Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Орган опіки та піклування: Костопільська міська рада Рівненської області звернувся в суд в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просили суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачів аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] , який у службі у справах дітей Костопільської міської ради із 12.10.2021 (наказ служби у справах дітей міської ради № 37) перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку із проживанням у сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків із виховання дитини. Вказує, що Костопільською районною державною адміністрацією уже був поданий позов до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, однак рішенням Костопільського районного суду від 27.01.2021 (справа № 564/1030/20 ) позов залишено без задоволення. Батьків було попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання сина [PERSON] та доньки [PERSON] . На орган опіки та піклування - виконавчий комітет Костопільської міської ради - покладений контроль за виконанням [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов`язків стосовно дітей. Відповідачам, були надані рекомендації, проте вони не дотримувалися порад психолога, не приділяли сину належної уваги та піклування, не усунули причин, які зумовили проблеми у сім`ї, не підтримували дитину. Бездіяння батьків, їх відверте небажання змінити ставлення до [PERSON] призвело до негативних наслідків - бездоглядності та безпритульності неповнолітнього, виникла загроза для його життя та здоров`я. Зазначено, що із 21.09.2021 неповнолітній [PERSON] навчається в Олександрійському ліцеї Олександрійської сільської ради, батьки жодного разу не відвідували ліцей, не цікавилися навчанням сина, не підтримували зв`язок із класним керівником та дирекцією ліцею. Проведена профілактична робота із сім`єю [PERSON] позитивних результатів не дала, ситуація в сім`ї погіршилась, батьки дитини відкрито ігнорують [PERSON] , не спілкується із ним, на контакт із суб`єктами соціальної роботи не йдуть, поводять себе агресивно та зверхньо, кричать, своєї провини не визнають, підходів до дитини не шукають. Окрім того, позивач зазначає, що [PERSON] , не бажає повертатися додому, тому що не потрібен батькам і почувається самотнім. Враховуючи викладене позивач просить суд задоволити позовні вимоги. Представник позивача в судове засідання не з`явився скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зазначив, що не заперечує щодо ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , повторно, в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку представника позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 18 березня 2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 березня 2010 року (а.с.12) та є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] від 16 листопада 2013 року (а.с.13). Встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області № 564/1030/20 від 27.01.2021 відмовлено у задоволенні позову Органу опіки та піклування до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Батьків було попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання сина [PERSON] та доньки [PERSON] . На орган опіки та піклування - виконавчий комітет Костопільської міської ради - покладено контроль за виконанням [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов`язків стосовно дітей (а.с.38-43). Зі змісту позовної заяви вбачається, що 11.03.2021 року, після закінчення розгляду вказаного вище цивільного позову, адміністрація КЗ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради передала дітей [PERSON] та [PERSON] батькам і останні наказом служби у справах дітей міської ради від 12.03.2021 № 7 зняті із обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Однак, відповідно до наказу № 37 від 12.10.2021 року Служби у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області "Про поновлення [PERSON] на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах" поновлено на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає у селі Яполоть Костопільської територіальної громади, у зв`язку із проживанням у сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини (а.с.24). Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що 18.09.2021 року неповнолітній [PERSON] пішов з дому із села Яполоть пішки в місто Костопіль і 19.09.2021 року звернувся до працівників поліції з проханням відвезти його в Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей, повертатися до додому він не бажав. 19.09.2021 року старшим інспектором СЮП ВП Рівненського РУП [PERSON] був доставлений у комунальний заклад "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради, оскільки неповнолітній залишив місце проживання, не бажав повертатися додому тому, що батьки погано до нього ставляться. Встановлено, що з 21 вересня 2021 року [PERSON] , 2007 року народження, є вихованцем та перебуває у КЗ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради, навчається у 9-Б класі Олександрійського ліцею Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Батьки [PERSON] жодного разу не відвідували ліцей, не цікавилися навчанням сина, не підтримували зв`язок із класним керівником та дирекцією ліцею, що підтверджується листом за № 32 від 09 лютого 2022 року Олександрійського ліцею Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області (а.с. 28, 30). За інформацією КЗ «Обласний центр соціально- психологічної реабілітації дітей» від 04.01.2022 № 01-06/03, мати сина не відвідувала жодного разу, батько - двічі, в телефонному режимі з ним не спілкуються, у заклад не телефонували, здоров`ям сина не цікавилися. Із метою врегулювання ситуації, що склалася, батькам був надісланий лист від 18.10.2021 року № 01-06/455, проте на зустріч вони не з`явилися (а.