Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

22 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом у інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушенням. У своїй позовній заяві [PERSON] посилалася на те, що 26.08.2021 року близько 23:30 год. [PERSON] перебував біля сільського клубу, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У цей час, між [PERSON] та [PERSON] , який відпочивав разом з друзями в бесідці, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні виник словесний конфлікт, у ході якого у [PERSON] виник злочинний умисел направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, [PERSON] перебуваючи поблизу сільського клубу, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов у бесідці впритул до [PERSON] та наніс один удар долонею лівої руки в область правої сторони обличчя потерпілого. У результаті вказаних дій, [PERSON] спричинив потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді забою правої щоки, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вищевказані обставини встановленні вироком Новоодеського районного суду від 03 листопада 2021 року по справі №482/1341/21, яким [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК і призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Позивач вказує, що зазначеними діями відповідача її сину завдано фізичного болю та страждань. Оскільки це відбувалося на очах інших людей то було принижено честь і гідність її сина. Крім того сину було необхідно докладати додаткових зусиль на відновлення переднього душевного стану. Син неодноразово їздив до органів розслідування, змушений був їздити в суд , що потребувало додаткових зусиль. Йому необхідно було неодноразово на людях все це розказувати та переживати заново. Син навчається в школі і його постійно питали однокласники про цей випадок та по оббіг подій , що його нервувало сина і порушувало нормальний життєвий ритм . Тобто сину на відновлення попереднього душевного стану необхідно було докладати багато додаткових зусиль. \~ \~ \~ \~Посилаючись на вищевикладене позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь 10000грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв та клопотань від неї не надходило. Відповідач [PERSON] правом на подачу відзиву не скористався, надав до суду заяву у якій просив справу розглядати за його відсутності, вказав що позовні вимоги визнає частково, однак він не згоден із розміром шкоди про стягнення якої просить позивач, вважає її необґрунтованою. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд встановив наступне. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Судом встановлено, що 26.08.2021 року близько 23:30 год. [PERSON] перебував біля сільського клубу, що розташований за адресою: Миколаївська область Миколаївський район, с. Бузьке, вул. Центральна, 2. У цей час, між [PERSON] та [PERSON] , який відпочивав разом з друзями в бесідці, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні виник словесний конфлікт, у ході якого у [PERSON] виник злочинний умисел направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, [PERSON] перебуваючи поблизу сільського клубу, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов у бесідці впритул до [PERSON] та наніс один удар долонею лівої руки в область правої сторони обличчя потерпілого. У результаті вказаних дій, [PERSON] спричинив потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді забою правої щоки, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вищевказані обставини встановленні вироком Новоодеського районного суду від 03 листопада 2021 року по справі №482/1341/21, яким [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК і призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Вирок набрав законної сили 06.12.2021 року і його висновки в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковими для суду. Таким чином причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача, виною відповідача у вчиненні кримінального правопорушення та наслідками у виді заподіяння потерпілому [PERSON] моральної шкоди є доведеним. За змістом положень ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди,\~\~відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Визначення моральної шкоди міститься у ст. 23 ЦК України, яка зазначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку за каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За роз`ясненнями п. 9 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Тим же шляхом пішла і стала судова практика при вирішенні цієї категорії спорів. З матеріалів\~провадження вбачається,\~що позивачем\~моральну шкоду,\~завдану кримінальним\~правопорушенням,\~оцінено в\~10\~000\~грн,\~при обґрунтуванні\~моральної шкоди\~позивач просила\~врахувати,\~що \~ моральні\~та фізичні\~страждання завдані\~потерпілому [PERSON] \~ \~ спричинили\~негативні зміни\~у \~ житті\~її сина:\~нанесення йому\~тілесних ушкоджень\~відбулося привселюдно,\~через що\~постраждала його\~честь та\~гідність,\~ йому було необхідно докладати додаткових зусиль на відновлення переднього душевного стану, він неодноразово їздив до органів досудового розслідування, змушений був їздити в суд, що потребувало додаткових зусиль, йому необхідно було неодноразово на людях все це розказувати перебіг тих подій та переживати їх заново, що його нервувало і порушувало нормальний життєвий ритм. Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні.\~\~\~\~ Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), врахування стану здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, добровільне -за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - відшкодування такої шкоди. Матеріали справи свідчать про те, що у зв`язку з спричиненням [PERSON] легких тілесних ушкоджень він дійсно зазнав моральних та фізичних страждань. Суд вважає, що внаслідок протиправних дій [PERSON] потерпілому законним представником якого є позивач дійсно завдано моральної шкоди, яка виразилася у відчутті ним фізичного болю при заподіянні легких тілесних ушкоджень, що супроводжувалося негативним емоціями як під час заподіяння йому тілесних ушкоджень так і після цього, що свідчить про наявність підстав, передбачених статтями\~23,\~1167 ЦК України. Проте, суд не погоджується з розміром моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, виходячи з наступного. З урахуванням характеру тілесних ушкоджень завданих потерпілому (у вигляді забою правої щоки), обсягу та глибини заподіяних цим потерпілому моральних страждань та їх негативних наслідків, виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає моральна шкода в розмірі 5000 грн. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Позивачем понесено судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №19 від 23.12.2021 року. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені нею у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог, також звідповідача на користь держави слід стягнути 908 гривень судового збору. За таких обставин,\~

Outcome: partial