Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначають, що 05.07.2019 між ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4014004131, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 200\~600 грн., строком на 36 місяців на будь-які законні цілі, на умовах визначених договором, а [PERSON] зобов`язався своєчасно погашати кредит, сплачувати процентну ставку за користування кредитом відповідно до паспорту кредиту № 4004131, який є не від`ємною частиною договору. 05.07.2019 року з метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором між ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» та [PERSON] укладено договір поруки № 4014004131-П, відповідно до умов якого позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідачі ухиляються від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором та договором поруки, позивач просив суд стягнути з останніх суму заборгованості за кредитним договором № 4014004131 від 05.07.2019 року в розмірі 359764,47 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5396,47 грн. Ухвалою суду від 08.10.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 10.01.2022 року відповідачами [PERSON] ,\~ [PERSON] подано відзив на позов. Зазначають, що до позову не долучено доказів на підтвердження розміру грошових коштів переданих в рахунок виконання зобов`язання ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» на корить позичальника та сум нарахованих в якості відсотків, пені. Крім того, позивачем не надано належних доказів надіслання відповідачам вимоги про дострокове погашення заборгованості, оскільки рекомендоване повідомлення за відсутності опису вкладення у цінний лист не дозволяють встановити факт надіслання вимоги, вміст поштового відправлення та чи останні вручені адресатам. За змістом паспорту кредиту № 4014004131 від 05.07.2019 року строк кредитування становить 36 місяців, отже строк повного виконання зобов`язання не настав. Не дотримання кредитодавцем порядку встановленого ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо направлення вимоги про дострокове погашення заборгованості свідчить про відсутність у позичальника обов`язку дострокового повернення коштів. Крім того, просять застосувати до вимог про стягнення неустойки строк позовної\~давності в один рік. 24.01.2022 року представником позивача ТОВ «Фінансова\~компанія «Центр\~фінансових рішень»подано відповідь на відзив. Зазначає, що перерахування коштів позичальнику підтверджується платіжним дорученням № 1198859126 від 05.07.2019 на суму 170000 грн. та витягом з реєстру оплачених страховок ЗАТ СК «ТАС» на суму 30600 грн. У зв`язку з порушенням кредитних зобов`язань 20.04.2021 р. на адресу позичальника [PERSON] представником кредитодавця направлено вимогу щодо дострокового погашення заборгованості. 21.04.2021 р. вимогу щодо дострокового погашення заборгованості направлено на адресу поручителя [PERSON] . Поштові відправлення повернуті на адресу відправника за закінченням терміну зберігання, що свідчить про умисне ухилення відповідачів від отримання поштової кореспонденції. Щодо строку позовної давності вказує, що відповідно до п. 7.2. ч. 7 Умов отримання кредитів та інших послуг «Вирішення спорів», термін позовної давності до вимог кредитора, що виникають з кредитного договору застосовується позовна давність 10 років. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Відповідачем [PERSON] подано клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в Україні, в обґрунтування якого зазначає, що під час проведення бойових дій зайняв активну волонтерську позицію з допомоги армії та населенню, а тому брати участь у судових засіданнях не передбачається можливим. Суд, вважає, що причини неприбуття відповідача у судове засідання є неповажними, оскільки доказів на підтвердження обставин зазначених у клопотанні суду не надано, а тому підстави для відкладення судового засідання, передбачені ст. 223 ЦПК України, відсутні. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Ураховуючи надання відповідачами відзиву, неодноразові відкладення судових засідань та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.07.2019 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладений кредитний договір, що складається із заяви № 4014004131 на отримання кредиту від ТОВ «ФК» ЦФР», Паспорту кредиту від ТОВ «ФК» ЦФР № 4004131, заяви про приєднання до умов отриманих кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК» ЦФР, на підставі якого останній отримав кредит в сумі 200600 грн., під 11,99 % річних, строком на 36 місяців, на необмежені цілі використання. Умовами договору визначено, що повернення кредиту має здійснюватися щомісячно, за графіком платежів відповідно до паспорту кредиту № 4004131, з щомісячною платою за кредитом 3,19 % від суми кредиту та кінцевим терміном повернення кредиту 19.07.2022. Також, договором узгоджена пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, але не більше 15 % від суми прострочення. На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 05.07.2019 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено договір поруки № 4014004131-П, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання боржником [PERSON] своїх обов`язків за кредитним договором включно з усіма змінами до нього. Відповідно до п. 4 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за порушення боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним боржником з кредитором. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату суми кредиту, плати за кредитом (процентів), неустойки (штрафу, пені). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що в зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань за умовами договору станом на 01.04.2021 року утворилась заборгованість в сумі 359764,47 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту\~88967,85 грн., прострочена заборгованість за річними процентами\~31752,37 грн., прострочена заборгованість за щомісячними процентами\~108785,38 грн., заборгованість за штрафами/пенею\~28796,56 грн., строкова заборгованість за тілом кредиту 98504,83 грн., строкова заборгованість за річними процентами 686,82 грн., строкова заборгованість за щомісячними процентами 2270,66 грн. У зв`язку\~із порушенням\~кредитних зобов`язань20.04.2021 р. на адресу позичальника [PERSON] представником кредитодавця направлено вимогу щодо дострокового погашення заборгованості за договором, проте як вбачається з матеріалів справи вказана досудова вимога за закінченням терміну зберігання повернута відправнику. 21.04.2021 р. вимогу щодо дострокового погашення заборгованості направлено на адресу поручителя [PERSON] . Поштове відправлення повернуто на адресу відправника за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «ФК «ЦФР»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, та що ці умови доведені до відмова позичальника (споживача банківських послуг). Тому з огляду на зміст статей633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно дост.ст.12,13ЦПК України,цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків,передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків,пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про існування між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] кредитних правовідносин, за умовами яких він отримав кредитні кошти в сумі 200 600 грн, які зобов`язався повернути, сплативши обумовлені договором платежі, зокрема відсотки та пеню. Однак, надані суду умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК» ЦФР, які додані позивачем до позову, суд не вважає частиною кредитного договору, оскільки надані до позову Умови не містять підпису відповідача, що свідчило б про узгодженість між сторонами вказаних умов. Відповідно суд не знаходить підстав для застосування до спірних правовідносин умов визначених у вказаних Загальних умовах, в тому числі визначених п. 7.2 умов щодо збільшення строку позовної давності до 10 років. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВП ВС у справі № 342/180/17 від 03.07.2019. Відповідачами заявлено щодо застосування однорічного строку позовної давності до вимог про стягнення пені. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлена п.1 ч.2ст.258 ЦК України відносно неустойки. Згідно з ч. 1, ч. 5ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ч. 3, ч. 4ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до висновків, викладених в п. 59 Постанови ВП ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 визначено, що якщо договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. За встановлених судом обставин, кредитний договір між [PERSON] та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», передбачає погашення кредиту черговими щомісячними платежами, визначеними в додатку до договору кредиту. Отже, при невиконанні позичальником кожного зі щомісячних платежів, право позивача вважалося порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу, відповідно строк позовної давності за вимогами щодо кожного щомісячного платежу, має обраховуватися з наступного дня після запланованої дати внесення чергового платежу. Кредитний договір від 05.07.2019, укладений між позивачем та [PERSON] передбачає строк виконання кожного окремого платежу. Оскільки позивач звернувся до суду 13.09.2021, то вимоги про стягнення пені за період з 05.07.2019 р. по 20.08.2020 р. задоволенню не підлягають. Відповідно, суд приходить до висновку, що на користь позивача має бути стягнуто заборгованість за пенею в межах строку спеціальної позовної давності в один рік за період з 22.09.2020 по 20.03.2021 р. у розмірі 14\~054,87 грн. Відповідно до ст. 553-554 ЦК України (в редакції чинній на момент укладення договору поруки), за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] є поручителем перед ТОВ «ФК «ЦФР» за належне виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором боржника [PERSON] , згідно договору поруки № 4014004131-П виступає з ним як солідарний боржник, а перед судом доведено факт порушення ним зобов`язань за кредитним договором, суд вважає за необхідне стягнути визначену судом суму заборгованості за кредитним договором, в межах строків позовної давності, солідарно з [PERSON] [PERSON] . Доводи відповідачів про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту отримання кредитних коштів, суд розцінює критично, оскільки факт отримання кредиту підтверджується платіжним\~дорученням №\~1198859126\~від 05.07.2019,\~витягом з\~реєстру оплачених\~страховок ЗАТ\~СК «ТАС» та розрахунком заборгованості наданим позивачем, дані якого відповідачі не спростували та який містить інформацію щодо часткового погашення кредиту 22.10.2019. Також, не заслуговують на увагу доводи відповідачів щодо не направлення їм вимоги про дострокове погашення заборгованості, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме копіями фіскальних чеків поштового відправлення, описом вкладення у лист, витягом із сайту АТ «Укрпошта» трекінг відправлень. На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з необхідністю стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача простроченої заборгованості за тілом кредиту\~88967,85 грн., простроченої заборгованості за річними процентами\~31752,37 грн., простроченої заборгованості за щомісячними процентами\~108785,38 грн., заборгованість за штрафами/пенею\~14\~054,87 грн., строкової заборгованості за тілом кредиту 98504,83 грн., строкової заборгованості за річними процентами 686,82 грн., строкової заборгованості за щомісячними процентами 2270,66 грн., а всього 345099,78 грн. Відмовити в задоволенні позову в частині вимог про стягнення пені за період з 05.07.2019 р. по 20.08.2020 р. у розмірі 14741,69 грн.. У відповідності до п.п.1 п.1 ч.2\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~та в порядку\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 5176,50 грн., оскільки встановлена судом сума заборгованості відповідача за кредитом складає 345099,78 грн. Вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів у рівних частках. \~\~\~\~\~\~

Outcome: partial