Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

13 серпня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» на предмет визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . З лютого 1998 року по день її смерті позивач проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , піклувався і доглядав її. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме гараж, загальною площею 15 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначений гараж належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеному 31 січня 1991 року між [PERSON] та Дніпропетровським металургійним заводом ім. Г.І.Петровського. Однак за час життя [PERSON] не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності, проте постійно користувалась гаражем та утримувала. Після її смерті гараж знаходиться у постійному користуванні позивача, який їм користується, утримує та проводить необхідний ремонт. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] , він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, проте нотаріусом було відмовлено в його заяві, оскільки у позивача відсутній оригінал документу, що посвідчує право власності на спадкове майно, також позивачем пропущений строк подачі заяви про прийняття спадщини, та не надано документи, які підтверджують факт сумісного проживання разом зі спадкодавцем на момент її смерті. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить встановити факт постійного сумісного проживання на час відкриття спадщини, а саме [INFO] , позивача разом з померлою [PERSON] , також просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на гараж літера Г, загальною площею 15 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.1-6) Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, (а.с.61-62) одночасно задоволено клопотання представника позивача та витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Новікової Н.А. завірену належним чином копію спадкової справи після [PERSON] , померлої [INFO] . (а.с.61-62) Підготовче судове засідання 14 вересня 2021 року не відбулось у зв`язку з зайнятістю судді в іншому судовому провадженні. (а.с.65) В підготовче судове засідання 19 жовтня 2021 року учасники справи не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце проведення підготовчого засідання належним чином. У зв`язку з неявкою сторін підготовче засідання було відкладене на 24 листопада 2021 року. (а.с.70) 28 жовтня 2021 року від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Новікової Н.А. копія спадкової справи після [PERSON] , померлої [INFO] . (а.с.72-110) В підготовчому судовому засіданні 24 листопада 2021 року за участі представника позивача, було закрито підготовче провадження, а справа призначена до судового розгляду по суті (а.с.а.с. 112,114). 23 грудня 2021 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява, в якій представник зазначає, що ПрАТ «ДМЗ» право позивача не оспорює, відтак залучення цієї особи до справи в якості відповідача є необґрунтованим та безпідставним (а.с. а.с. 120-121). В судовому засіданні 21 січня 2022 року за участі представника позивача було відновлено підготовче провадження у справі та за клопотанням представника позивача замінено первісного відповідача - ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» належним відповідачем - Територіальною громадою міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, прийнято уточнену позовну заяву. (а.с.а.с.135, 137) В підготовче судове засідання 18 лютого 2022 року з`явився представник позивача, відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце проведення підготовчого засідання належним чином. У зв`язку з неявкою відповідача підготовче засідання було відкладене на 11 березня 2022 року. (а.с.145) В підготовче судове засідання 11 березня 2022 року учасники справи не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце проведення підготовчого засідання належним чином. У зв`язку з неявкою сторін підготовче засідання було відкладене на 12 квітня 2022 року. (а.с.148) 11 квітня 2022 року через канцелярію суду від представника відповідача Територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідач зазначив, що подання даного позову є передчасним оскільки позивач не позбавлений права звернутись до суб`єкта державної реєстрації прав або державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію права власності за спадкодавцем на гараж літера Г, що розташований по [ADDRESS] . Разом з тим, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження сумісного проживання та ведення спільного господарства між позивачем та [PERSON] , померлої [INFO] так само як відсутні докази сумісної реєстрації з померлою, та з огляду на те, що позивач звернувся до нотаріальної контори лише в 2021 року, вважає, що останнім пропущений строк встановлений ст.1270 ЦК України та він не може вважатись таким, що прийняв спадщину, відтак підстави для визнання права власності в порядку спадкування за законом відсутні, тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. а.с. 153-157). В підготовчому судовому засіданні 12 квітня 2022 року за участі представника позивача було задоволено клопотання представника позивача про допит свідків, у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено та ухвалою від 12 квітня 2022 року закрито підготовче провадження, а справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 163). В судове засідання 16 травня 2022 року з`явились позивач та його представник, відповідач в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному судовому засіданні було розпочато розгляд справи по суті, з`ясовано думку сторін щодо позовної заяви, допитано позивача в якості свідка та свідка [PERSON] , досліджено письмові докази та оголошено перерву до 26 травня 2022 року - для підготовки до судових дебатів. (а.с.171-172). В судовому засіданні допитаний під присягою в якості свідка позивач [PERSON] пояснив, що померла [PERSON] доводилась йому матір`ю та приблизно з лютого 1998 року постійно проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Вона була лежачою та потребувала постійного догляду, тому позивач постійно піклувався про неї та надавав все необхідне для її комфорту. За життя [PERSON] придбала гараж, яким постійно користувалась, а після її смерті гараж знаходиться у постійному користуванні позивача, який його утримує та проводить необхідний ремонт, в разі потреби. Допитана під присягою свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач є її рідним батьком, а [PERSON] доводилась бабусею. Приблизно за 2 роки до її смерті, позивач забрав [PERSON] жити до себе оскільки вона була лежачою та потребувала постійного догляду. Він піклувався про неї, годував, купував ліки та робив все необхідне для її життя. Також свідок пояснила, що гараж знаходився в постійному користуванні її бабусі, а після її смерті та до теперішнього часу у користуванні батька. Батько утримує гараж та в разі необхідності проводить ремонтні роботи. В судовому засіданні 26 травня 2022 року було завершено розгляд справи по суті з ухваленням рішення. Позивач та його представник в судове засідання 26 травня 2022 року не з`явились, від представника позивача надійшла заява в якій представник просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених в уточненій позовній заяві, розгляд справи здійснювати за його відсутності. (а.с.180) Представник відповідача в судове засідання 26 травня 2022 року не з`явився, через канцелярію суду 24 травня 2022 року подав заяву, в якій просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, розгляд справи здійснювати за його відсутності (а.с.171) Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 30 березня 1956 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований Ленінським районним ЗАГС м. Дніпропетровська, актовий запис № 423. При укладанні шлюбу прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 30 березня 1956 року серія [NUMBER] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міським ЗАГС м. Дніпропетровська 07 серпня 1940 року, актовий запис №3219, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , зареєстроване 02 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Кіровської районної ради міста Дніпропетровська, актовий запис № 975. (а.с.12) 31 січня 1991 року між Дніпропетровський металургійний завод ім. Г.І.Петровського та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу за яким Дніпропетровський металургійний завод ім. Г.І.Петровського продало, а [PERSON] придбала гараж, загальною площею 17,2 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.51). Зазначений договір купівлі-продажу було укладено на підставі: -постанови дирекції та комітету профспілки ордена Леніна і ордена Жовтневої революцій металургійного заводу ім. Г.І.Петровського за №35 від 31.01.1999, згідно до якої надано дозвіл на продажу [PERSON] гаражу, на підставі її особистої заяви (а.с.26); -довідки про техніко-економічні показники, наданої керівником житлово-експлуатаційної організації (а.с.28) Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №322 від 11.02.1991, на виконання умов договору купівлі-продажу [PERSON] сплатила 881 руб. за придбаний гараж (а.с. 29). В судовому засіданні встановлено, що 09 червня 2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Новікової Н.А. с заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та постановою нотаріуса від 24 червня 2021 року за №86/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів документів, що підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 23). Відповідно до постанови пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно з п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець є таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що вступив в управління або користування спадковим майном. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, чинної на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Нормами статті 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями ст.549 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно роз`яснень наданих Верховним Судом України у п. 16 Постанови Пленуму «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Враховуючи викладене та те, що встановлення факту сумісного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено, суд вважає за необхідне у задоволенні позовної заяви про встановлення факту сумісного проживання позивача разом з померлою матір`ю на час відкриття спадщини відмовити. Стосовно позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом суд зазначає наступне. Як було встановлено, згідно договору купівлі-продажу від 31 січня 1991 року [PERSON] придбала у Дніпропетровського металургійного заводу ім. Г.І.Петровського гараж загальною площею 17.2 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , за який сплатила 881 рубль. Після чого гараж знаходився в її постійному користуванні та утриманні. Згідно наданої довідки Дніпропетровського металургійного заводу ім. Г.І.Петровського вказаний гараж було побудовано у 1959 році (а.с. 28). На той час, правовідносини щодо нерухомого майна регулювались Цивільним кодексом УСРР \-- УРСР 1922 року (з наступними змінами та доповненнями), питання виділення земельної ділянки - Земельним кодексом УСРР \-- УРСР 1922 року. Суд при цьому враховує, що з часу будівництва гаражу минуло понад 60 років, за цей час у третіх осіб чи органів місцевого врядування не виникало претензій з приводу спорудження гаража. Разом з тим, за життя [PERSON] до Бюро технічної інвентаризації не зверталась, право власності на гараж не реєструвала. Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (3.08.2004) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з чч.1 та 2 ст.5 ЦК акти Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. На момент укладення договору купівлі-продажу (31 січня 1991 року) згідно ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР було передбачено, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Таким чином, цивільне законодавство не пов`язувало виникнення права власності з реєстрацією в БТІ. Відтак [PERSON] набула право власності на гараж по [ADDRESS] . Позивач є сином померлої [PERSON] та спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР. Згідно матеріалів справи та показів свідка, після смерті матері та до теперішнього часу, позивач постійно користується гаражем, утримує його та проводить необхідний ремонт. Тобто позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Outcome: partial