Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15.03.2013 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 14.10.2015 року шлюб розірвано. Відповідач у добровільному порядку потреби дитини не забезпечив. Після початку АТО їх сім`я виїхала з непідконтрольної території України до м. Києва. Деякий час проживали з відповідачем однією родиною у [ADDRESS] . У 2015 році відповідач залишив сім`ю, місце його знаходження позивачці невідоме. На сьогоднішній день утримання неповнолітньої дитини потребує значних витрат. На утримання дитини для задоволення лише першочергових потреб потрібно не менше 6000,00 гривень щомісяця. Позивачка вважає, що відповідач має можливість платити аліменти на дитину у певному розмірі, оскільки перебуває у працездатному віці, здоровий, непрацездатних членів сім`ї та інших неповнолітніх дітей на його утриманні немає. Тому, позивачка змушена звернутися до суду з відповідною заявою. Ухвалою судді від 08.02.2022 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою судді від 23.03.2022 року було здійснено перехід з спрощеного позовного провадження без виклику сторін до спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяв про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винисення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. 15.03.2013 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. При цьому, згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Оскільки дитина сторін проживає разом з матір`ю, це підтверджується відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.06.2019 року № 30035000145320, а відповідач є її батьком то на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто. Відповідач на даний час є працездатним, відомостей про наявність на утриманні інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків до суду не надійшло, не утримує дитину, суд дійшов висновку про доцільність визначення розміру аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі з урахуванням потреб дитини і можливостей батька. З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини справи, що мають значення для вирішення спору по суті, оцінюючи в сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитини повноліття. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. На підставі статей 2, 5-7, 10-12, 76-83, 141, 189, 200, 211, 258, 259 ЦПК України, статей 180, 181-183 СК України, суд -

Outcome: approved