Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк", треті особи: Зміївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, [PERSON] , в якому просить визнати виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Днфпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 14.09.2018 року таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що в жовтні 2021 року їй стало відомо, що на виконанні державних виконавців Зміївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області перебуває виконавче провадження № 61301719 з примусового виконання Виконавчого напису, виданого 14.09.2018, за яким звернуто стягнення на нерухоме майно житловий будинок [ADDRESS] . З зазначеного виконавчого напису вбачається, що вимоги Банку становлять у загальному розмірі 1229805,05 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що\~виконавчий напис вчинено зі порушенням\~Порядку нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості, тому просить суд задовольнити позовні вимоги та вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року відкрито загальне провадження у справі. Ухвалою суду від 23.11.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Ухвалою суду від 26 листопада 2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 61301719 за виконавчим написом № 1383 від 14.09.2021. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи бех їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином. Надали відзив та письмові пояснення, в яких просили відмовити в задоволенні позову, у зв`язку з його безпідставністю. Також просили справу розглянути без їх участі. Треті особи в судове засідання не з?явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. [PERSON] надав письмові пояснення, в яких просив позов задовольнити, а справу розглянути без його участі. Приватний нотаріус Бондар І.М. надала заяву про розгляд справи без її участі. Зміївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надав заяву про розгляд справи без їх участі. В зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засіданні всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, без участі належно сповіщених сторін та їх представників. Судом встановлено, що на виконанні Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавче провадження № 61301719 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 14.09.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , яке передане в іпотеку на підставі договору іпотеки №НАН2GК01270031 від 15.12.2006 року. З зазначеного виконавчого напису вбачається, що вимоги АТ КБ «Приватбанк» становлять у загальному розмірі 1226305,05 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 195247,9 грн., заборгованість за відсотками -335943,25 грн.; комісія - 46863,63 грн., пеня - 648250, 27 грн. 15.12.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №НАJWGК01270014, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредитні кошти у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 302 495 грн. (247450 грн. для придбання будинку; 55045 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно до порядку). В забезпечення виконання зобов`язань 15.12.2006 між іпотекодавцем [PERSON] та іпотекодержателем ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки №НАН2GК01270031, згідно з умовами якого [PERSON] , надала в іпотеку нерухоме майно, а саме, будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Цей договір посвідчений 15.12.2006 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І., зареєстрований в реєстрі за №3635. Крім того, 15.12.2006 між кредитором ЗАТ КБ «ПриватБанк» та поручителем [PERSON] було укладеного договір поруки № НАJWGК01270014/1, предметом якого є надання поруки поручителем [PERSON] за виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором. Постановою Харківського апеляційного суду від 06.04.2021 рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21.10.2020 скасоване в оскаржуваній частині та в цій частині ухвалене нове рішення про часткове задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.12.2006 № НАJWGК01270014. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «ПривктБайк», солідарно заборгованість за кредитним договором, №HAJWGK01270014 від 15.12.2006 в розмірі 190517,29 грн. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 3581,2 грн. по 1790,6 грн. з кожного. Суд зазначає, що між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні\~приватним нотаріусом виконавчого напису № 1383 від 14.09.2018 року. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів\~на підтвердження\~безспірної заборгованості\~боржника згідно\~з Переліком\~документів.\~Для правильного\~застосування положень\~статей\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»\~у\~такому спорі\~суд повинен\~перевірити доводи\~боржника в\~повному обсязі\~й установити\~та зазначити\~в рішенні\~чи справді\~на момент\~вчинення нотаріусом\~виконавчого напису\~боржник мав\~безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 (№ 754/9711/14-ц). Суд вважає слушними доводи позивача в частині безспірності суми зазначеної у виконавчому написі. Так, згідно відомостей, які містяться в оскаржуваному виконавчому написі вимоги АТ КБ «Приватбанк» становлять у загальному розмірі 1226305,05 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 195247,9 грн., заборгованість за відсотками -335943,25 грн.; комісія - 46863,63 грн., пеня - 648250, 27 грн. Проте, згідно Постанови Харківського апеляційного суду від 06.04.2021 сума заборгованості за кредитним договором від 15.12.2006 № НАJWGК01270014 підтверджено лише в розмірі 190517,29 грн. З огляду на зазначене, є достатні правові підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Доводи відзиву та письмові пояснення Банку цих висновків суду не спростовують та відхиляються з огляду на вищевикладене. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до приписів пункту 1 частини першої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України). Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908 грн за подання позову немайнового характеру та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а тому, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума в розмірі 1362 грн. Крім того, в матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 07.10.2021 p., укладений між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Гетьман», де в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт замовляє, приймає та оплачує, а адвокат надає послуги правової (правничої) допомоги, представництва клієнта. Відповідно до фіскального чеку від 12.11.2021 позивачем на рахунок адвокатського об`єднання сплаченого грошові кошти в розмірі 1 000,00 грн. Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 1 000,00 грн., оскільки витрати саме на зазначену суму є документально підтвердженими. Також, суд вирішує питання щодо заходів забезпечення позову відповідно до положення ч.7 ст.158 ЦПК України.

Outcome: approved