Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.05.2022 року від 26.05.2021 р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та стягнення компенсації, вказаний позов задоволено частково. 30.05.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій посилається на те, що вона уклала договір про надання правової допомоги з Адвокатським Об`єднанням «Губський та Партнери № 395 від 15.07.2021 року. Згідно з додатковою угодою №1 від 10.09.2021 року, а саме п.4 договору розмір гонорару АО "Губський та Партнери" за надання правової допомоги по справі № 509/4172/21 визначається у фіксованому розмірі 4500 грн. Позивач сплатила вказані кошти 06.12.2021 року на підставі виставленого рахунку-фактури № 35 від 30.11.2021 року, а тому вважає, що виникла необхідність у вирішенні питання про судові витрати по вказаній справі. 07.06.2022 року за вх № 7004/22 представником відповідача, адвокатом Мартинюк Ю.С. до суду надіслано заперечення про ухвалення додаткового рішення. Свою позицію мотивує тим, що суд при винесенні остаточного процесуального рішення по справі уже здійснив розподіл судових витрат між сторонами, а саме розподілив судовий збір, тому в даному випадку відсутні підстави ухвалювати саме додаткове рішення в порядку ст. 270 ЦПК України. також вважає що дана заява позивача має бути залишена без розгляду, оскільки подана 27.05.2022 року із пропуском п`ятиденного строку. Сторони в судове будучи належним чином повідомленими не з`явилися, додаткових заяв, клопотань на адресу суду не надсилали. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Зі змісту рішення від 11.05.2022 року слідує, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та стягнення компенсаціїзадоволено частково, однак питання щодо витрат на професійну правничу допомогу судом вирішено не було, хоча позивач зазначила про це при зверненні з позовом до суду. Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, сторону позивача під час розгляду справи представляв адвокат Губський А.В. (АО "Губський та Партнери ), повноваження якого було підтверджено ордером від 15.09.2021 року. Так, на підтвердження факту надання і отримання професійної правничої допомоги, а також факту її оплати, представником позивача у строк, встановлений ч.8 ст. 141 ЦПК України, подано до суду договір про надання правової допомоги № 395 від 15.07.2021 року, додаткову угоду №1 від 10.09.2021 року, рахунок-фактуру № 35 від 30.11.2021 року, квитанцію № 0.0.2366642500.1 від 06.12.2021 року на суму 4500 грн. Що стосується заперечень сторони відповідача щодо недотримання строків для подання такої заяви, суд зазначає, що екземпляр рішення отримано представником позивача електронною поштою 23.05.2022 року, про що свідчить довідка про доставку документу «Рішення просте» (а.с. 174), та надіслана така заява була 27.05.2022 року, проте зареєстрована в суді лише 30.05.2022 року. Також судом дійсно вирішувалося питання щодо розподілу витрат понесених позивачем при сплаті судового збору, однак щодо розподілу витрат на правову допомогу питання не розглядалося. При цьому при зверненні з позовом до суду, позивач зазначила про попередній орієнтовний розрахунок понесених нею витрат на правову допомогу, а тому такі заперечення не приймаються до уваги судом. За таких обставин, оскільки під час ухвалення рішення від 11.05.2022 року, яким задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та стягнення компенсації, сторона позивача понесла витрати на професійну правничу допомогу, докази на підтвердження яких подано після ухвалення даного рішення з дотриманням встановленого законом строку, суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву позивача та ухвалити додаткове рішення, у якому зазначити про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2250,00 грн.

Outcome: partial