Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 28340,74 грн. та 2481 грн. судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.11.2020 о 12 год. хв. у м. Дрогобичі, по вул. Стрийській, 105 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Москвич» (номерний знак [NUMBER] ), яким керував [PERSON] та «Volkswagen» (номерний знак [NUMBER] ), яким керував [PERSON] . Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.12.2020 по справі №442/7306/20 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №ЕР-200261747). Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 12.11.2020 та Заявою про виплату страхового відшкодування від 12.11.2020. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 26 125 (двадцять шість тисяч сто двадцять п`ять) грн. 74 коп. Розрахунок та виплата відшкодування проводився на основі: 1) Висновок №202 експертного автотоварознавчого дослідження від 23.12.2020 року; 2) Наказу №3.1/3038 від 24.12.2020 року; 3) Довідки № 1 від 24.12.2020 року. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 28 340 (двадцять вісім тисяч триста сорок ) гри. 74 кой. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 26 125 (двадцять шість тисяч сто двадцять п`ять) три. 74 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2546491 від 28.12.2020 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 2 215 (дві тисячі двісті п`ятнадцять) гри. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 506126 від 20.01.2021 (Рахунок № 2312/20 від 23.12.2020 року, акт виконаних робіт від 23.12.2020 року). Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішувати питання, щодо повернення зазначеної вище суми, позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду. 17.02.2022 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що повідомити сторони, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. В судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про слухання справи у його відсутності та підтримання позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.12.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (а/с 4). У вказаній постанові встановлено, що [PERSON] 12.11.2020 о 12:50 год. в місті Дрогобичі по вул. Стрийській, 105, керуючи автомобілем марки Москвич М2140, номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керування та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки Volkswagen Passat , номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] . Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги 12.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП України. Постанова набрала законної сили 14.12.2020. 12.11.2020 [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою на виплату страхового відшкодування (а/с 8). На замовлення МТСБУ 23.12.2020 ТзОВ „Експертиза було проведено авто товарознавче експертне дослідження автомобіля „Volkswagen Passat Alltrack, д.н.з. [NUMBER] , згідно висновку якого вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля „Volkswagen Passat Alltrack, д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження у ДТП 12.11.2020, з врахуванням результатів його обстеження 27.11.2020, в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали становить 48613,85 грн. (а/с 11-17). Відповідно до наказу № 3.1/3038 від 24.12.2020 та Довідки № 1 від 24.12.2020 МТСБУ відшкодувало [PERSON] грошові кошти в сумі 26125,74 грн. за платіжним дорученням № 2546491 від 28.12.2020 (а/с 33-36). Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки „Москвич М2140 д.н.з. [NUMBER] застрахована не була (а/с 5). В заперечення доводів позивача відповідачем не надано жодних документів або доказів на підтвердження власної позиції або спростування наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. № 1961-IV основними завданнями МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно п.п. а п. 41.1. ст. 41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7. статті 1 цього закону, та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі. Згідно ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п.23.1 ст. 23 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого. Згідно п.27.1 ст. 27 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. № 1961-IV страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. № 1961-IV страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ч. 3 ст. 1193 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 16.12.2020 року у справі № 161/3557/19. Відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Так, враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи про те, що позивачем здійснено регламентну виплату потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, як водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, і в добровільному порядку понесені витрати позивачу не компенсував, станом на час розгляду справи відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати суду не надано, тому суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову та відшкодування з відповідача в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 26125,74 грн. Пунктом 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч. 3 ст. 102 ЦПК України). До матеріалів справи позивачем долучено Висновок Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертиза» № 202 від 23.12.2020 про оцінку автомобіля „Volkswagen Passat Alltrack, д.н.з. [NUMBER] , Акт виконаних робіт від 23.12.2020 та платіжне доручення № 506126 від 20.01.2021, згідно яких МТСБУ було сплачено ТОВ «Експертиза» кошти за проведення експертизи у розмірі 2215 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2215 грн. витрат на проведення експертизи. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved