Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Миргородської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 17/50 часток земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310900000:50:028:0381, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0906 га., після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який постійно проживав в м. Миргороді Полтавської області. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на 17/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та частку в спільній сумісній власності на земельну ділянку кадастровий номер 5310900000:50:028:0381 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Вона в установленому законом порядку прийняла спадщину, звернувшись до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р.В., яким 15 червня 2021 року проведено реєстрацію спадкової справи № 61/2021. 06 вересня 2021 року нотаріусом видано їй свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна - 17/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В той же час нотаріусом 06 вересня 2021 року винесено постанову, якою відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, що знаходиться за тією ж адресою, так як частка померлого [PERSON] не виділена. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.02.2015 року земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310900000:50:028:0381 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0906 га належить на праві спільної сумісної власності в тому числі і спадкодавцю. Право спадкодавця на частку в спільній сумісній власності на земельну ділянку 27 лютого 2015 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Державному земельному кадастрі. В зв`язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду 22.12.2021 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Зобов`язано приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р.В. надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 15.03.2022 року залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 03 травня 2022 року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача, адвокат Тарасенко В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Суду повідомила, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на 17/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та частку в спільній сумісній власності на земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулася до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р.В. із заявою про прийняття спадщини. 06 вересня 2021 року їй видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна - 17/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, відмовлено, так як частка померлого не виділена. Оскільки спадкодавцю належало 17/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, тому вважала, що йому належало 17/50 часток земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. З цих підстав, відповідно до ст. 120 ЗК України просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в раніше поданій заяві просив про розгляд справи за відсутності відповідача, не заперечував проти задоволення позову (а.с.109). Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені шляхом поміщення оголошення на сайті судової влади (а.с.121-127). У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Заслухавши представника позивача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд встановив. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.12.2020 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на 17/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та частку в спільній сумісній власності на земельну ділянку кадастровий номер 5310900000:50:028:0381 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до спадкової справи 06.09.2021 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р.В. із заявою про прийняття спадщини (а.с.51 зворот, 52). Інші спадкоємці, діти померлого, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 15.06.2021 відмовилися від прийняття спадщини (а.с.38, 42 зворот, 43 зворот). 06 вересня 2021 року [PERSON] приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазиничем Р.В. видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна - 17/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). 06 вересня 2021 року постановою приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р.В., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , так як частка померлого [PERSON] не виділена (а.с. 12). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.02.2015 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.11.2021 земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310900000:50:028:0381 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0906 га належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 13-19) . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Майно може належать особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.02.2015 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.11.2021 земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310900000:50:028:0381 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0906 га належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Отже, відповідачами по справі мають бути особи, які дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення, тобто співвласники спірної земельної ділянки. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов. Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача. Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача. Позивачем та його представником клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів не подавалося. Оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до Миргородської міської ради, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів, що вказаний ним відповідач порушив права чи інтереси позивача. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову у відповідності до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: dismissed