Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

У грудні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 10 грудня 2021 через додаток «Дія» він дізнався, що відносно нього відкрито виконавче провадження ВП № 67848812 від 09 грудня 2021 року про стягнення боргу на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» у сумі 11593 грн 83 коп. З даної постанови стало відомо, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 33230, виданого 07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з нього на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» боргу у сумі 11593 грн 83 коп. Зазначає, що про існування такої організації як ТОВ «Росвен Інвест Україна» він не знав до цього часу і ніяких повідомлень або ж претензій від даної організації раніше не отримував. Вказує, що він не укладав та не підписував жодного документу з ТОВ «Росвен Інвест Україна» ні в письмовій, ні в електронній формі, які б свідчили про укладення договору, чи визнання якоїсь заборгованості. Йому взагалі невідомо, що це за заборгованість і з чого вона складається, як і невідома сама компанія ТОВ «Росвен Інвест Україна». Таким чином, заборгованість він не визнає, оскільки кошти в борг від ТОВ «Росвен Інвест Україна» він не отримував. Також зазначає, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог законодавства, тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Зокрема, вважає, що заборгованість не є безспірною, оскільки відповідач не повідомляв його про наявність заборгованості, а також не надав нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за № 33230 про стягнення з нього на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» боргу в розмірі 11593 грн 83 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2021 року вжито заходи забезпечення позову. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 26 січня 2022 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21 березня 2022 року. Ураховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п. 1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року № 5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року № 11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Справу призначено до судового розгляду на 01 червня 2022 року. В судове засідання учасники справи не з`явились. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач ТОВ «Росвен Інвест Україна» про причини неявки суд не повідомило, відзив у встановлений судом строк не подало. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. подали заяви про розгляд справи без їхньої участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 липня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 004-18828-240713, відповідно до якого клієнту було надано кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом в сумі 10000 грн на строк ліміту кредитної лінії 364 календарних дні (а.с. 51). 07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис за № 33230, за яким було запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором № 004-18828-240713 від 24 липня 2013 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Росвен Інвест Україна», та [PERSON] на загальну суму 11593 грн 83 коп. (а.с. 50). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. від 09 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису приватного нотаріуса в рамках виконавчого провадження № 67848812 (а.с. 6). Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] посилається на те, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом 07 жовтня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. Вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказаних висновків дійшла також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви у сумі 908 грн 00 коп. (2270 грн * 0,4) (а.с. 7) та за подання заяви про забезпечення позову у сумі 454 грн 00 коп. (2270 грн * 0,2) (а.с. 13), а всього - у сумі 1362 грн 00 коп. (908 грн + 454 грн). На підставі викладеного,

Outcome: approved