Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

19.10.2021 представник позивачки - адвокат Воронюк К.Ю. звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] , зазначивши що 20.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №9755, вчиненого 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з позивачки, як з боржника за кредитним договором №976493950 від 30.10.2019 року, укладеного з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", на користь стягувача, правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "ОнлайнФінанс" заборгованість в сумі 49696,09 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинений 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, не відповідає вимогам ст.87 Закону України «Про нотаріат» на підставі якої стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нею заперечується наявна заборгованість, яка не підтверджується належними доказами. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9755, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною від 12.03.2021 року щодо звернення стягнення заборгованості в розмірі 49696,09 грн. з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн фінанс", одночасно просить стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 7362 гривні. Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суді від 10.11.2021 в справі відкрито загальне позовне провадження ( а.с.35-36). 14.01.2022 ухвалою суду закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті ( а.с. 61). Позивачка та її представник в судове засідання не з"явилися, представник позивачки на адресу суду спрямувала 02.06.2022 письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення . Відповідач та треті особи про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, за письмовою згодою представника позивачки, ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання виконавчого напису нотаріуса, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" заборгованості в сумі 49696,09 грн. З матеріалів справи слідує, що 20.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем відкрито провадження №65517919 з виконання виконавчого напису № 9755 виданого 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" заборгованості в розмірі 49696,09 грн.( а.с.7). Як вбачається з договору № 187139971 від 18.01.2020 він укладений між ТзОВ " Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] . Відповідно до умов даного договору Товариство зобов"язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 11200,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов"язкується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 9 днів від дати отримання кредиту позичальником ( а.с.45-48). 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 9755 про стягнення з позивачки [PERSON] , як з боржника за кредитним договором № 187113371 від 18.01.2020 року, укладеного з ТзОВ" МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", правонаступником якого є ТзОВ " Фінансова компанія " Онлайн Фінанс" заборгованості за період з 29.01.2021 року по 27.02.2021 року в загальній сумі 49 496,09 грн.( а.с.49). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 вказаного Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Верховний Суд у Постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже, не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок зроблено з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р., якою визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Оспорюваний позивачкою виконавчий напис вчинений нотаріусом 12.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14. Зазначена у виконавчому провадженні сума заборгованості, яка стягнута на підставі виконавчого напису, позивачкою не визнається, отже не є безспірною. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України «Про нотаріат»). Водночас, у спорах між боржниками і стягувачами, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, зокрема про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, належним відповідачем є стягувач (кредитор) на користь якої було вчинено виконавчий напис, оскільки предметом позову є спір про право. Нотаріус можу бути залучений до розгляду таких справ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивачки, тому оспорений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 6000,00 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 30 Закону України " Про адвокатуру", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правову допомогу позивачкою надано копію Договору про надання правової допомоги № 04/10/21 від 04.10.2021 року та квитанції від 06.10.2021 року , від 30.11.2021 року, Акт приймання - передачі наданих послуг до Договору № 04/10/21 від 04.10.2021 ( а.с. 78-81). У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи, що позивачкою доведені понесені нею витрати на правову допомогу розмірі 6000 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 6000 грн. - кошти сплачені позивачкою, за надану правову допомогу. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Так, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених позивачкою судових витрат щодо сплати судового збору подано квитанції по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позови на суми 908,00 грн та 454,00 грн., тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки ( а.с. 4, 13).

Outcome: approved