Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача ГУ ПФУ у Львівській області(позивач) подало до суду позов до [PERSON] (відповідача), в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму зайво отриманої пенсії в розмірі 26\~149,89 грн (двадцять шість тисяч сто сорок дев`ять грн 89 коп.). В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, зокрема, що 21.09.2017 [PERSON] призначено пенсію за віком. При проведення перерахунку відділом з питань перерахунків пенсій №3 ГУ ПФУ у Львівській області пенсій відповідачу, який здійснювався в автоматичному режимі без втручання спеціаліста, розмір пенсії після осучаснення заробітної плати зменшився, програмне забезпечення масового перерахунку пенсії сформувало доплату до старого розміру з кодом виплати 835 «Доплата до розміру пенсії з 01.10.2017». Розмір доплати до розміру пенсії з 01.10.2017 визначається без урахування пенсії за особливі заслуги перед Україною. При кожних наступних перерахунках сформований код доплати 835 зменшуватиметься на величину суми, після проведення перерахунку до повного його поглинання. Таким чином, розмір пенсії станом на 01.10.2017 (надбавка за особливі заслуги станом на 1.10.2017 не встановлена) повинен був становити 9848,45 грн, що включає: розмір пенсії за віком (3764,35*4,49967*0,42667) 7227,18 грн, де 4,49967 -коефіцієнт заробітку, який перераховано у зв`язку з проведенням уточнення показника середньої місячної заробітної плати в Україні за вересень 2017, 0,42667 коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1; доплата за понаднормовий стаж (за 7 років) 91,84 грн; доплата до старого основного розміру пенсії (01.10.2017) 2529,43 (9848,45-7227,18-91,84). В результаті програмної помилки при проведенні даного перерахунку розмір пенсії склав 10217,89 грн, що включає: розмір пенсії за віком (з урахуванням кратності стажу 1.35) - 9756,61 грн.; доплата за понаднормовий стаж (за 7 років) - 91,84 грн; Пенсія за особливі заслуги перед Україною (25% від 1452) - 363,00 грн; доплата до старого основного розміру пенсії - 6,44 грн. Дану помилку виявлено спеціалістом управління у грудні 2019 (при опрацюванні некоректних рахунків у базі даних ППВП та її було виправлено та справу приведено у відповідність. Розмір пенсії станом на 20.11.2017 становить 9848,45 грн, що включає: розмір пенсії за віком 7227,18 грн; Доплата за понаднормовий стаж (за 7 років) - 91 84 грн; пенсія за особливі заслуги перед Україною - 363,00 грн; доплата до старого основного розміру пенсії (2529,43-363,00) - 2166 43 грн; в результаті виправлення виникла переплата пенсії в розмірі 26149 89 грн (завищеним розмір пенсії особа отримувала в період з 01.10.2017 по 31.12.2019, згідно роздруківки підсистеми ІКІС та протоколу за період 01.09.2017-30.11.2019. З метою вирішення питання щодо повернення незаконного отримання пенсійних виплат відповідачу, Радехівським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) ГУПФУ у Львівській області надіслано листи-повідомлення [PERSON] з роз`ясненням про причину виникнення переплати. На сьогоднішній день заява від [PERSON] про повернення зайво отриманих коштів не надходила. Відтак наведене вище, дає підстави вважати, що відповідач відмовляється від добровільного повернення коштів в сумі 26149,89 грн(а.с.4-8). У судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заяви та клопотання, подані учасниками справи Представником позивача подано заяву про усунення недоліків (а.с.23-24). Представником позивача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.37). Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 10.01.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення для усунення недоліків(а.с.2-3). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 24.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (а.с.31-32). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 23.05.2022 відкладено розгляд справи (а.с.43). Протокольною ухвалою судового засідання від 23.05.2022, за згодою представниці позивача, судом постановлено проводити заочний розгляд. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 02.01.2020 та 14.07.2021 [PERSON] було запрошено до відділу обслуговування громадян №16 УОГ ГУ ПФУ У Львівській області з приводу питання виплати пенсії(а.с.10, 14). З наданого індивідуального перерахунку №913220130962 встановлено, що [PERSON] було виплачено призначену пенсію та доплати до старого розміру пенсії(а.с.11, 12-13). З витягу підсистеми призначення та виплати пенсій Пенсійного фонду України вбачається перерахунок пенсії [PERSON] (а.с.15-16). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з нарахуванням відповідачу зайво отриманої пенсії, що на думку позивача відбулося незаконно, з огляду на це просить відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення». Частиною 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. У пункті три Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695, передбачено, що повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо. Згідно з частиною першою статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що зайво виплачені суми пенсії можуть бути стягнуті позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання ним недостовірних даних. Законодавцем передбачені лише два виключення із цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум сталася внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; у разі недобросовісності зі сторони набувача. Правильність розрахунків, за якими проведено виплати, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум. До подібних висновків щодо застосування статті 1215 ЦК України дійшов Верховний Суд України у постановах: від 22 січня 2014 року № 6-151цс13, від 02 липня 2014 року № 6-91цс14. Ці висновки підтвердила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18). Між тим, задля правильного вирішення цієї справи необхідно визначитися із поняттям зазначеним у статті 1215 ЦК України, а саме що таке рахункова помилка, адже при наявності саме такої помилки закон надає право на повернення безпідставно набутої пенсії. Складність питання полягає в тому, що в чинному законодавстві відсутнє визначення цього терміну, однак у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про працю» надається роз`яснення поняттю лічильної (рахункової) помилки це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. Отже, рахункова помилка за своїм змістом, смисловим та логічним значенням - це математична помилка, зокрема помилка під час здійснення математичних дій, розрахунків (множення, додавання, іншого обрахунку). З матеріалів справи вбачається, що позивачем не встановлений сам факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі, а саме: відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії відповідачу та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення, нарахування та перерахунок пенсії, а також здійснення контрольних функцій. За таких обставин суд вважає, що допущена позивачем помилка не може бути віднесена до рахункової помилки, адже помилка допущена під час перерахунку пенсії має винятково програмний характер. Матеріали справи не містять жодних доказів, за якими можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою. Окрім цього, суд вважає що спеціалісти УПФУ перед тим, як провести виплату відповідачу пенсії, могли пересвідчитися у правильності проведених нарахувань, однак цього не зробили, що свідчить про недотримання стандарту належної обачливості. За таких обставин суд відхиляє аргументи позивача щодо допущеної рахункової помилки при перерахуванні пенсії [PERSON] , адже доказів на підтвердження вказаних доводів стороною позивача суду не надано. Також суд звертає увагу, що пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічна правова позиція також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії». У відповідності до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, оцінивши усі докази, суд приходить до висновку, що позов Головного управління пенсійного фонду України в Львівській області до [PERSON] про стягнення безпідставно набутої пенсії не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено фактів недобросовісного набуття відповідачем коштів та наявності рахункової помилки. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 2\~481,00 грн залишається за позивачем. На підставі статей 1212, 1215 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed