Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Концерн „Міські теплові мережі" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання. В позові зазначає, що згідно п. 2.1 Статуту Концерну "Міські теплові мережі" основною метою його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Позивач у період з 01.10.2014 року по 01.12.2020 року надав відповідачам послуги у приміщенні, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 72704 грн. 18 коп. Пунктом 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідачі в добровільному порядку відмовляються вносити плату за надані послуги, чим завдають матеріальну шкоду Концерну. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. Ухвалою судді від 24.12.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. Заходи забезпечення позову не застосовувались. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надавши заяву про згоду на розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог. Відповідачі належним чином повідомлені про день та час розгляду справи у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань суду не надали. Відповідачка [PERSON] надала відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволені вимог позивача, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є неналежним відповідачем, так як право власності на житло належить лише [PERSON] , на відсутність первинних розрахункових документів, за якими відбувалось нарахування вартості за надані послуги, що унеможливило вчасну оплату комунальних послуг, а також просила застосувати правила закону про позовну давність. Означений відзив на позов направлений позивачу, про що свідчить квитанція про сплату відправлення на його адресу. Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому вона просить заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених як у самій позовній заяві, так і у відповіді на відзив. У відповідності до ст.ст. 211, 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З"ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, до яких відносяться і послуги з водопостачання і каналізації, врегульовані Житловим Кодексом України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно до вимог договору та цивільного законодавства. Обов`язок наймачів (власників) квартир своєчасно вносити плату за комунальні послуги, у число яких входять послуги з водопостачання й каналізації. за комунальні послуги, у число яких входять послуги з водопостачання й каналізації, встановлений статтями 67, 68 ЖК України. Обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, внормований пунктом 2 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Споживачем вказаних послуг відповідно до ст. 1 Закону, яка містить визначення термінів, є особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. З наведених положень законодавства випливає, що споживачем комунальних послуг є або власник (співвласник) нерухомого майна або інша особа, яка безпосередньо користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу за згодою власника. Вказане означає що статус споживача розповсюджується як на власника нерухомості, так і на іншу особу, що фактично використовує нерухомість і споживає послуги, які до цієї нерухомості постачаються. Такий висновок суду дозволяє зробити розподільний сполучник «або», вжитий у вказаній нормі закону. Судом встановлено, що відповідачки зареєстровані в житлі, до якого постачаються послуги концерну, тому вони безпосередньо отримують житлово-комунальні послуги для власних потреб. Обов`язковість виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору і закону встановлена статтею 526 ЦК України. З урахуванням наведених положень законодавства та встановлених судом фактичних обставин суд вважає, що обов`язок споживача комунальних послуг оплатити ці послуги має виконуватись належним чином, у зв`язку з чим позовні вимоги до відповідачок, які є споживачами в розумінні спеціального Закону, є обгрунтованими. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] , позивач у період з 01.10.2014 р. по 01.12.2020 р. надав відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на суму 79904 грн. 22 коп., за означений період відповідачами частково сплачена заборгованість у розмірі 7200,04 грн., однак відповідачі як споживач цих послуг не здійснили оплату за надані послуги в повному обсязі, тому сума заборгованості на день звернення до суду становить 72704 грн. 18 коп. (а.с. 4, 5-6). Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Підпунктом 3 пункту 32 Правил визначено, що виконавець зобов`язаний надавати споживачеві в установленому законодавством порядку інформацію про перелік послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру тарифів, нормативи (норми) споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості, якісні показники надання послуг, граничні строки усунення аварій або інших порушень порядку надання послуг, а також інформацію про ці Правила (зазначається у договорі, а також розміщується на дошці оголошень у приміщенні виконавця) Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 № 390 і зареєстровано в Мін`юсті України 16.08.2012 за № 1380/21692) З метою забезпечення споживачів ґрунтовними та детальними поясненнями щодо необхідності зміни тарифів, їх структури проводяться відкриті громадські обговорення проектів рішень на засадах гласності, прозорості та відкритості, відповідно до процедури, визначеної постановою НКРЕКП № 866 від 30.06.2017 «Про затвердження Порядку проведення відкритого обговорення проектів рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг». Крім того, з метою проведення прозорих нарахувань за спожиті комунальні послуги затверджено постанову НКРЕКП від 30.03.2017 № 464 «Про щорічне забезпечення споживачів ключовою інформацією про послуги у сферах енергетики та комунальних послуг», згідно з якою суб`єкти господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, державне регулювання яких здійснюється НКРЕКП, з метою надання споживачам ключової інформації про споживання ними енергоресурсів та надані комунальні послуги, щорічно до 1 травня доводять до відома споживачів інформацію, зокрема, про структури тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, фактичний обсяг надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, порівняння обсягів надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з іншими споживачами. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 835 «Про затвердження Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних» НКРЕКП оприлюднює набори даних: виробництво та споживання теплової енергії, розшифровку тарифу із зазначенням закладених грошових коштів та у натуральному вимірі, аналіз виконання тарифу, реєстр суб`єктів господарювання, що провадять свою господарську діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг. Виходячи, з аналізу наведених норм, інформація щодо структури тарифів на послуги з центрального опалення та постачання гарячої води знаходяться у відкритому доступі та є доступними для споживачів. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, передбачено що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися, з заявою про їх відсутність у квартирі до позивача не зверталися, з заявою про надання розрахункових документів, що підтверджують нарахування за поточний місяць не зверталися, однак послуги за опалення та гаряче теплопостачання отримували, свій обов`язок щодо сплати за надані послуги не виконували. За змістом ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язань. З наведеного суд встановив, що відповідачі, як споживачі не позбавлені обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги, а тому позивач обґрунтовано звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. Разом з тим суд не вбачає підстав для ухвалення рішення про задоволення вимог позивача в повному обсязі, виходячи з таких міркувань. За змістом ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю в три роки, перебіг якого починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В силу ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд не знайде підстав для визнання поважними причини пропущення позовної давності. Вирішуючи клопотання відповідача про застосування позовної давності, суд доходить висновку, що встановлена законом давність звернення за судовим захистом для звернення з вимогами про стягнення заборгованості за весь вказаний період пропущена, а з урахуванням дати подання цього позову, яка співпадає з 24 грудня 2020 року, вимоги за цим позовом не можуть простиратися на періоди, що передували 24 грудня 2017 року (24 грудня 2020 року - три роки). Про причини пропуску давності, а відповідно і про визнання їх поважними, представник позивача не повідомляє. У зв`язку з викладеним суд не вбачає підстав для застосування судового захисту за період, що передував 24 грудня 2017 року, і вважає за необхідне застосувати правила про позовну давність та стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості, яка утворилася за період з 24 грудня 2017 року по 24 грудня 2020 року, яка, за наданим розрахунком, становить 43003 грн. 43 коп. Статтею 264 ЦК України встановлено випадки переривання позовної давності і до них відноситься, зокрема, вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов`язку. З особового рахунку № [NUMBER] вбачається, що з жовтня 2014 року по грудень 2017 року відповідачі лише двічі здійснили оплату за надані Концерном «Міські теплові мережі» послуги, а саме: в червні 2015 року в сумі 3000 грн. і в грудні 2015 року в сумі 1200 грн., проте здійснення вказаних виплат не свідчить про визнання відповідачами боргу, а є підтвердженням сплати ними вартості поточної заборгованості, так як вказані суми, хоча й не ідентичні нарахованим до сплати, але близьки до них. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial