Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача : приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Кам`янець-Подільський відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький ), про визнання виконавчого напису таким , що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 18.02.2022 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27.04.2022 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Позивачка, в обґрунтування позову вказує, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 1951 від 20.01.2021 року про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 24 725,38 грн.. Приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі того, що вона є боржником по Угоді № С-607-007265-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної карти від 18.04.2019 року. Строк платежу за кредитним договором настав 18.04.2020 року, стягнення проводиться за період з 19.05.2020 року по 07.12.2020 року, включно у розмірі 12 782,32 грн. - основного боргу, 2 200,42 грн. - простроченого боргу, 6 840,35 грн. - прострочених процентів, 1 002,29 грн. - строкових процентів, 1 900,00 - плати за вчинення виконавчого напису, загальна сума заборгованості становить 24 725,38 грн.. Вважає, що Виконавчий напис №1951 від 20.01.2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про стягнення заборгованості є протиправним, оскільки винесений із порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Зазначає, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів «нотаріусів». Зазначеною Постановою було внесено зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 Постанову КМ України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» , зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі за №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, тому Виконавчий напис №1951 від 20.01.2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, з порушенням вимог чинного законодавства. Тому, просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з АТ «Ідея Банк» витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 4 000,00 грн. 23.03.2022 року представник відповідача АТ «Ідея Банк» Жовтонецький В.М. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що не погоджується з позовом, вважає його безпідставним та необґрунтованим, а виконавчий напис, вчинений 20.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 1951, таким, що в повній мірі, відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню . Зазначає, що 18.04.2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду № С-607-007265-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної карти , відповідно до умов було відкрито поточний рахунок [NUMBER] у валюті - гривня. Згідно п.2.3. кредитного договору , процентна ставка за користування коштами з кредитної лінії становить 24,00 %. Зазначає, що банк виконав свої зобов`язання за Угодою № С-607-007265-19-980 від 18.04.2019 року у повному обсязі. [PERSON] своїх зобов`язань не виконувала, у зв`язку з чим станом на 07.12.2020 року, у неї утворилась заборгованість у розмірі 22 825,38 грн., з яких основний борг -12 782,32 грн., прострочений борг - 2 200,42 грн., прострочених процентів - 6 840,35 грн., строковий процент - 1 002,29 грн.. Додає, що [PERSON] була повідомлена про заборгованість надісланою вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань від 13.12.2020 року, та в разі її непогашення в 30-денний строк буде можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Вказує, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, згідно ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Безспірність заборгованості [PERSON] підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМ України від 29.06.1999 року №1172. Щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що сума в розмірі 4 000,00 грн. є невиправданою та вважають, що її необхідно зменшити до нуля. Свої доводи підтверджують тим, що згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник подає детальний опис робіт виконаних адвокатом та здійсненних ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, при цьому покладаються на висновок, викладений у Постанові ВС України по справі №379/1418/18, від 30.09.2020 року та №372/1010/16-ц від 03.05.2018 року, де вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Вважають, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача АТ «Ідея Банк» Жовтонецький В.М. в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечує. Треті особи : приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та представник Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький ), в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд розглядає справу у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у повному обсязі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 18.04.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду № С-607-007265-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної карти. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено Виконавчий напис №1951 від 20.01.2021 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Акціонерного товариства «Ідея-Банк» за Угодою № С-607-007265-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної карти від 18.04.2019 року. Строк платежу за кредитним договором настав 18.04.2020 року, стягнення проводиться за період з 19.05.2020 року по 07.12.2020 року, включно у розмірі 12 782,32 грн. -основного боргу, 2 200,42 грн. - простроченого боргу, 6 840,35 грн. - прострочених процентів, 1 002,29 грн. строкових процентів, 1 900,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, загальна сума до стягнення 24 725,38 грн.. Постановою старшого державного виконавця Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Сірою Олесею Володимирівною від 17.02.2021 року відкрито виконавче провадження №64551579 з примусового виконання вищезгаданого виконавчого напису. За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону № 3425-ХІІ порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. За змістом ст.87 Закону №3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу ч. 1 ст. 88 Закону №3425-ХІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 (яка набрала чинності 10 грудня 2014 року) були внесені зміни. Зокрема, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» перелік був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 в частині вказаних змін. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, який підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача ( повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. У зв`язку з набранням законної сили Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) про визнання незаконною та не чинною постанови Кабінету Міністрів України від 26листопада 2014 року №662 в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року (справа №172/1652/18). Аналіз наведених доказів вказує на те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив Виконавчий напис від 20.01.2021 року за №1951 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» грошових коштів в розмірі 24 725,38 грн. за Угодою № С-607-007265-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти від 18.04.2019 року з порушенням норм законодавства, оскільки договір не був нотаріально посвідченим та не вказував на безспірність заборгованості боржника, внаслідок чого мають місце підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а позов підлягає задоволенню. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. В частині позовних вимог щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 4000,00 грн. слід задовольнити повністю, враховуючи обсяг виконаних робіт адвокатом Купенком М.С., принципів співмірності та розумності судових витрат. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов задоволено, то підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 992,40 грн.. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст.15, 16, 18 ЦК України,

Outcome: approved