Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

14.02.2022 [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ "Фінанс проперті групп" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П., з наступними вимогами: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 236044, вчинений 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову вказано, що 09.02.2022 позивач отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. про відкриття виконавчого провадження № 68428104 відкритого на підставі виконавчого напису № 236044 вчиненого 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження позивачу стало відомо що виконавчий напис № 236044 від 25.06.2021 про звернення стягнення заборгованості на користь ТОВ "Фінанс проперті групп" у сумі 450\~050 грн 00 к., вчинено на підставі кредитного договору № 6/4/2006/840-К/69 від 06.06.2006. Дійсно 06.06.2006 між [PERSON] та ВАТ КБ "Надра" було укладено кредитний договір № 6/4/2006/840-К/69 відповідно до якого, позичальнику було надано кредит в сумі 9782 доларів США з щомісячним погашенням відсотків, кінцевим терміном повернення кредиту відповідно до умов договору визначено 30.05.2011. Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19.03.2008 по справі № 2-269/08 було задоволено позовні вимоги ВАТ КБ "Надра" та солідарно стягнуто з [PERSON] , та поручителів 70\~241 грн 86 к. заборгованості за кредитним договором № 6/4/2006/840-К/69 від 06.06.2006, що станом на день винесення рішення становило еквівалент 13\~909, 28 доларів США, а також стягнуто 702 грн 42 к. витрат по сплаті судового збору та 30 грн 00 к. витрат на ІТЗ. Позивач зазначає, що будь яких вимог від ТОВ "Фінанс\~проперті групп"\~про погашення\~заборгованості вона\~не отримувала,\~аоскаржуваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконаю, оскільки був виданий з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат"та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусами. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив подані документи, зазначені у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусами, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з неї на користь ТОВ "Фінанс проперті груп" заборгованості в розмірі 450 050 грн 00 к. не було встановлено, що заборгованість є безспірною. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.02.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.03.2022. 10.03.2022 та 18.05.2022 судові засідання відкладено у зв`язку з неявкою представника відповідача. 08.06.2022 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] разом з позовом надала письмове клопотання відповідно до якого просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові. Представник відповідача ТОВ "Фінанс проперті групп" про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за місцем знаходження товариства, що зокрема підтверджується відомостями відстеження поштового відправлення, відповідно до якого рекомендоване відправлення з повісткою про виклик до суду вручено відповідальній особі товариства за довіреністю (а.с. 38), про причини своєї неявки не повідомили. Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, не подавали, будь-яких заяв чи клопотань, в тому числі щодо відкладення розгляду справи від сторони відповідача до суду не надходило. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду від третіх осіб не надходило. Згідно зі статтею\~280\~Цивільного\~процесуального кодексу\~України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Остапенком Є.М., вчинено виконавчий напис № 236044 про стягнення з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс проперті групп", яком Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "НАДРА", на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав (про відступлення прав вимоги), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. 07 травня 2020 року за Кредитним договором № 6/4/2006/840-К/69 від 06.06.2006, укладеного між яком Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "НАДРА" та [PERSON] . У виконавчому написі зазначено, що строк платежу Кредитним договором\~№ 6/4/2006/840-К/69\~від 06.06.2006 настав, боржником допущене прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.11.2020 по 25.06.2021 включно у розмірі: 239\~842 грн 37 к. заборгованість за тілом кредиту; 210\~157 грн 63 к. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісією: 50 грн 00 к. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 450\~050 грн 00 к. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтями 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів за, якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року (а.с. 11). Постановою приватного\~виконавця виконавчого\~округу Харківської\~області Амельченко\~В.П.,\~від 01.02.2022\~відкрито виконавче\~провадження №\~68428104\~на підставі\~виконавчого напису\~№ 236044,\~виданого 25.06.2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Є.М.(а. с. 10). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19 березня 2008 року, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства комерційного банку „Надра" в особі філії ВАТ КБ "Надра" Харківське регіональне управління до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, солідарно стягнуто з суму заборгованості у розмірі 70241\~грн\~\~86 к., 702\~грн\~\~42 к. судового збору та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. , всього 70 974 грн 28 к. Рішення набрало законної сили (а.с. 6-7). Зі змісту рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 березня 2008 року, по справі 2-269/08 вбачається, що 06 червня 2006 року між ВАТ КБ "Надра" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 6/4/2006/840-К/693, відповідно до якого, банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 9782, 00 доларів США на придбання автотранспортного засобу, з кінцевим терміном повернення кредиту - 30.05.2011 року. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Тому вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених главою 3 розділу 1 Цивільного кодексу України. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закон України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За результатами аналізу наведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність в сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.6.1999 року № 1172. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно з статтею 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок викладений в постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 23 січня 2018 року в справі № 310/9293/15ц. Враховуючи, що кредитор в особі ВАТ "КБ "НАДРА" звернувся до суду про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 6/4/2006/840-К/693 від 06.062006 з [PERSON] та поручителів за вказаним кредитним договором, та вказаний спір був вирішений в судовому порядку, свідчить про те, що заборгованість зазначена у оскаржуваному виконавчому написі №236044 вчиненому приватним нотаріусом Остапенком Є.М. не є безспірною. Також факт того, що позивач звернулася до суду одразу після того, як їй стало відомо про те, що відносно нього відрито виконавче провадження № 68428104, відповідно до якого з неї стягується заборгованість за виконавчим написом нотаріуса, при цьому із зазначеною заборгованістю позивач не погоджується, свідчить про те, що зазначена заборгованість не є безспірною та є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач, у свою чергу, не позбавлений можливості пред`явити свої вимоги в позовному провадженні. Крім того суд зазначає, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15, яка має враховуватися судом у порядку виконання судом вимог статті 263 Цивільного процесуального кодексу України. На думку Верховного суду в постанові № 750/1627/18 (провадження № 61-43895св18) від 06.06.2019, розрахунок заборгованості, зроблений стягувачем, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Відповідачем та третіми особами не надано доказів, які б свідчили, що в даному випадку, при вчиненні виконавчого напису, нотаріусу разом з відповідною заявою стягувача було надано первинні фінансові документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять. Також суд враховує те, що ухвалою Вищого адміністративного суду від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 викладено правову позицію та залишено в силі постанову суду апеляційної інстанції, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в пункт 2. Тобто, на даний час та на момент винесення оскаржуваного виконавчого напису, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Разом з тим у виконавчому написі № 236044 зазначено, що його вчинено на підставі Кредитного договору № 6/4/2006/840-К/693 від 06.062006, однак в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що для вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусу було подано саме нотаріально посвідчений договір. Відповідачами та третіми особами належних та допустимих доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин надано до суду не було. Також суд зазначає, що відповідно до ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 16.02.2022\~від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. витребувано належним чином звірених копій виконавчого напису № 236044 від 25.06.2021 та матеріали на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 236044. Зазначена ухвала суду неодноразово направлялася на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., та залишилась без виконання. Відповідно до частини 10 статті 84 Цивільного процесуального кодексу України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги те, що заборгованість боржника не є безспірною та безспірність заборгованості позивача перед товариством, не спростована відповідачем належним та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору на підставі заявленого клопотання, задоволеного ухвалою від 16 лютого 2022 року, з відповідача ТОВ "Фінанс проперті групп" на користь держави належить стягнути судовий збір у сумі 996 грн 40 к.

Outcome: approved