO] [INFO] на youtube-каналі ТОВ «Інформаційне агентство «Українські новини» розміщено відео з прес-конференції, предметом якої є замовні масштабні акції проти ювелірного дому «[INFO]», за посиланням: [INFO]. У своєму виступі на вказаній прес-конференції [PERSON] на 04:52 хв., на 07:16 хв., на 09:33 хв. відео поширила недостовірну інформацію, наступного змісту: «Я впевнена, що все, що ви сьогодні бачили останні два місяці відбувається з ювелірним домом « [INFO] ». Усі ці наклепи, брехня, акти вандалізму, оці всі статті, які страшні появляються в інтернет-виданнях для того, щоб згубити чесне ім`я ювелірного дому « [INFO] ». Я знаю, все це рейдерський захват, що це все ініціатива одного неадекватного, як я вважаю, [PERSON] , батька народного депутата [PERSON] . Я вважаю, що пану [PERSON] мало тої землі, яку він заграбастав біля Дніпра, і він рейдерськими захватами хоче відвоювати собі максимальний кусок, я не знаю, цієї України, нашої. І саме тоді, коли я передала всі права на базу відпочинку для дітей « [INFO] » [INFO]... я не знаю, це не людина... Він просто направив всі своїчорні сили, щоб знищити мене, знищіти волонтерів дитячого будинку, які знаходились на територіїбази, але йому мало тільки цього, він направляє всі свої зусилля щоб знищити чесне ім`я ювелірного дому « [INFO] », якому 20 років...» (04:52 хв. виступу на прес-конференції); «найняті тітушки [PERSON] бігають за волонтерами дитячого будинку з топорами, коли вони стріляють, там де діти знаходяться з мамами, їх пугають. Коли вони взагалі ведуть себе неадекватно та кричать, як собаки , їх забирає наша поліція, але через 3 години випускає...»; «у нас зібрані підробні документи, які створив [PERSON] , це підробні нотаріальні доручення, це підробні рішення суду, це незаконне введення в реєстр підставних осіб [PERSON] ...» Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила. Водночас, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів інших осіб у випадках, не передбачених законом, розгляду не підлягають. Як вбачається із відео прес-конференції, за посиланням: [INFO] поширено інформацію, яка не підтверджена належними та достовірними доказами. В якості підтвердження своїх слів висловлених під час спірної конференції, [PERSON] надала відзив з роздруківками незрозумілого походження (а.с. 36-48, 69-108), договори про спільну благодійну діяльність, акти приймання-передачі споруд бази відпочинку, договори на здійснення волонтерської діяльності (а.с. 49-61), роздруківками статтей з сайту «Канал 24», які жодним чином не підтверджують факти, про які йдеться в спірному відео. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №757/39100/18-ц за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Українські новини», [PERSON] про захист честі, гідності та спростування поширеної недостовірної інформації. Предметом спору у якій було визнання такою, що не відповідає дійсності (є недостовірною) інформацію яка була опублікована ТОВ «Інформаційне агентство «Українські новини» о 17год 51хв [INFO] на офіційній інтернет сторінці у вигляді статті під назвою « [INFO] » (режим доступу в інтернет мережі - [INFO] ). Рішенням суду у вищевказаній справі ухвалено рішення, яким визнано такою, що не відповідає дійсності (є недостовірною) інформацію яка була опублікована ТОВ «Інформаційне агентство «Українські новини» о 17 год. 51хв .[INFO] на офіційній інтернет сторінці у вигляді статті під назвою « [INFO] » (режим доступу в інтернет мережі - [INFO] ); зобов`язано ТОВ «ІА «Українські новини» вилучити з мережі інтернет оригінал та всі подальші копії статті під назвою « [INFO]» та здійснити спростування поширеної інформації шляхом відповідної публікації на власному інтернет ресурсі; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду 5 000 грн; вирішено питання розподілу судових витрат. В задоволенні решти вимог позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 25.06.2019 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення з [PERSON] компенсації на користь [PERSON] . В решті рішення суду залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 25.06.2021 року рішення судів попередніх інстанцій залишені без змін, а касаційні скарги сторін без задоволення. Судовими рішеннями встановлено, що [INFO] на офіційній інтернет-сторінці ТОВ «Інформаційне агентство «Українські новини» о [INFO]. було розміщено статтю під назвою « [INFO] » за посиланням в інтернет-мережі [INFO]. У статті під назвою « [INFO] » міститься інформація, що стосується безпосередньо особи позивача [PERSON] , зокрема, зазначено (мовою оригіналу): « [INFO] , которая ранее была передана