Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

До Вінницького міського суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] належить на праві власності 9/50 часток будинковолодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право приватної власності на будівлі від 15.06.1992 року, виданого виконкомом Вінницької районної ради народних депутатів на підставі рішення №207 від 10.06.1992 року (документи, що свідчать про право власності додаються). Решта будинковолодіння [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу [PERSON] в розмірі 41/100 частки та [PERSON] в розмірі 41/100 частки. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №206/5834/2012 від 16.11.2012 року, яке набрало законної сили 27.11.2012 року, було встановлено порядок користування земельною ділянкою загальною площею в розмірі 0,0559 га, яка розташована по [ADDRESS] , згідно з порядком користування, який склався між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідно до кадастрового плану земельної ділянки від 24.07.2012 року, а саме: - виділено в користування позивачу по справі [PERSON] земельну ділянку в розмірі площею 0,0260 га, яка на кадастровому плані від 24.07.2012 року, відображена зона1; - виділено в користування відповідачам [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку в розмірі площею 0,0275 га, яка на кадастровому плані від 24.07.2012 року, відображена зона-2; - земельну ділянку в розмірі площею 0,0024 га, яка на кадастровому плані відображена зона-3, залишено за Вінницькою міською радою. В подальшому, на підставі вказаного вище рішення суду, було присвоєно кадастрові номери виділеним земельним ділянкам: зона-1 0510100000:03:058:0102 та зона-2 0510100000:03:058:0149, а земельну ділянку, що було виділено [PERSON] ним же було приватизовано. На сьогодні неприватизованою залишається земельна ділянка кадастровий номер 0510100000:03:058:0149, що виділена в користування [PERSON] та [PERSON] , оскільки між ними не виділено часток в праві власності на цю земельну ділянку. Разом із тим, у спільному сумісному користуванні Позивача та Відповідача перебуває земельна ділянка загальною площею 0,0275 га, що розташована по [ADDRESS] , призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 0510100000:03:058:0149 (докази додаються). Між сторонами склався порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,0275 га, що розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 0510100000:03:058:0149, який сторони не бажають порушувати та бажають встановити його юридично в наступному порядку: \~ \~ \~ \~частка [PERSON] становить 9/50 часток земельної ділянки; \~ \~ \~ \~частка [PERSON] становить 41/100 частки земельної ділянки. Вказані частки земельних ділянок відповідають їх часткам у будинковолодінні, що не суперечить нормам статей 89 ЗК України та 358 ЦК України. Просила встановити порядок користування згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи, призначеної під час розгляду справи. В подальшому, представником Позивача змінено предмет позову відповідно до заяви від 18.05.2022 року, до якої доданий кадастровий план поділу земельної ділянки площею 0,0275 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:058:0149, цільове призначення 02.01 Для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), відповідно до якого Позивач просить встановити порядок користування наступним чином: [PERSON] користується частиною земельної ділянки в розмірі 0,0076 га від земельної ділянки загальною площею 0,0275 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:058:0149, позначеною на плані синім кольором; [PERSON] користується частиною земельної ділянки в розмірі 0,0176 га від земельної ділянки загальною площею 0,0275 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:058:0149, позначеною на плані зеленим кольором; Частина земельної ділянки в розмірі 0,0023 га від земельної ділянки загальною площею 0,0275 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:058:0149, позначена на плані рожевим кольором, залишається у спільному користуванні. В судовому засіданні представник Позивача позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин та відповідно до заяви про зміну позовних вимог. Судові витрати просив залишити за позивачем. Представник Відповідача позов визнав, не заперечував проти встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до поданого кадастрового плану. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами ЦК України та Земельного кодексу України. [PERSON] належить на праві власності 9/50 часток будинковолодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право приватної власності на будівлі від 15.06.1992 року, виданого виконкомом Вінницької районної ради народних депутатів на підставі рішення № 207 від 10.06.1992 року (документи, що свідчать про право власності додаються). Решта будинковолодіння [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу [PERSON] в розмірі 41/100 частки та [PERSON] в розмірі 41/100 частки. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №206/5834/2012 від 16.11.2012 року, яке набрало законної сили 27.11.2012 року, було встановлено порядок користування земельною ділянкою загальною площею в розмірі 0,0559 га, яка розташована по [ADDRESS] , згідно з порядком користування, який склався між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідно до кадастрового плану земельної ділянки від 24.07.2012 року, а саме: - виділено в користування позивачу по справі [PERSON] земельну ділянку в розмірі площею 0,0260 га, яка на кадастровому плані від 24 липня 2012 року, відображена зона 1; - виділено в користування відповідачам [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку в розмірі площею 0,0275 га, яка на кадастровому плані від 24.07.2012 року, відображена зона-2; - земельну ділянку в розмірі площею 0,0024 га, яка на кадастровому плані відображена зона-3 залишено за Вінницькою міською радою. В подальшому, на підставі вказаного вище рішення суду, було присвоєно кадастрові номери виділеним земельним ділянкам: зона-1 0510100000:03:058:0102 та зона-2 0510100000:03:058:0149, а земельну ділянку, що було виділено [PERSON] ним же було приватизовано. Нині неприватизованою залишається земельна ділянка кадастровий номер 0510100000:03:058:0149, що виділена в користування [PERSON] та [PERSON] , оскільки між ними не виділено часток в праві власності на цю земельну ділянку. Разом із тим, у спільному сумісному користуванні сторін перебуває земельна ділянка загальною площею 0,0275 га, що розташована по [ADDRESS] , призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 0510100000:03:058:0149. Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права користування землею землекористувачами здійснюється шляхом надання земельних ділянок у користування. Згідно з рішенням Виконкому Вінницької міської ради народних депутатів від 08.08.1978 року № 473 «Про затвердження протоколу № 4 від 10.02.1956 року і протоколу до рішення №473 від 08.08.1978 року» за будинковолодінням [ADDRESS] , закріплена земельна ділянка в розмірі 535,00 кв.м. Відповідно до п. 7 Перехідних положень ЗК України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Тобто, сторони правомірно користуються земельною ділянкою на підставі вище вказаного рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 08.08.1978 року №473. Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності і якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Положеннями частини 4 цієї норми закону передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до положень ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Згідно із ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Частиною 1 ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Статтею 91 ЗК України (в редакції 1970 р.) встановлено, що особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. Якщо згоди на користування спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку. Статті 87, 88 ЗК України передбачають судовий порядок здійснення співвласниками володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній власності/користуванні. Згідно з п. 19 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р. №7 у справах за позовами учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння і користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм: житловий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користуванням будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласниками господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки, суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. Позивачем поданий кадастровий план, відповідно до якого порядок користування встановлюється наступним чином: [PERSON] користується частиною земельної ділянки в розмірі 0,0076 га від земельної ділянки загальною площею 0,0275 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:058:0149, позначеною на плані синім кольором. [PERSON] користується частиною земельної ділянки в розмірі 0,0176 га від земельної ділянки загальною площею 0,0275 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:058:0149, позначеною на плані зеленим кольором. Частина земельної ділянки в розмірі 0,0023 га від земельної ділянки загальною площею 0,0275 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:058:0149, позначена на плані рожевим кольором, залишається у спільному користуванні. Представник Відповідача не заперечував проти встановлення саме такого порядку користування, тому що він забезпечує можливість сторонам користуватись належними їм частками будинковолодіння та забезпечувати можливість проходу до них. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). Дослідивши матері али справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, зокрема, принцип диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи визнання позову Відповідачем, обґрунтованість позовних вимог та відповідність їх нормам закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судові витрати залишити за позивачем відповідно до його клопотання. На підставі викладеного,

Outcome: approved