Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивувавши тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт на її, [PERSON] користь. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно до складу котрого входить земельна ділянка для ведення садівництва. Вказує, що згідно заповіту вона, позивач є спадкоємцем на все майно [PERSON] , а тому після смерті останньої спадщини ніхто не прийняв і у випадку не прийняття нею спадщини , спадкове майно перейде у власність територіальної громади в особі Коломийської міської ради. Зазначає, що має дозвіл на роботу в Польщі, де працює з 25 травня 2020 року. Однак у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби вона, позивач не змогла приїхати в Україну до закінчення шестимісячного терміну прийняття спадщини, так як кордони були закриті. Коли приїхала в Україну 26 жовтня 2020 року, то строки прийняття спадщини закінчилися. Звернувшись до нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй [PERSON] було відмовлено з тих підстав, що вона не звернулась із заявою про прийняття спадщини в строки передбачені ст. 1270 ЦК України. Вважає, що пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин та просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном чотири місяці. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить винести рішення відповідно до норм чинного законодавства. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права. Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 30 березня 2020 року складено відповідний актовий запис № 250 (а.с.5). Як встановлено, 27 грудня 2005 року [PERSON] склала заповіт, котрим все своє майно заповіла позивачу [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, державний нотаріус Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. відмовила позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку із тим, що [PERSON] у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини та постійно не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.9). Згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як видно з копії закордонного паспорта [PERSON] , згідно відміток про перетин кордону, позивач 23 травня 2020 року поїхала до Республіки Польща на роботу (а.с.10), та як ствердила, у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби не змогла повернутися в Україну до закінчення шестимісячного терміну прийняття спадщини, оскільки кордони були закриті. Відповідно до\~ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2,\~постановою Кабінету міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2»\~з 12.03.2020 року на всій території України впроваджено карантин та обмежено пересування громадян та перебування їх у громадських місцях, обмежена робота державних установ, в тому числі і нотаріальних контор.\~\~Отже, позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин. Також суд враховує, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності», як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть, якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися, як порушення статті 1 Першого протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. За таких обставин, з огляду на недопущення позбавлення позивача права власності на спадкове майно, враховуючи, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, суд доходить висновку, що позов слід задоволити. На підставі викладеного,

Outcome: approved