Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

У грудні 2021 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся з позовом представник [PERSON] адвокат Мутаф В.А. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», за участі третьої особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що 27 травня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 01-15000-270508 від 27.05.2008 року. 16 листопада 2018 року між ТОВ «КБ «Дельта» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами застави № 625 від 16.11.2018 р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мисан B.I. Станом на день подання цього позову у Приватного виконавця Колечко Д.М. на виконанні перебуває виконавче провадження № 62461703 з виконання виконавчого напису №6745 вiд 19.06.2020 року вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за Кредитним договором № 01-15000-270508 від 27.05.2008 року. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі документа, за яким виконавчий напис не видається. Оскільки до нотаріуса не було подано оригінал нотаріально посвідченої угоди, відсутні ознаки безспірності стягуваної заборгованості. Вказали, що строк дії вчинення виконавчого напису минув ще у 2016 році, оскільки строк остаточного повернення кредиту відповідно до кредитного договору було 26.05.2013 року. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 09.12.2021 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 23.12.2021 року вирішено питання щодо забезпечення позову. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 28.12.2021 року по справі було відкрито провадження, вирішено питання щодо витребування доказів. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 31.01.2021 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24.03.2022 р. Позивач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, про місце дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином. Надіслав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснень на позов не надав. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить розгляд справи в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 27 травня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 01-15000-270508 від 27.05.2008 року. Сума кредиту відповідно до договору -20000,00 дол. США, дата остаточного повернення кредиту 26.05.2013 р. (а.с.46) Відповідно до договору застави від 27.05.2008 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» предметом застави за кредитним договором № 01-15000-270508 від 27.05.2008 року, для забезпечення повного та своєчасного виконання заставодавцем боргових зобов`язань було визначено автомобіль Toyota Prius, 2006 р.в. (а.с.8-14) 19.06.2020 року року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис реєстраційний номер 6745 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», до якого перейшло право вимоги на підставі Договору № 993 про відступлення прав вимоги за кредитним договором, суму боргу за кредитним договором № 01-15000-270508 від 27.05.2008 року у розмірі- 346377,47 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 346377,47 грн. (а.с.45) З інформації з Єдиного реєстру боржників вбачається, що у Приватного виконавця Колечко Д.М. на виконанні перебуває виконавче провадження № 62461703 з виконання виконавчого напису №6745 вiд 19.06.2020 року вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за Кредитним договором № 01-15000-270508 від 27.05.2008 року. (а.с.18-19) Частиною першою\~статті 88 Закону України "Про нотаріат"\~передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року N 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172\~для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням приписів статей\~15,16,18 ЦК України, статей\~50,87,88 Закону України "Про нотаріат"\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі N 6-887цс17. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні розрахунок заборгованості, інші документи на підтвердження наявності заборгованості позивача перед відповідачем у вказаній у виконавчому написі сумі. За таких обставин суд доходить висновку, що сума заборгованості, визначена відповідачем та зазначена у виконавчому написі не є безспірною в розумінні ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Також суд погоджується із позицією сторони позивача про незаконність вчинення оспорюваного виконавчого напису з огляду на відсутність станом на дату вчинення виконавчого напису в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172, кредитних договорів. Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, після 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Оспорюваний виконавчий напис було видано 19.06.2020 року, що свідчить про незаконність його вчинення. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1362,00 грн., що підтверджуєтеся квитанцією від 07.12.2021 (а.с. 7) року за позовну заяву та заяву про забезпечення позову (908+454). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1362,00 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, також належать витрати на професійну правничу допомогу. Орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, наданий позивачем, складає 15000,00 грн., проте суду не надано доказів на підтвердження таких витрат, у зв`язку із чим, правові підстави для їх стягнення відсутні.

Outcome: approved