Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

04.05.2022 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на праві власності належить 34/100 частин житлового будинку [ADDRESS] З відповідачем по справі позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21.11.1992, який було розірвано рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.12.2014. Після отримання в спадок вказаної частини будинку позивач надала згоду на реєстрацію в ньому відповідача, однак після розірвання шлюбу протягом останніх трьох років відповідач у спірному будинку не проживає. При цьому відповідач не несе витрат по утриманню будинку та сплати комунальних послуг, також будь-яких письмових чи усних домовленостей з приводу користування спірним будинком сторони не укладали. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача у належному їй будинку перешкоджає позивачу розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. За таких підстав відповідно до вимог ст. 391 ЦК України позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй на праві власності будинком. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 12.05.2022 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи по суті. 08.06.2022 позивач [PERSON] та її представник адвокат Войткова-Головенко Ю.В. в судове засідання не з`явились, представник позивача подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю та просила розгляд справи проводити у її та позивача відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , в тому числі і відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.08.2001 державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Кориняк Л.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1094, [PERSON] належить 34/100 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно з копією рішення Могилів-Подільської міської ради № 1259 від 27.10.215 про перейменування [ADDRESS] » (а.с. 11). Відповідно до Відомостей № 7817 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виданих адміністратором відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області від 13.12.2021 за адресою [ADDRESS] , зареєстрований зокрема [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.11.1992, який було розірвано рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.12.2014 (а.с. 8). Згідно з довідкою від 14.12.2021, виданою головою квартального комітету № 2 «Вокзальний», [PERSON] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але протягом трьох років за вказаною адресою не проживає (а.с. 10). При цьому судом не встановлена наявність іншої домовленості між сторонами щодо користування відповідачем житлом, що належить позивачу. Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Разом з тим, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Зважаючи, на правове обґрунтування позову та те, що частина будинку [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] і право власності позивача порушено ухиленням відповідача від утримання будинку, сплати комунальних платежів та добровільного зняття з реєстрації у вказаному будинку та неможливістю позивача в повній мірі реалізувати право власності на належне їй нерухоме майно, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved