Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

Позивач - Кредитна Спілка «ІСТОК» (надалі - КС «ІСТОК») 10.01.2022 року звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №ДКН-2763 від 18.03.2021 року, станом на 29.12.2021 року, у розмірі 243640 гривень 15 копійок, та судових витрат. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 05.10.2016 року відповідач [PERSON] звернувся із заявою про вступ до Кредитної спілки. Заяву було розглянуто та прийнято рішення про прийняття [PERSON] до членів КС «ІСТОК». В цей же день, [PERSON] було сплачено вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, що в свою чергу надало останньому членство у КС «ІСТОК». 18.03.2021 року [PERSON] подав заяву на отримання кредиту, за результатами розгляду якої було прийнято рішення про надання йому кредиту. Таким чином, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №ДКН-2763 від 18.03.2021 року та надано кредит в сумі 100 000,00 грн., строком на 24 календарних місяців, зі сплатою 0,001% річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, 18.03.2021 року між КС «ІСТОК» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №ДКН-2763 ДП1, згідно умов якого [PERSON] взяв на себе зобов`язання відповідати перед КС «ІСТОК» за зобов`язаннями [PERSON] по договору про споживчий кредит №ДКН-2763 від 18.03.2021 року. Договором зазначено, що поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Позивач стверджує, що ним в повному обсязі були виконані умови кредитного договору, однак через не належне виконання відповідачами взятих на себе зобов`язань з повернення коштів за кредитним договором і договором поруки, в останніх виникла заборгованість у заявленому до стягнення розмірі, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В. Згідно з ч.8 ст.28 ЦПК України, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. Як вбачається з договору про споживчий кредит №ДКН-2763 від 18.03.2021 року, сторони у пункті 4.8 дійшли згоди, що місцем виконання цього договору є місцезнаходження кредитора: 65049, м. Одеса, Адміральський проспект, 7, к.2. Оскільки сторонами визначено місце виконання спірного договору за адресою місце розташування офісу позивача, який розташований на території Київського району міста Одеси, справа підсудна Київському районному суду міста Одеси. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2022 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст. 275 ЦПК України. Визначено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Згідно з п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Вказана ухвала судді про відкриття провадження по справі, разом з копією позовної заяви з додатками до неї, були скеровані на адреси зареєстрованого місця проживання відповідачів, які встановлені у відповідності до відповідей органів відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідачів, однак поштові відправлення без вручення із відміткою «адресат відсутній за зазначеною адресою». Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Одночасно відповідачі також повідомлялись судом про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідачі про розгляд справи повідомлялись належним чином, як і належним чином скеровувалась копія ухвали суду про відкриття провадження по справі, разом з копією позовної заяви та додатками до неї, однак, у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк не надали до суду відзиву на позовну заяву, як і не надали заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач надав до суду заяву про підтримання заявлених вимог, розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Приймаючи строки розгляду справи та неподання відповідачами відзиву на позовну заяву у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк, які сповіщались належним чином та не повідомили про причину неподання відзиву на позовну заяву, судом було ухвалено провести розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи, а також у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов КС «ІСТОК» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що КС «ІСТОК» заснована і діє згідно з рішенням установчих зборів оформлених протоколом №1 від 25.12.2002 року. 10.03.2003 року проведено державну реєстрацію КС «ІСТОК», ідентифікаційний код юридичної особи 26364449, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи. Відповідно до Статуту КС «ІСТОК» в новій редакції, затвердженого рішенням загальних зборів членів КС «ІСТОК», оформленого протоколом від 23.12.2020 року за №21, Кредитна Спілка є юридичною особою, має самостійний баланс, банківські рахунки, які відкриває і використовує згідно із законодавством у самостійно обраних банківських установах, а також може мати печатки та бланки, власну символіку. Відповідно до статті 5 Статуту, для досягнення мети, зазначеної у статті 2 цього Статуту, кредитна спілка зокрема: - приймає вступні, обов`язкові пайові та інші внески від члена спілки; - надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпечувальності в готівковій та безготівковій формі. Отримувати кредити від імені членів кредитної спілки можуть також фермерські господарства та приватні підприємства, які знаходяться у їх власності. Розмір кредиту, наданого одному члену кредитної спілки, не може перевищувати 20 відсотків від капіталу кредитної спілки. Відповідно до свідоцтва, виданого 01.09.2014 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, КС «ІСТОК», код ЄДРПОУ 26364449, зареєстрована як фінансова установа відповідно до Розпорядження Держфінпослуг, на підставі розпорядження від 20.07.2004 року за №1606. 16.02.2017 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг видано розпорядження №311 про видачу кредитній спілці «ІСТОК» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів». 05.10.2016 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача із заявою про вступ до Кредитної спілки, яку було розглянуто та згідно протоколу засідання правління КС «ІСТОК» №232 від 05.10.2016 року - прийнято рішення про прийняття [PERSON] до членів КС «ІСТОК». Тієї ж дати, [PERSON] сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, про що свідчать відповідні прибуткові касові ордери №847, №848, таким чином, набувши членства у Кредитній спілці «ІСТОК». 18.03.2021 року [PERSON] подав до КС «ІСТОК» заяву на отримання кредиту в сумі 100 000,00 грн., за результатами розгляду якої, було прийнято рішення про надання останньому споживчого кредиту, що підтверджується протоколом засідання кредитного комітету КС «ІСТОК» від 18.03.2021 року. За наслідком прийнятого рішення, 18.03.2021 року між КС «ІСТОК» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено Договір про споживчий кредит №ДКН-2763 від 18.03.2021 року, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 100 000,00 грн. строком на 24 календарних місяців з 18.03.2021 року по 18.03.2023 року, зі сплатою 0,001% річних за користування кредитом. Відповідно до п.2.5 договору, плата за надання кредиту становить 77891,17 грн. Пунктом 8.3 договору визначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 81,21% річних. Сторони узгодили, що сплата нарахованих відсотків за користування кредитом здійснюється в останній день строку дії договору. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника становить на дату укладення договору 177893,17 грн. (п.3.6, 3.7). Пунктом 4.7 договору визначено відповідальність сторін за порушення умов договору. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів за договором у разі порушення позичальником виконання зобов`язань зі сплати платежів за договором, може настати правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: - дострокове повернення позичальником кредиту з підстав та в порядку, передбаченому в п.п. 6.2.2. Договору; - сплата позичальником штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. за порушення сплати кожного платежу, згідно Графіку платежів; - повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та 200% річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за договором, згідно зі ст.625 ЦК України. Пунктом 6.2 договору встановлено порядок дострокового повернення кредиту. При здійсненні позичальником за власною ініціативою дострокового платежу з повного або часткового погашення кредиту та сплати зобов`язань по договору, відсотки та плата нараховуються згідно умов договору до дня повного виконання зобов`язань за договором, з урахуванням вимог, передбачених ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування». У разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; кредитор, з урахуванням вимог, передбачених ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування», набуває право: вимагати від Позичальника дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов договору до дня повного виконання зобов`язань за договором; вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору; вимагати від поручителів дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків, згідно умов договору. Якщо протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитора, Позичальник не погасив кредит та/або нараховані проценти та плату. Кредитор набуває право звернутись до суду для стягнення в примусовому порядку, якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов Договору, вимога Кредитора втрачає чинність. Досудовий порядок врегулювання спору. Сторони погодили, що досудовий порядок врегулювання спору по даному договору, вказаний в п. 6.2.2. договору, - є вичерпним. Кредитор зобов`язаний письмово повідомити позичальника щодо зміни свого місцезнаходження протягом 10-ти робочих днів з дня настання таких змін. У відповідності до пункту 8.5 Договору, позичальник гарантує, що на момент укладення цього договору він повністю ознайомлений з текстом договору, видами та розміром відповідальності за невиконання/несвоєчасне виконання своїх зобов`язань за цим договором, юридичними наслідками такого невиконання та вважає їх справедливими та прийнятними для себе. З метою забезпечення виконання умов вказаного договору позичальником, 18.03.2021 року між КС «ІСТОК» та [PERSON] , був укладений договір поруки №ДКН-2763 ДП1, за умовами якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед кредитором відповідати всім своїм майном за повне та своєчасне виконання всіх зобов`язань, передбачених умовами договору про споживчий кредит №ДКН-2763 від 18.03.2021 року. Сторони визначили, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель та інші особи, які дали поруку по кредитному договору, відповідають перед кредитором солідарно. 