Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, посилаючись на те, що сторони 20 вересня 2013 року уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Тисовецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №07. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач просила стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Необхідність стягнення аліментів обґрунтовано тим, що відповідач ухиляється від утримання сина. Провадження у справі відкрито 12.05.2022 року з призначенням судового засідання на 08.06.2022 року за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій позов визнав частково, а саме просив стягувати з нього 50 відсотків його пенсії. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 20 вересня 2013 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Тисовецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №07. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сім`ї і від своєї дитини. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, проживаючи окремо від сім`ї, зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, нарівні із матір`ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дитини, аліментів на її утримання. При цьому, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Дитина відповідача перебуває саме в такому віці, а відповідно має право на матеріальне забезпечення, яке йому зобов`язані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, його батьки. Тобто, обов`язок забезпечення дитини встановленим законом розміром прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дитини, виходячи з чого, суд знаходить запрошений позивачем розмір аліментів можливим до стягнення із відповідача. При цьому суд враховує, що відповідач є пенсіонером за віком і отримує певний рівень доходу, однак вказане не є суттєвим при визначенні розміру аліментів на дитину яка потребує хоча б гарантованого розміру аліментів. Розмір аліментів на утримання дитини суд визначає в 1/4, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 04 травня 2022 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.267 ЦПК України і допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що дитина сторін проживає з матір`ю, яка до суду зверталась для захисту інтересів неповнолітньої дитини, а будь-які інші грошові, а також аліментні обов`язки у відповідача відсутні.

Outcome: approved