Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

09.10.2020 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Центральний відділ ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про припинення права на утримання, стягнення аліментів та пені за невиплаченими аліментами (т. 1 а.с. 1-9), який уточнений 14.12.2020 року (т. 1 а.с. 190). Позов мотивований тим, що на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2019 року у справі № 127/21251/18 первісний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи з 28.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Також вказаним судовим рішенням зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј від всіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Вінницького апеляційного суду від 24.12.2019 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 4 000 грн. та в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі ј від її доходу - залишено без змін та набуло чинності з моменту проголошення. Судами було взято до уваги те, що [PERSON] було фактично самовільно змінене місце проживання молодшого сина - [PERSON] , який з 27.11.2018 року почав проживати з батьком, тому аліменти були розподілені між батьками таким чином: оскільки син [PERSON] продовжив проживати з матір`ю, аліменти стягувались з [PERSON] , а оскільки молодший син [PERSON] фактично почав проживати з батьком, то [PERSON] повинна була сплачувати аліменти [PERSON] на утримання молодшого сина [PERSON] . 17.03.2020 року на підставі заяви [PERSON] Центральним відділом ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження № 61569459 щодо примусового виконання виконавчого листа № 127/21251/18 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі ј від усіх видів доходів. За заявою [PERSON] , 15.05.2020 року Замостянським відділом ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження № 62069788 щодо примусового виконання виконавчого листа № 127/21251/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] - 4 000 грн. Аліментні зобов`язання на утримання сина [PERSON] позивач виконувала вчасно, незважаючи на фактичне викладення відповідачем сина [PERSON] , тривалу ізоляцію та позбавлення дитини материнської турботи. Натомість [PERSON] аліментні зобов`язання по утриманню сина [PERSON] не виконував та не виконує, допустив значну заборгованість по сплаті аліментів. Разом з тим, після ухвалення рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] істотно змінились обставини. Так, на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2020 року № 127/30529/18 було негайно відібрано у [PERSON] малолітнього [PERSON] , [INFO] та повернуто дитину матері [PERSON] . Вказане судове рішення було фактично виконане відповідно до акту державного виконавця від 19.09.2020 року о 16.35 год. в рамках виконавчого провадження № 62604161. У зв`язку з припиненням обов`язку позивача щодо утримання сина [PERSON] , оскільки дитина проживає з нею, з 19.09.2020 року виникла необхідність покладення обов`язку сплачувати аліменти на батька дитини - [PERSON] . Відповідач здоровий чоловік працездатного віку, має статус фізичної особи-підприємця, має регулярний дохід, має у власності об`єкти нерухомості (житлові квартири) та декілька легкових автомобілів. Син [PERSON] потребує забезпечення одягом, харчуванням, навчанням та всебічним розвитком, що стало підставою для вимоги про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі - 4 000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У відкритому 15.05.2020 року виконавчому провадженні № 66069788 щодо примусового виконання виконавчого листа № 127/21251/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , заборгованість боржника зі сплати аліментів, згідно розрахунку за період з 28.08.2018 року по 31.08.2020 року, складає 91 887,10 грн. В зазначений період боржник здійснив лише одну оплату - 4 500 грн. в липні 2020 року (залишок 500 грн. зарахований як частковий платіж за серпень 2020 року). Сума пені визначена відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України. Зазначаючи правовими підставами позову ст.ст. 188 ч. 2, 180, 196 Сімейного кодексу України, ст. 273 ч. 4 ЦПК України [PERSON] просила суд: - припинити з 19.09.2020 року право на отримання на підставі виконавчого листа № 127/21251/18, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 21.01.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј від усіх видів доходів; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи з 09.10.2020 року та до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за невиплачені аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 91 887 грн. за період прострочки з 01.09.2018 року по 30.06.2020 року включно. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів зареєстрований судом 05.02.2021 року (а.с. 1-10 т.4) і мотивований тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2019 року № 127/21251/18 позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, після ухвалення судом рішення змінилось матеріальне становище сторін, погіршився стан здоров`я [PERSON] та майновий стан, виникли інші обставини, що є підставою для зменшення розміру аліментів з 4 000 грн. до 1 197,50 грн., що складає 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На даний час [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, не працює, доходу від підприємницької діяльності не має. Сукупний дохід [PERSON] за три квартали 2020 року склав 27 292, 00 грн., тобто, 3 032,44 грн. щомісячно. До цього [PERSON] отримував щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини в сумі 1 720 грн., а з травня 2020 року - 860 грн. Крім того, [PERSON] отримував державну соціальну допомогу як інвалід 3 гр. в розмірі 1 564 грн. в липні 2019 року, 1 638 грн. - в серпні 2019 року, з липня 2020 року її розмір складає 1 712 грн. Все майно і рахунки арештовані згідно постанов державних виконавців. Станом на 04.02.2021 року за [PERSON] зареєстровані транспортні засоби: КІА Sephia, 1996 р.в., об`єм двигуна 1500 та МеrsedesВеnzGL 320, 2008 р.в. При цьому транспортний засіб КІА Sephia, 1996 р.в., об`єм двигуна 1500, який зареєстрований за [PERSON] 13.02.2009 року, в його володінні не перебуває, був поділений між подружжям і переданий дружині. Транспортний засіб KawasakiZZR400, 1995 р.в., об`єм двигуна 399, був реалізований для погашення боргів та на праві власності [PERSON] не належить. Транспортний засіб МеrsedesВеnzGL 320, 2008 р.в., об`єм двигуна 2987 згідно постанови Вінницького апеляційного суду від 30.12.2020 року у справі №127/18589/18 розділений між [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частці кожному. Крім того, з часу прийняття судом рішення про стягнення аліментів, у [PERSON] виникли істотні боргові зобов`язання. Для погашення заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [PERSON] позичив у [PERSON] 101 000 грн., з яких 100 719,10 грн. згідно квитанції від 04.12.2020 року перерахував [PERSON] , про що вказано в розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні № 62069788. Крім того, постановою Вінницького апеляційного суду від 30.12.2020 року у справі №127/18589/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 21 269,13 грн. На утриманні [PERSON] перебувають інші члени його сім`ї, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Погіршився стан здоров`я [PERSON] , що підтверджено довідкою та консультативним висновком від 03.11.2020 року про наявність вад зору, придбання позивачем медичних препаратів для лікування. Поряд з цим майнове становище [PERSON] значно покращилось. Так, 26.06.2020 року [PERSON] прийнята на посаду юрисконсульта відділу правової роботи Київського обласного відділення соціального захисту інвалідів, її посадовий оклад згідно штатного розпису складає 4 664, 00 грн. Згідно договору дарування від 15.05.2019 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . На підставі постанови Вінницького апеляційного суду від 30.12.2020 року вона є власником Ѕ частки транспортного засобу МеrsedesВеnzGL 320, 2008 р.в., об`єм двигуна 2987. Також 04.12.2020 року [PERSON] перерахував 100 719 грн. (які позичив згідно розписки від 04.12.2020 року) аліментів на утримання сина [PERSON] . Зазначаючи правовою підставою даного позову ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу, ст. 7 «Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», [PERSON] просив зменшити розмір аліментів, що стягнуті з нього рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2019 року № 127/21251/18 на утримання сина [PERSON] , з 4 000 грн. до 1 197, 50 грн. на місяць, що складає 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду у цій справі законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відкликати виконавчий лист, виданий 12.05.2020 року на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2019 року № 127/21251/18. Судом вчинені наступні процесуальні дії: 12.10.2020 року (суддя Вінницького міського суду Вінницької області Венгрин О.О.) задоволено заяву судді про самовідвід в цивільній справі № 127/22271/20. Ухвалою суду від 15.10.2020 року (суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М.) задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, яку постановою Вінницького апеляційного суду від 10.12.2020 року скасовано, в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. 10.11.2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 127/22271/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Центральний відділ ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про припинення права на утримання, стягнення аліментів та пені за невиплаченими аліментами. Ухвалою суду від 14.12.2020 року (суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М.) задоволено заяву [PERSON] про відвід судді в цивільній справі № 127/22271/20. Ухвалою від 16.12.2020 року справу № 127/22271/20 прийнято до провадження суддею Вінницького міського суду Вінницької області Жмудем О.О. 02.03.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справив цивільній справі № 127/3031/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Ухвалою суду (суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О.) від 31.03.2021 року було об`єднано в одне провадження позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Центральний відділ ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про припинення права на утримання, стягнення аліментів та пені за невиплаченими аліментами (справа № 127/22271/20) з позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів (справа № 127/3031/21). Справі присвоєно спільний № 127/22271/20 та вирішено розглядати справу в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 20.01.2021 року витребувані докази. Ухвалою суду від 05.05.2021 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду (суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О.) від 18.08.2021 року заяву [PERSON] про відвід судді задоволено. Ухвалою суду (суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В.) від 20.08.2021 року дану справу прийнято до загального провадження. Ухвалою суду (суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В.) від 16.09.2021 року заяву [PERSON] про відвід судді задоволено. Ухвалою суду (суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В.М.) від 21.09.2021 року дану справу прийнято до загального провадження. Ухвалами суду від 21.12.2021 року підготовче провадження у даній справі закрито, витребувано докази. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області Бойка В.М. від 19.01.2022 року заяву [PERSON] про відвід судді задоволено. Ухвалою суді Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінової О.С. від 27.01.2022 року дану справу прийнято до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом учасників справи. Ухвалою суду від 06.05.2022 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. В судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат Ткаченко Т.В. первісний позов з уточненими вимогами підтримала, наполягала на задоволенні вимог [PERSON] . Зустрічний позов не визнала, просила відмовити в задоволенні вимог [PERSON] , вважаючи їх безпідставними. Підтримала приєднаний до матеріалів справи письмовий відзив на позов (т. 2 а.с. 133-142). Представник [PERSON] - адвокат Піпко А.М. первісний позов не визнав, надав письмовий відзив, який приєднаний до матеріалів справи (т. 1 а.с. 121-131). Зустрічний позов підтримав відповідно до обставин, викладених в позові, просив вимоги [PERSON] задоволити. Представник Центрального відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв від представника не надходило. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позови [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч.6 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками сина [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 42) та сина [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 41). Шлюб подружжя [PERSON] був розірваний на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2018 року (т. 1 а.с. 53). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2019 року в цивільній справі № 127/21251/18 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в розмірі ј частки всіх видів її доходів щомісяця, але не менш 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 29.01.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Цим самим рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі, в розмірі 4 000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей набуло чинності. 21.01.2020 року виданий виконавчий лист № 127/21251/18 (т. 1 а.с. 54-55), на підставі якого 17.03.2020 року було відкрито виконавче провадження № 61569459 про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] (т. 1 а.с. 10-11). 12.05.2020 року виданий виконавчий лист, на підставі якого 15.05.2020 року було відкрито виконавче провадження № 62069788 про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] (т. 1 а.с. 35-36, т. 1 а.с. 12-13). 16.07.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалене рішення про відібрання у [PERSON] малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , і повернення його матері - [PERSON] за місцем її проживання (т. 1 а.с. 30-33). 21.09.2020 року виконавче провадження № 62604161 з приводу відібрання дитини закрите за фактичним виконанням судового рішення (т. 1 а.с. 24-25). Про виконання рішення 19.09.2020 року державним виконавцем був складений відповідний акт (т. 1 а.с. 29). Таким чином, починаючи з 19.09.2020 року син [PERSON] , [INFO], фактично проживає з матір`ю. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї від 23.09.2020 року мати [PERSON] проживає з синами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у власній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Син [PERSON] повернутий матері 19.09.2020 року почувається добре, активний, радісний, має тісний контакт з матір`ю, постійно знаходиться біля неї. Стан задоволення потреб дитини - задовільний. Фактор сім`ї та середовища - позитивний. Мати усвідомлює проблеми і готова до співпраці із соціальним працівником (т. 1 а.с. 26-27). Квартира загальною площею 41, 1 кв.м., житловою площею 15,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого 15.05.2019 року договору дарування (т. 1 а.с. 155-156). Згідно довідки від 05.06.2020 року № 338 (т. 1 а.с. 88), [PERSON] працює на посаді директора Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, загальна сума її доходу з липня 2019 року по червень 2020 року без урахування аліментів становить 168 649, 21 грн. Сума відрахованих за цей період аліментів - 20 948, 00 грн., податок - 30 356, 86 грн. З 02.07.2020 року [PERSON] прийнята на посаду провідного юрисконсульта відділу правової роботи Київського обласного відділення соціального захисту інвалідів (т. 1 а.с. 149). Встановлено випробувальний термін - 1 місяць. Встановлено посадовий оклад згідно зі штатним розписом - 4 664, 00 грн. (т. 1 а.с. 91). Витрати [PERSON] на утримання дітей (продукти, одяг, ліки, заняття в спортивних секціях, розваги тощо) підтверджуються наданими чеками (т. 2 а.с. 27-42, 157). [PERSON] та [PERSON] займаються в спортивній секції дзюдо, беруть участь у змаганнях. Заняття платні, за березень 2021 року оплата за обох склала 2 404,00 грн. (т. 2 а.с. 145, 146). Діти потребують медичного обстеження та лікування, яке є платним (а.с. 147-149 т. 2). [PERSON] з жовтня 2019 року встановлений діагноз: бронхіальна астма, алергічний риніт - під час перебування на стаціонарному лікуванні в ОДКЛ. Дитина перебувала в реанімації з астматичним станом. Перебіг астми медикаментозно контрольований (а.с. 155-156 т. 2) З 29.04.2020 року [PERSON] лікувався амбулаторно (т. 2 а.с. 153). [PERSON] 04.03.2020 року був оглянутий психіатром, призначено лікування та заняття з логопедом (т. 2 а.с. 154). [PERSON] з 13.08 по 21.08.2020 року знаходився на стаціонарному лікуванні (а.с. 150-151, 152 т. 2). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.08.2020 року (т. 1 а.с. 43-45), [PERSON] є власником нерухомості: комори загальною площею 3, 4 кв.м., квартири [ADDRESS] , загальною площею 69, 9 кв.м., житловою площею 37, 7 кв.м. , блоку в прибудинковому гаражі літ. «Б», загальною площею 21, 8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] має відкриті рахунки у банках (т. 2 а.с. 60, 66, 69). В належній [PERSON] квартирі зареєстровані: [PERSON] , дружина [PERSON] , донька дружини - [PERSON] , [INFO] (проживає фактично без реєстрації), син - [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] - [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 142, 143). [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання (т. 1 а.с. 151). 03.11.2020 року проходив обстеження зору, скарги на зниження зору обох очей, призначено лікування (т. 1 а.с. 152, 153). Станом на 02.11.2020 року (т. 1 а.с. 144) [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення (Лівобережне) департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та отримує з 27.03.2019 року довічно державну соціальну допомогу особам з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання; отримував з 01.07.2019 року по 30.04.2020 року допомогу при народженні дитини, на дитину [PERSON] , [INFO] , у період з 01.07.2019 по 30.06.2022 року отримує допомогу при народженні дитини на дитину [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 144). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, [PERSON] отримав наступні доходи: 3 квартал 2019 року державна та соціальна матеріальна допомога - 24904,45 грн.; 4 квартал 2019 року державна та соціальна матеріальна допомога - 9 926 грн.; 1 квартал 2020 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» - 148 грн., державна та соціальна матеріальна допомога - 10 074 грн.; 2 квартал 2020 року - державна та соціальна матеріальна допомога 9 354 грн. (т. 1 а.с. 145), 3-й квартал 2020 року - 7 716 грн. (т. 4 а.с. 37) Одноразову допомогу при народженні однієї дитини з липня 2019 року по жовтень 2020 року [PERSON] отримав в загальній сумі 22360 грн. (т. 1 а.с. 146). Державна соціальна допомога як інваліду ІІІ групи [PERSON] була призначена з березня 2019 року по жовтень 2020 року в загальній сумі 30 866,45 грн. (т. 1 а.с. 147). [PERSON] , [INFO] , має вищу освіту, в 2009 році отримав ступінь бакалавра суднової енергетики, в 2011 році закінчив Одеську національну морську академію і отримав диплом спеціаліста про здобуття вищої освіти за спеціальністю «Експлуатація суднових енергетичних установок» та здобув кваліфікацію інженер-судномеханік (т. 2 а.с. 7, 8). Згідно диплому, виданого на підставі положень Міжнародної Конвенції про підготовку, дипломування моряків та несення вахти 1978 року з поправками, та національного законодавства, [PERSON] присвоєно звання «Механік першого розряду», може працювати на посадах: старший механік суден з потужністю ГЕУ 3 000 кВт і більше (т. 2 а.с. 9-11). Крім того, [PERSON] з 31.08.2016 року по 03.09.2016 року пройшов навчання у школі туризму Теz Тоur (а.с. 13 т. 2). [PERSON] , згідно повідомлення Державної прикордонної служби України, 17.11.2021 року виїхав з України рейсом Київ-Доха, 05.08.2021 року в`їхав в Україну «Доха-Київ», 02.03.2021 року виїхав з України «Київ-Дубай» Іншої інформації станом на 17.01.2022 року немає (т. 3 а.с. 73). [PERSON] зареєстрований як ФОП, назва виду діяльності: прокат товарів для спорту та відпочинку, надання інших послуг із бронювання та пов`язана з цим діяльність, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, надання в оренду і експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, пасажирський морський транспорт, роздрібна торгівля спортивним інвентарем у спеціалізованих магазинах, діяльність туристичних операторів, діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, надання інших допоміжних комерційних послуг, діяльність туристичних агентств, організування інших видів відпочинку та розваг, діяльність страхових агентств і брокерів, обслуговування напоями, пасажирський річковий транспорт, ремонт і технічне обслуговування суден і човнів (т. 2 а.с. 14). Обґрунтовуючи позовні вимоги про припинення права на отримання аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] і стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , позивач [PERSON] зазначала, що з 19.09.2020 року [PERSON] фактично проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 2100 грн., з 1 липня - 2201 грн., з 1 грудня - 2272 грн.; для дитини віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи те, що з 19.09.2020 року син [PERSON] , [INFO], фактично проживає з матір`ю, знаходиться на утримання матері, вказані обставини мають істотне значення, які відповідно до ч. 2 ст. 197, ст. 181 СК України, а також ч. 4 ст. 273 ЦПК України, є підставами для звільнення матері - [PERSON] від аліментів, що стягнуті на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2019 року і для стягнення аліментів з батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини справи, вимоги ст. 182 СК України. Суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, можливості відповідача і потреби його неповнолітнього сина [PERSON] , що обов`язок утримувати дітей є обов`язком обох батьків, тому суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, що підлягає індексації, в розмірі 2100 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, будуть обґрунтованими та законними. Дана сума відповідає прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку і є рекомендованим розміром для стягнення аліментів. Суд вважає, що належних і допустимих доказів того, що відповідач має достатній дохід і може сплачувати аліменти в розмірі 4 000 грн. позивач не надала. Твердження, що відповідач має неофіційний дохід, виїжджає за кордон саме для виконання умов договорів з міжнародними компаніями, є лише припущенням. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову - з 09.10.2020 року. На підставі вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) в зв`язку з простроченням сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [PERSON] зазначила, що таке прострочення виникло в період з 01.09.2018 року до 30.06.2020 року, а оскільки сума не може перевищувати 100 % заборгованості по аліментам, дана сума становить 91 887 грн. В період з 28.08.2018 року по 30.06.2020 року згідно виконавчого листа № 127/21251/18 про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] аліментів не отримувала (т.1 а.с. 28). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 62069788 згідно виконавчого листа № 127/21251/18 про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO], з 28 серпня 2018 року по 31.08.2020 року заборгованість по аліментам складає 91 887,10 грн. В липні 2020 року було сплачено 4 500 грн. аліментів за вказаний період (т. 1 а.с. 37-38). Згідно розрахунку заборгованості у тому ж виконавчому провадженні, за період з 28.08.2018 року по 30.06.2020 року, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 88 387,10 грн. (т. 1 а.с. 39-40). Згідно квитанцій, [PERSON] на рахунок відділу ДВС сплачено: 27.11.2019 року - 850, 00 грн., 02.07.2020 року - 4 500 грн., 17.08.2020 року - 1 159 грн., 14.09.2020 року - 1 159 грн. (а.с. 172-176 т. 1). Згідно квитанції від 04.12.2020 року [PERSON] на рахунок [PERSON] перерахував 100 719,10 грн. аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за виконавчим листом № 127/21251/18 (т. 1 а.с. 187). Із врахуванням вказаних вище оплат станом на 04.12.2020 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за виконавчим листом № 127/21251/18 у виконавчому провадженні № 62069788, відсутня (т. 1 а.с. 179). Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 1 статті 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідний правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Враховуючи наведені обставини, позивачем вірно обраховано пеню відповідно до правового висновку Верховного Суду, разом з тим, не враховано часткової сплати аліментів боржником, тому неустойку (пеню) за період 01.09.2018 року до 30.06.2020 року слід визначити в сумі 100% заборгованості по аліментам за цей період, що становить 88 387,10 грн. грн. Дана заборгованість визначена державним виконавцем у розрахунку станом на 30.06.2020 року та існувала на час звернення позивача до суду з позовом (а.с. 39-40 т. 1). Сплата заборгованості по аліментам вже після пред`явлення позову до суду не звільняє боржника від відповідальності у вигляді неустойки (пені) за несвоєчасну їх сплату за минулий період, тобто в період прострочення виконання зобов`язань зі сплати аліментів. Заперечення відповідача і твердження щодо відсутності вини суд вважає безпідставними. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті аліментів. Тимчасова відсутність доходу, арешт рахунків відповідача в зв`язку з вирішенням спору між сторонами про поділ майна подружжя, наявність на утриманні інших дітей не є поважними причинами для несплати аліментів за рішенням суду. Також відсутні підстави для зменшення розміру неустойки, визначені ч. 2 ст. 196 СК України. Оскільки [PERSON] не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів для належного виконання зобов`язання, тому є всі підстави для стягнення неустойки (пені). Обґрунтовуючи зустрічний позов про зменшення розміру аліментів [PERSON] зазначив, що змінився його майновий і сімейний стан, тому просив змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2019 року і стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1195 грн. Відповідно до вимог ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Позивач [PERSON] належними та допустимими доказами підтвердив погіршення його майнового стану порівняно з тим, який був на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , у тому числі у зв`язку з народженням іншої дитини. При ухваленні рішення про стягнення аліментів 08.10.2019 року судом було враховано, що [PERSON] в період з 2014 року до 2016 рік мав високі доходи, що підтверджувалось посвідченнями моряка, записами в трудовій книжці та контрактами з іноземними компаніями, мав зареєстроване на праві власності майно, проте, на дату пред`явлення позову про зменшення розміру аліментів доходи значно зменшились, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків (т. 1 а.с. 145), (т. 4 а.с. 37). Тому суд дійшов висновку, що слід змінити розмір аліментів, що присуджений на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2019 року у справі № 127/21251/18 та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 2 618 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Дана сума відповідає прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку і є рекомендованим розміром для стягнення аліментів. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2019 року у справі № 127/21251/18, повернути до суду виконаним станом на день набрання рішенням суду у даній справі законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 2 522,40 грн. (одна вимога немайнового характеру і дві вимоги майнового характеру, по 840,80 грн. за ставками 2020 року), оскільки [PERSON] при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів задоволений частково, сплачений ним судовий збір в сумі 908 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на його користь.

Outcome: approved