18.03.2021 року КС «ІСТОК» на виконання умов договору про споживчий кредит №ДКН-2763 від 18.03.2021 року, було здійснено виплату [PERSON] кредитних коштів в сумі 100 000,00 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами від 18.03.2021 року, які містять підпис позичальника. Відповідно до наданої до суду бухгалтерської довідки розрахунку боргу по договору про споживчий кредит №ДКН-2763 від 18.03.2021 року, вбачається що плата за період дії договору, яку позичальник зобов`язаний сплатити, становить в сумі 56581,57 грн. Згідно з розрахунком заборгованості поданим позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позичальника за вказаним договором, в останнього станом на 29.12.2021 року виникла заборгованість у загальному розмірі 243640,15 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою кредиту - 85049,60 грн.; заборгованості за платою - 56581,57 грн.; заборгованості за відсотками - 0,79 грн.; компенсації нарахованої у відповідності до положень п.4.7.3 договору та ч.2 ст.625 ЦК України за період з 27.08.2021 року по 29.12.2021 року - 97008,19 грн.; штрафу нарахованого у відповідності до положень п.4.7.2 договору - 5000,00 грн. Крім того, довідка розрахунку боргу по договору про споживчий кредит містить інформацію про порушення сплати позичальником п`яти платежів. З урахуванням невиконання відповідачем - [PERSON] своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит, КС «ІСТОК» 05.10.2021 року скерувало на адресу мешкання останнього письмову вимогу за вих. №175, якою вимагало здійснити сплату заборгованості за договором на протязі 30-ти денного періоду, та повідомило, що в протилежному випадку КС «ІСТОК» буде вимушена звернутись до суду, а також аналогічну вимогу за вих. №175 скерувало 05.10.2021 року на адресу мешкання поручителя - [PERSON] . Невиконання відповідачами своїх зобов`язань по вищезазначеному договору щодо своєчасного погашення кредиту, зумовило звернення КС «ІСТОК» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, наданих до суду документів, судом встановлено, що КС «ІСТОК» виконані умови договору про споживчий кредит №ДКН-2763 від 18.03.2021 року. Одночасно суд зазначає, що з наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, здійснення КС «ІСТОК» виплати позичальнику кредитних коштів та погашення позичальником заборгованості по кредитному договору. Таким чином, відповідач [PERSON] своїми діями підтвердив наявність між сторонами кредитних правовідносин. Кредитний договір повністю або у частині недійсним не визнавався, отже вказаний договір є чинним, таким, що породжує права та обов`язки сторін, зокрема - обов`язок позичальника повернути отримані кредитні кошти, сплатити відсотки за користування такими коштами, а також неустойку - за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до приписів ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначене кореспондується з п.2.1 договору поруки, відповідно до якого, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Таким чином, суд зазначає, що позичальник - [PERSON] та поручитель - [PERSON] , є відповідальними перед кредитором - КС «ІСТОК», як солідарні боржники. Доказів на підтвердження погашення відповідачем зазначеної заборгованості до суду не надано, за наслідком чого, у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань, позивач набув права на дострокове стягнення заборгованості. Разом з тим, судом враховується, що Законом № 2120-IX від 15.03.2022 року розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту, а саме: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії". Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк якого продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022, продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022 року. Враховуючи вищезазначені положення, судом враховується, заборгованість відповідачів і звернення позивачів відбулось до введення в Україні воєнного стану. У відповідності до наданого розрахунку заборгованості, компенсація нарахована позивачем у відповідності до положень п.4.7.3 договору та ч.2 ст.625 ЦК України за період з 27.08.2021 року по 29.12.2021 року, а штраф нараховано у відповідності до положень п.4.7.2 договору, за порушення договору, що мало місце у період з 26.04.2021 року по 28.12.2021 року. За наслідком чого, суд доходить до висновку, що відсутні нараховані неустойка (штраф, пеня) та інші платежі нараховані за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за спірним договором, починаючи з 24.02.2022 року по день ухвалення судового рішення. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду . Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підлягають задоволенню, стягненню з відповідачів, у зв`язку з невиконанням умов договору про споживчий кредит №ДКН-2763 від 18.03.2021 року, підлягає на користь КС «ІСТОК» солідарно заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 29.12.2021 року у загальному розмірі 243640,15 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3654 гривні 70 копійок у рівних частинах, тобто з кожного по 1827 гривень 35 копійок. На підставі вищевикладена

Outcome: approved