Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області у справі №710/1392/21 позов [PERSON] до громадянина Франції [PERSON] про стягнення заборгованість - задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 44 495 904,20 грн, що станом на 24.01.2022 складає еквівалент 1571183,07 доларів США, з яких заборгованість за договором позики №1 складає 42 787 674,10 грн, що станом на 24.01.2022 складає еквівалент 1 510 864,20 доларів США та 3% річних за користування грошовими коштами в розмірі 1 708 230,10 грн, що станом на 24.01.2022 складає еквівалент 60318,87 доларів США; стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 10420,20 грн. Представником позивача [PERSON] в судовому засіданні 27.04.2022 до закінчення судових дебатів було заявлено, що сторона позивача з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір, понесених судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, а тому просив надати визначений законом час для подачі таких доказів. 19.05.2022 до суду поштою надійшла заява представника позивача про розподіл судових витрат у цивільній справі, в якій він просив стягнути з громадянина Франції [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правому допомогу у розмірі 50 000,00 грн. Крім того від представника позивача надійшла заява про поновлення строків для подання заяви про розподіл судових витрат, мотивована тим, що позивач був позбавлений можливості звернутися до Шполянського районного суду Черкаської області із заявою про розподіл судових витрат у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду, оскільки, указом Президента України №664/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпека оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан продовжено - до 25.05.2022. З початку повномасштабної військової агресії місто Київ та його населення перебуває у складних умовах, у зв`язку із наступом військових країни агресора на столицю та загрози ракетного бомбардування мирного населення та об`єктів інфраструктури, що вже призвели до численних втрат серед населення. Саме тому, з метою збереження життя та мінімізації будь-яких ризиків позивач був вимушений виїхати за межі Київської обл. Лише, 07.05.2022 міський голова Києва Віталій Кличко наголосив, що загроза обстрілів і провокацій у Києві залишається високою, але після 9 травня мешканці, які виїхали, можуть поступово повертатися. Вищевикладене унеможливлювало погодження та підписання документів, що підтверджували б судові витрати, зокрема, акт приймання-передачі наданих послуг до 09.05.2022. Крім того, позивач безпосередньо ознайомився із рішенням Шполянського районного суду Черкаської області у справі №710/1392/21 від 27.04.2022 06.05.2022 у день складання повного тексту рішення та направлення його представнику у системі «Електронний суд». В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд заяви про розподіл судових витрат у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Перш за все, суд зазначає, що частиною 1 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Із матеріалів справи встановлено, що представник позивача адвокат Гамрецький Є.О. подав заяву про розподіл судових витрат засобами поштового зв`язку 11.05.2022. Водночас Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. На час ухвалення рішення у цій справі Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022 та від 18.04.2022 №259 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено до 25.05.2022. Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану. Статтею 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. В умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені. Враховуючи, що строк для подання доказів про розмір витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, розпочався та сплив під час дії на території України правового режиму воєнного стану, суд вважає, зазначені представником позивача причини пропуску строку поважними, а тому пропущений строк на подання доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу, підлягає поновленню. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно зі ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. За змістом ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.8. ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Верховний Суд у своїй постанові від 20.01.2021 у справі № 175/1386/18 визначив, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. У рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат на підставі, наданих стороною доказів. Представник позивача надав до суду договір №27/05-20/1 про надання правової допомоги від 27.05.2020 з додатком (а.с. 21-26, том 2), ордер на надання правничої допомоги від 22.09.2021 (а.с. 12, том 1), акт приймання-передачі наданих послуг від 29.04.2022 (а.с. 27-28, том 2), рахунок на оплату №45 від 29.04.2022 (а.с. 29, том 2), детальний опис робіт (а.с. 30, том 2), відповідно до яких [PERSON] сплатив Адвокатському об`єднанню «Унілекс» 50000,00 грн за надання правничої допомоги. Відповідач не реалізував своє право доведення неспівмірності витрат чи ініціювання питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таким чином, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача в повному обсязі та стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50000,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved