Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В позовній заяві зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] .. Під час шлюбу вони набули право власностi на домоволодiння [ADDRESS] . Дане домоволодiння складається із: житлового будинку, літ.А1 вартістю 68932 грн; тамбуру, літ.а, вартістю 2731 грн; ганку, літ.а1, вартістю 1133 грн; прибудови, літ.а2, вартістю 4677 грн; літньої кухні, літ.Б, вартістю 53605 грн; погребу, літ.б1, вартістю 3444 грн; гаражу, літ.б2, вартістю 15388 грн; сараю, літ.В, вартістю 9967 грн; убиральні, літ.Г, вартістю 727 грн; огорожі, літ.1-3, вартістю 3450 грн. Рішенням Ладижинського мiського суду Вінницької областi вiд 21.12.2011 року мiж ними проведено роздiл даного домоволодіння та визнано за нею та відповідачем право власності в рівних долях, тобто по 1/2 частці житлового будинку з господарськими спорудами кожному. Рішенням Ладижинського мiського суду Вінницької областi вiд 30.05.2012 року визначено їм порядок користування житловим будинком. Разом з цим мiж ними залишилися нерозділеними такі господарські споруди, як: літня кухня, лiт. Б, вартістю - 53605 грн; погрiб, лiт.б1,вартістю - 3444 грн; гараж, лiт.б2, вартістю - 15388 грн; сарай, літ. В, вартістю - 9967 грн; убиральня,\~лiт.Г,\~вартістю -\~727\~грн; огорожа ,лiт. 1-3, вартістю - 3450 грн, а всього майна на загальну суму 86581 грн. Без розділу мiж ними цих господарських споруд, вони не зможуть розділити земельну ділянку, виділену їм в користування, та приватизувати її. Отже виникла\~необхідність провести\~мiж\~ними роздiл\~господарських споруд\~в натурі.\~При розділі\~вона бажає\~отримати літню\~кухню,\~лiт.\~Б,\~вартістю -\~53605\~грн,\~та погрiб,\~лiт.б1,\~вартістю -3444\~грн.\~Відповідачеві виділити\~гараж,\~лiт.б2,\~вартістю -\~15388\~грн;\~сарай,\~лiт.\~В,\~вартістю -\~9967\~грн;\~вбиральню,\~лiт.Г,\~вартістю -\~727\~грн;\~огорожу,\~лiт.\~1-3,\~вартістю \-3450\~грн. Вони дійшли спільної думки, що грошова компенсація за різницю у вартості майна стягуватися не буде. Представник позивача в судовому засіданні вимоги викладені позивачем у позовній заяві підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач, повторно будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1\~ст.60 Сімейного кодексу України\~, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.2\~ст.60 Сімейного кодексу України\~, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1\~ст.61 Сімейного кодексу України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч.1 ст.68 Сімейного кодексу України , розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1\~ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ч.2ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У частинах першій, третій статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно положень ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до п. 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ\~\~ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від\~21.12.2007року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~\~ст.ст.69-72 СК України\~та\~ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Із змісту п.23 вказаної\~постанови\~вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Із п.30 постанови вбачається, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України. Суд встановив, що за час спільного проживання у шлюбі однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] набули наступне майно: домоволодiння [ADDRESS] . Дане домоволодiння складається із: житлового будинку, літ.А1 вартістю 68932 грн; тамбуру, літ.а, вартістю 2731 грн; ганку, літ.а1, вартістю 1133 грн; прибудови, літ.а2, вартістю 4677 грн; літньої кухні, літ.Б, вартістю 53605 грн; погребу, літ.б1, вартістю 3444 грн; гаражу, літ.б2, вартістю 15388 грн; сараю, літ.В, вартістю 9967 грн; убиральні, літ.Г, вартістю 727 грн; огорожі, літ.1-3, вартістю 3450 грн., що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок, експлікацією приміщень та характеристикою будинку та рішеннями Ладижинського міського суду від 21.12.2011 по справі №2-436/2011 та від 30.05.2012 по справі №211/541/12.. Мiж [PERSON] (Завальна) та [PERSON] проведено роздiл спільного майна подружжя, а саме: житлового будинку [ADDRESS] та визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 частині житлового будинку із господарськими спорудами, що вбачається з копії рішення Ладижинського мiського суду Вінницької областi вiд 21.12.2011 року. Крім того,\~рішенням Ладижинського\~мiського\~суду Вінницької\~областi\~вiд\~30.05.2012\~року [PERSON] \~та [PERSON] \~було визначено\~порядок користування\~житловим будинком\~ [ADDRESS] . Таким чином, залишилися нерозділеними господарські споруди: літня кухня, лiт. Б; погрiб, лiт.б1; гараж, лiт.б2; сарай, літ. В; убиральня,\~лiт.Г; огорожа , лiт. 1-3. З копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 11.04.2018 змінила прізвище на « [PERSON] ». Відтак, набуте колишнім подружжям майно, до якого входять, зокрема, і господарські споруди домоволодіння [ADDRESS] , яке належить їм на праві спільної часткової власності, може бути поділене в натурі між співвласниками. Виходячи із наведеного, оскільки відповідач не заперечив щодо пред?ялених позовних вимог позивача, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved