Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

У грудні 2020 р. товариства з обмеженою відповідальністю "Зубр Капітал" (далі по тексту - ТОВ «Зубр Капітал», позичальник, позивач, кредитодавець) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, боржник, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 309 451,91 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 28.12.2016 між кредитною спілкою «КС ВОЛОДАР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ДЗ-2560.3, на підставі якого відповідач отримав кредит в сумі 105 675 грн. При цьому [PERSON] зобов`язався сплатити 12 відсотків річних за його користування з кінцевим терміном повернення коштів не пізніш 28.09.2017. Повернення кредиту врегульовано графіком повернення (додаток № 1 до Договору). Кредитна спілка повністю виконала свої зобов`язання за кредитним договором, але відповідач станом на 28.09.2017 не виконав свої зобов`язання по кредитному договору. 28.09.2018 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору № ДЗ-2560.3 від 28.09.2018, відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити дію Договору до 01.10.2019, але умови цієї угоди також не були виконані відповідачем. 21.10.2020 року між Кредитною спілкою «КС ВОЛОДАР» та ТОВ «ЗУБР КАПІТАЛ» був укладений Договір відступлення права вимоги № 21/10.2020.1, відповідно до умов якого Кредитна спілка «КС ВОЛОДАР» відступила на користь ТОВ «ЗУБР КАПІТАЛ» право вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли на підставі Кредитного договору № Д3-2560.3. Так, позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши у користування кошти, а відповідач жодним чином не здійснював оплату за вказаним кредитним договором, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № Д3-2559.3 від 28.12.2016, яка станом на 01.12.2020 становить 309 451,91 грн. Ухвалою від 19.01.2021 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач повідомлялася про розгляд справи у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем його проживання направлялись судові документи, а саме: ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками. Отже ураховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 28.12.2016 між кредитною спілкою «КС ВОЛОДАР» та [PERSON] (позичальником) було укладено кредитний договір № ДЗ-2560.3, предметом якого є надання кредиту в сумі 105 675 грн зі строком повернення до 28.09.2017. Відповідач зобов`язувався повернути даний кредит та сплатити відсотки за його користування із розрахунку 12 % річних (а.с.12-15). Грошовий вираз відсотків, передбачених п. 1.1 та п. 1.2. договору, на момент укладення договору становить 9 519,16 грн. У випадку порушення позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом, позивач може звернутися до третіх осіб, а саме до ТОВ «Внутрішня виконавча служба», які надають послуги щодо забезпечення виконання боржниками своїх грошових зобов`язань, вартість послуг яких становить 20 % від суми заборгованості, що передбачено п. 3.2.3 договору. Згідно п. 3.3.2 договору позичальник зобов`язаний своєчасно повернути Кредитодавцю отриманий за даним Договором кредит у повному обсязі, сплачувати відсотки за його використання, а також штрафні санкції в разі їх наявності. Крім того, у разі порушення відповідачем своїх зобов`язань за даним договором він повинен відшкодувати позивачу понесені останнім будь-які витрати, пов`язані з поверненням заборгованості позичальника, а також вартість послуг, сплачених Кредитодавцем відповідно до п. 3.2.3 та п. 3.3.6 договору. У випадку порушення позичальником вимог п 2.5 договору відповідач зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що обчислюється від непогашеної позичальником суми заборгованості за кожен день просрочення виконання грошового зобов' язання (п.6.3 договору). Усі правовідносини, що виникають у зв`язку з виконанням умов даного договору і не врегульовані ним, регламентуються нормами чинного в Україні законодавства (п.7.1 договору). Із додаткової угоди № 1 до даного договору від 28.09.2018р., укладеної тими ж сторонами, вбачається, що сторони дійшли згоди продовжити дію Кредитного договору №ДЗ-2560.3 від 28 грудня 2016 року до 01 жовтня 2019 року. За договором відступлення права вимоги №21/10.2020 від 21.10.2020 кредитна спілка «КС ВОЛОДАР» передала (відступила в повному обсязі) належне первісному кредитору право вимоги, вказане у п.п. 1.2, 1.3 по Договору № ДЗ-2560.3 від 28.12.2016, товариству з обмеженою відповідальністю «ЗУБР КАПІТАЛ» (п.п.1.1,1.2 вказаного договору). Загальний розмір права вимоги, який відступається за основними договорами, зазначений у п. 1.2 даного договору і встановлений в сумі 309 451,91 грн. Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав і обов`язків за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав,якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, на підставі договору про відступлення права вимоги від 21.10.2020 ТОВ «ЗУБР КАПІТАЛ» набуло прав кредитора у зобов`язанні, що виникло із кредитного договору № ДЗ-2560.3 від 28.12.2016. 21.10.2020 позивач надіслав відповідачу повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні, у якому вказав на необхідність сплати чергових платежів щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитом новому кредитору. Вказана вимога відповідачем виконана не була. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться його. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Одним із таких наслідків є сплата відсотків за користування позикою. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин 1 та 3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Вирішуючи вимоги про стягнення відсотків за користування позикою за договором № ДЗ-2560.3 від 28.12.2016 суд виходить із низки правових висновків Верховного Суду, згідно яких правомірним є нарахування передбачених договором відсотків за кредитом (позикою) лише в межах строку кредиту(позики). Отже,ураховуючи, що згідно додаткової угоди № 1 до кредитного договору № ДЗ-2560.3 від 28.09.2018 дія даного кредитного договору продовжена до 01.10.2019, то після вказаної дати право позивача як позикодавця на нарахування відсотків за позикою припинилося. Що стосується стягнення вартості послуг в сумі 51 575,32 грн, наданих ТОВ «Внутрішня виконавча служба» первісному кредитодавцю (п.3.3.6 договору), то суд вважає, що позивачем не надано доказів оплати позивачем або його правонаступником таких послуг, у зв`язку з чим такий обов`язок у позивача не виник. Відтак суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача 212 640,72 грн. За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разу задоволення позову - на відповідача. Судом встановлено, що судові витрати позивача становлять 4 641,78 грн судового збору. З огляду на результат розгляду справи суд покладає частково на відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 3189,83 грн, що становить 68,72 % від задоволеної суми. На підставі викладеного,

Outcome: partial