Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

05 травня 2022 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] , просить встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] , що померла [INFO] , є однією й тією ж особою. Свою заяву обгрунтовує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається з 1/4 частини житлового будинку по [ADDRESS] , яке він маючи намір оформити, звернувся до нотаріальної контори. Брат заявника, [PERSON] , подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Демчук І.В., заведено спадкову справу № 8/2022 щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] , за заявою заявника про прийняття спадщини. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подати заяву про видачу свідоцтва відповідно до п.4 глави 10 розділу II Порядку. Доказом родинних та інших відносим спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішені, суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. До матеріалів спадкової справи мною були надані: свідоцтво про народження заявника, видане 1 квітня 1970 року Будинком щастя м.Рівне серії [NUMBER] , в якому зазначено, що [PERSON] - мати заявника. 21 травня 1966 року батьки заявника [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище матері) зареєстрували шлюб, зареєстрований Біло Криницькою сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 12. Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС м.Рівне 19 лютого 1987 року, актовий запис №602, шлюб між батьками було розірвано, після розірвання шлюбу прізвище матері залишилося « [PERSON] ». 12 жовтня 1991 року моя мати уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований Бричанським районним відділом РАЦС Республіки Молдова, актовий запис №62. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28 квітня 1993 року Бричанським районним відділом РАЦС Республіки Молдова. 08 грудня 1997 року мати заявника [PERSON] , згідно з договором дарування, посвідченого приватним нотаріусам Рівненського міського та районного нотаріального округу Кострикіним В.І., подарувала заявнику, належну їй на праві приватної власності 1/4 частину житлового будинку по [ADDRESS] . Однак при огляді документів в нотаріуса, про право власності на 1/4 частину житлового будинку по [ADDRESS] , встановлено, що договір дарування укладений 13 травня 1968 року на ім`я [PERSON] , а реєстрація в бюро технічної інвентаризації проведена 13 червня 2000 року на ім`я [PERSON] . Даний факт підтверджено також Випискою з матеріалів інвентарної справи, виданої КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" за № 41 від 13 січня 2020 року. На підтвердження зміни прізвища " [PERSON] " на прізвище " [PERSON] ", заявником було подано свідоцтво про одруження матері, видане 12 жовтня 1991 року Бричанським районним відділом РАЦС (Республіка Молдова), однак документу який би свідчив про перехід покійної в подальшому на прізвище " [PERSON] ", для огляду не надано, оскільки такого документу у нього немає, і за даними Державного реєстру актів цивільного стану, сформованим приватним нотаріусом Демчук І.В. дані з приводу зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » - відсутні. Відсутність документа про підтвердження переходу на прізвище « [PERSON] » матір`ю заявника позбавляє його можливості прийняти спадщину, належним чином розпорядитися спадковим майном, в зв`язку з чим заявник змушений звертатися з даною заявою до суду. В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити його вимоги. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, ним була подана заява про розгляд справи без його участі. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. З досліджених судом копії свідоцтва свідоцтво про народження, виданого 1 квітня 1970 року Будинком щастя м.Рівне серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] - мати заявника. Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС м.Рівне 19 лютого 1987 року, актовий запис №602, шлюб між батьками заявника було розірвано, після розірвання шлюбу прізвище матері залишилося « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 23.02.2022, актовий зпис № 483, [PERSON] померла [INFO] . Згідно з договором дарування, посвідченого приватним нотаріусам Рівненського міського та районного нотаріального округу Кострикіним В.І., 08 грудня 1997 року мати заявника [PERSON] (прізвище матері заявника було змінено після укладення другого шлюбу), подарувала заявнику належну їй на праві приватної власності 1/4 частину житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до копії Виписки з матеріалів інвентарної справи, виданої КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" за № 41 від 13 січня 2020 року, договір дарування укладений 13 травня 1968 року на ім`я [PERSON] , а реєстрація в бюро технічної інвентаризації проведена 13 червня 2000 року на ім`я [PERSON] . На підтвердження зміни прізвища " [PERSON] " на прізвище " [PERSON] ", заявником було подано свідоцтво про одруження матері, видане 12 жовтня 1991 року Бричанським районним відділом РАЦС (Республіка Молдова). Аналізуючи зміст досліджених письмових доказів, вбачається достатньо підстав вважати, що [PERSON] та [PERSON] , що померла [INFO] , є однією й тією ж особою. Судом встановлено, що заявник не може реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті матері у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує зміну прізвища матері після укладення другого шлюбу. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі\~ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Пунктом 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (п.45), "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". Оскільки,\~через відсутність документу, що підтверджує зміну прізвища матері після укладення другого шлюбу заявник не може реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті матері, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON] , що померла [INFO] , є однією й тією ж особою.

Outcome: approved