основательницей [PERSON] для сирот организации « [INFO] », « Я знаю, что это рейдерский захват, что это инициатива одного неадекватного человека, [PERSON] , отца народного депутата [PERSON] », « Я считаю , что господину [PERSON] мало той земли, которую он заграбастал возле Днепра, так он рейдерскими захватами хочет отвоевать себе и детскую базу отдыха для сирот», «кампания против ювелирного дома началась именного тогда, когда она передала все права на базу отдыха « [INFO] » детям «[INFO]». [PERSON] и направил своих людей на базу отдыха», «параллельно он направляет все свои усилия, чтобы уничтожить двадцатилетнее честное имя [PERSON] ». Судами встановлено також, що на підтвердження висвітленої у статті інформації, відповідачі не наводить жодних переконливих доказів достовірності поширеної інформації. Не надали таких доказів й в ході вирішення даного спору в суті. Як стверджує позивач у своїй відповіді на відзив (а.с. 119-120), вказана стаття (яка була предметом спору у справі №757/39100/18) стала наслідком прес-конференції, що відбулась [INFO]. Рішенням суду у згаданій справі, на думку позивача усунуто наслідки (статтю), а не причину (відео прес-конференції). У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній праві, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження висвітленої на прес-конференції інформації, відповідачі не наводять переконливих доказів достовірності поширеної інформації. Не надано відповідачами таких доказів й в ході вирішення даного спору в суті. [PERSON] не надано суду жодного доказу рейдерського захвату бази відпочинку, перебування «тітушок» на території бази, витягів (протоколів затримання) осіб, про яких вона вказує, не доведено зв`язок між «тітушками» та особою позивача, не зрозуміло, яким чином позивач пов`язаний з ювелірним домом « [INFO] », тощо. Самі по собі твердження відповідача на прес-конференції про наведене не можуть вважатись достовірною інформацією, оскільки ці факти не підтверджені жодним доказом, окрім роздруківок, які крім того самі по собі також нічого не доводять. За вказаних обставин, суд вважає, що спірна інформація містить саме недостовірні дані відносно позивача, а не оціночні судження, оскільки, не містить алегорій, сатири, гіпербол тощо. Крім того, аналіз вказаної інформації вказує на те, що у ній висловлено не оціночне суб`єктивне судження відносно позивача, а стверджується щодо об`єктивних чітко висловлених фактів, які можуть бути перевіреними. При цьому, слід зазначити, що згідно з першим абзацом статті 11 Загальної декларації прав людини від 1948 року, пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року, статті 62 Конституції України, існує правовий принцип, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили. Отже, оскільки, судом не встановлено і відповідачами не доведено, що поширена вище інформація є такою, що відповідає дійсності, суд приходить до висновку, що відбулося поширення недостовірної інформації, а тому вона підлягає спростуванню. У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Верховний Суд України наголосив на тому, що оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, а відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції. Таким чином з урахуванням встановлених обставин та наведених норм чинного законодавства, вимоги про визнати такою, що не відповідає дійсності (є недостовірною) інформації, яка прозвучала на прес-конференції у відео за посиланням: [INFO] на 04:52 хв., на 07:16 хв., на 09:33 хв., вилучити із мережі інтернет відео прес-коференції за посиланням: [INFO], та здійснити спростування поширеної інформації, підлягають задоволенню. В той же час, вимога про зобов`язання відповідача-2 публічно вибачитись перед позивачем та його родиною за поширену інформацію, задоволенню не підлягає, оскільки даний спосіб спростування інформації не відповідає способу її поширення. Що стосується вимоги про стягнення моральльної шкоди, слід зазначити наступне. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Подана позивачем [PERSON] позовна заява містить вимогу про стягнення на його користь із відповідача-2 [PERSON] завданої моральної шкоди в розмірі 100 000, 00 грн. При цьому, будь яких зазначень, обґрунтувань і мотивувань та (або) доказів завдання позивачеві матеріальної та (або) моральної шкоди позовна заява не містить (а.с. 4-12). Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не вмотивовано і не доведено факт заподіяння шкоди, а тому відсутні умови, необхідні для стягнення з відповідача-2 [PERSON] завданої моральної шкоди в розмірі 100 000, 00 грн. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial