Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , третя особа Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дочки [PERSON] , [INFO] , разом із нею, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, шлюб між ними розірвано. На даний час донька проживає з нею, вона забезпечує її всім необхідним для гармонійного розвитку, зростання, всім необхідним для підтримки стану її здоров`я, навчання та відпочинку, а також дозвілля. З донькою в неї прекрасні стосунки, повне порозуміння. Обґрунтовано вважає, що дочка повинна проживати з матір`ю, відчувати її підтримку і турботу, просить визначити місце проживання дочки разом із нею, врахувавши, що дочка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Ухвалою судді від 19.11.2021 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 14.12.2021 матеріали цивільної справи №607/20967/21 надіслано до Відділу з питань опіки та піклування служби у справах дітей Управління сім`ї та захисту дітей Тернопільської міської ради для надання висновку щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 04.05.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 02.06.2022. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, тому, згідно з частини четвертої статті 223, статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Представник третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав суду висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини, який затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 16.03.2022. Просив розглядати справу без присутності представника органу опіки та піклування, за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 11 березня 2021 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 29 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом із позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.02.2021 року справа №2607/1729/21, з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах, виданого Відділом ДВС у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), за [PERSON] станом на 18.05.2022 числиться заборгованість у розмірі 44067,56 грн. Згідно інформації наданої Управлінням сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, у відповідь на адвокатський запит від 12.11.2021, протягом 2019 року, 2020 року, 2021 року в службу у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради не надходило жодних звернень від громадянина України [PERSON] , [INFO] , щодо створення йому перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із повідомлення від 22.11.2021 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, в період з 01.01.2020 по 18.11.2021 заяв від гр. [PERSON] відносно [PERSON] , яка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON] , не надходило. Як вбачається із висновку органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №252 від 16.03.2022, орган опіки і піклування, беручи до уваги пропозиції комісії з питань захисту прав дитини, не рекомендує визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Працівникам управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей не надано можливості обстежити умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з`ясувати думку дитини щодо визначення місця проживання та здійснити ряд дій, які передбачені ст.161 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. В матеріалах справи відсутні дані, які б негативно характеризували [PERSON] в розумінні статті 161 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженою резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959р, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Пленум Верховного Суду України у п.18 постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Згідно до частини першої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням вищевикладеного, суд не враховує та не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, який затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №252 від 16.03.2022, згідно якого орган опіки та піклування не рекомендує визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , оскільки даний висновок носить рекомендаційний характер, оскільки органом опіки та піклування не надано оцінку та не враховані інтереси самої дитини, не наведено як такий висновок узгоджується з інтересами та правами малолітньої дитини. Відтак з комплексного аналізу норм сімейного права вбачається, що насамперед суд має виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце проживання, місце навчання, психологічний стан дитини, ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, стабільність, комплексність та послідовність батьків у своїх діях по відношенню до дитини тощо. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задоволення позову та визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] .

Outcome: approved