с.37). Встановлено, що 01.12.2021 року неповнолітній [PERSON] , 2007 року народження, звернувся до Служби у справах дітей Костопільської районної ради із заявою про позбавлення його батьків батьківських прав відносно нього, у зв`язку з тим, що вони не виконують своїх батьківських обов`язків. Зокрема зазначив, що за час його перебування у КЗ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради вони не цікавляться його життям, навчанням та здоров`ям, до дому він не бажає повертатися, оскільки він не потрібний батькам та почувається там самотньо (а.с.33). У своїй заяві від 17.05.2022 року [PERSON] , також, вказав, що не заперечує щодо позбавлення батьківських прав відносно нього його батьків [PERSON] та [PERSON] . З характеристики на [PERSON] , за підписом старости Яполотського старостинського округу Комар Марії, вбачається, що [PERSON] разом проживає із сім`єю в с. Яполоть, Рівненської області, у власному житловому будинку. По місцю проживання характеризується посередньо, на численні зауваження щодо виконання батьківських обов`язків не реагує, мало приділяє уваги вихованню та навчанню своїх малолітніх дітей [PERSON] , 2007 року народження та [PERSON] , 2008 року народження (а.с.15). З характеристики на [PERSON] , за підписом старости Яполотського старостинського округу Комар Марії, вбачається, що [PERSON] разом із сім`єю проживає в с. Яполоть, Рівненської області, у власному житловому будинку. По місцю проживання характеризується посередньо, на численні зауваження щодо виконання батьківських обов`язків не реагує, мало приділяє уваги вихованню та навчанню своїх малолітніх дітей [PERSON] , 2007 року народження та [PERSON] , 2008 року народження (а.с.15). У зазначених вище характеристиках вказано, що сім`я перебуває на обліку таких, що опинилася в складних життєвих обставинах. Сім`я [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності двічі за невиконання батьківських обов`язків. З характеристики наданої Яполотським ліцейом Костопільської міської ради Рівненської області від 30.09.2021 року на [PERSON] , 2007 року народження, вбачається, що за час навчання останнього у вказаному навчальному закладі, батьки недостатньо приділяли уваги навчанню дитини (а.с.20). Відповідно до інформації про виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків щодо виховання [PERSON] , який навчався в Яполотському ліцеї від 09 лютого 2022 року, батьки [PERSON] не приділяли уваги у вихованні та навчанні дитини, у дитини було виявлено підвищений рівень тривожності, присутнє відчуття незахищеності. Батьки неохоче йшли на контакт із педагогами, не цікавилися життям дитини, батьківські збори не відвідували (а.с.18). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , не заважаючи на те, що рішенням суду були попередженні про необхідність змінити ставлення до виховання сина [PERSON] , цього не зробили, вони далі не цікавляться його життям, здоров`ям та навчанням, його фізичним, духовним та моральним розвитком. З досліджених в судовому засіданні доказів, встановлено, що з батьками та [PERSON] була проведена профілактична робота, були надані певні рекомендації, проте [PERSON] та [PERSON] не дотримувалися порад психолога, не приділяли сину належної уваги та піклування, не усунули причин, які зумовили проблеми у сім`ї, не підтримували дитину. Із метою вирішення проблем до спеціалістів вони не зверталися. Так, відповідно до інформації комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Костопільської міської ради, з метою підвищення виховного потенціалу батьків, формування навичок відповідального батьківства та налагодження позитивних стосунків між батьками та сином, сім`ї [PERSON] надавалася соціальна послуга соціального супроводу. [PERSON] та [PERSON] частково прислухаються до рекомендацій фахівця із соціальної роботи, їх батьківський потенціал недостатній (а.с.35). Згідно інформації, наданої Центром надання соціальних послуг Костопільської міської ради за № 55 від 30.09.2021 року, при використанні діагностичних методик, було виявлено, що [PERSON] притаманне відчуття непотрібності, незахищеності, в сім`ї переважає емоційна напруга, хлопчик потребує більше уваги та турботи з боку батьків, а особливо мами (а.с.19). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] , за місцем проживання, а саме [ADDRESS] , останній проживає у житловій кімнаті спільно з батьками, кімната обладнана одним робочим місцем, забезпечений канцелярськими предметами та шкільним приладдям, стосунки у сім`ї напружені, [PERSON] часто покидає постійне місце проживання, на зауваження батьків не реагує (а.с.27). Згідно Висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав за № 277/02-08 від 10 лютого 2022 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON] . Висновок обґрунтований тим, що громадяни [PERSON] не зробили належних висновків із виховання та утримання сина, не усвідомили своєї відповідальності як батьків. Вони і надалі не змінили свого ставлення до сина, його виховання та духовного розвитку, злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не відвідують сина ні в навчальному закладі, ні в комунальному закладі, не телефонують йому, не піклуються про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готують сина до самостійного життя та праці (44-46). Встановлено, що [PERSON] був попереджений про наслідки за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (а.с.32). Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. На підставі наведеного, враховуючи той факт, що відповідачі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно їхнього сина [PERSON] , не зробили належних висновків із виховання та утримання сина, не усвідомили своєї відповідальності як батьків, суд дійшов висновку про необхідність позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов`язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2022рік", прожитковий мінімум для дитини вiкoм від 6 до 18 років з 1 січня 2022 року становить 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривень. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідачі є молодого, працездатного віку, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі по 2000 грн. щомісячно, з кожного, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved