Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. Позивачем було придбано квиток бізнес-класу № 56648808794701 Одеса-Київ-Мілан-Київ-Одеса рейс PS054. 21.05.2021 р. позивач пройшов контроль в аеропорту Одеса та отримав посадковий талон, прибув до аеропорту Бориспіль та під час трансферу на рейс Київ-Мілан, без будь - яких зауважень пройшов митний контроль. Перед самою посадкою до літака Київ - Мілан агент відділу безпеки МАУ повідомив про відмову у перевезенні з підстав - на вимогу відповідних державних органів країни відправлення, прибуття, транзиту. Позивач був змушений придбати квиток на рейс іншого перевізника і цього ж дня вилетів з аеропорту Бориспіль до Мілану. 10.08.2021 позивач отримав відповідь ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» на претензію від 05.07.2021 р., де було зазначено, що відмова у здійсненні перевезення була зумовлена необхідністю виконання чинних н момент перельоту вимог Італії щодо в`їзду до країни в період карантинних обмежень. Разом з тим, декретом Голови Ради Міністрів Італійської Республіки від 02.03.2021 р. встановлено загальні правила виїзду за кордон та в`їзду з-за кордону. За вказаним Декретом станом на 23.05.2021 р. внаслідок дії протиепідемічних обмежень направлених на запобігання поширення короновірусної інфекції, в`їзд громадян України до Республіки Італія був обмежений за виключенням наступних мотиваційних причин: лікування, трудової діяльності, учбової діяльності, повернення до місця проживання. Мотиваційною причиною для в`їзду на території Італії у позивача було запрошення для проходження термінового стоматологічного обстеження. Отже, відповідач не надав жодного належного, допустимого, достовірного й достатнього доказу на підтвердження правомірності для відмови у перевезенні. За таких обставин позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» на його користь грошову компенсацію у зв`язку із відмовою у перевезенні у розмірі 400 Євро; вартість невиконаного квитка у розмірі 33 122,00 грн.; моральну шкоду у сумі 10 000,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн. 21.09.2021 р. ухвалою Приморського районного суду м. Одеси матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», третя особа: Приватне підприємство «Аргентум Тревел» про захист прав споживачів передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Провадження у справі відкрито17.01.2022 р., відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень від нього щодо заочного розгляду справи від нього не надходило. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, у встановленому законом порядку відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача та прохання розглядати справу за його відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] було придбано у Приватного акціонерного товариства «Міжнародні Авіалінії України» квиток бізнес-класу № 566488087947701 вартістю 33 122,00 грн. на рейс PS054 за маршрутом Одеса-Київ та рейс за маршрутом PS 311 Київ-Мілан. Як вбачається з матеріалів справи, 24.05.2021 р. позивач мав пройти термінове стоматологічне обстеження в клініці [ADDRESS] (копія запрошення доктора Мауро Фрадеані долучено до матеріалів справи). Також, як свідчать матеріали справи, 21.05.2021 р. позивач прибув рейсом PS054 до аеропорту Бориспіль та йому було відмовлено відповідачем у перевезенні рейсом PS 311 Київ-Мілан. 28.07.2021 р. у відповідь на претензію позивача представником ПрАТ «Міжнародні Авіалінії України» було надано відповідь наступного змісту. Відповідно до результатів службової перевірки [PERSON] було відмовлено в перевезенні на рейсі PS 311 - 21.05.2021 р. за маршрутом Київ-Мілан у зв`язку із необхідністю виконання чинних на момент перельоту вимог Італії щодо в`їзду до країни в період карантинних обмежень. В день перельоту позивача до Італії в`їзд для громадян України з метою проведення лікування або обстеження був заборонений. Також у відповіді вказано, що відповідно до Правил МАУ, авіакомпанія має право відмовити у перевезенні на будь - якому етапі перевезення, анулювати бронювання або зняти пасажира з борту повітряного судна, якщо така дія необхідна у зв`язку з необхідністю виконання чинних законів країни відправлення, прибуття або транзиту. Згідно із ст. 910 ЦК України, за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Положеннями ч. 16 ст. 100 ПК України визначено, що пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 104 ПК України, у разі якщо авіаперевізник мотивовано очікує на відмову пасажирам у посадці на рейс, він зобов`язаний провести опитування з метою виявлення пасажирів, готових відмовитися від свого підтвердженого бронювання в обмін на узгоджену між пасажиром, який за власним бажанням відмовляється від посадки на рейс, та перевізником винагороду. Крім виплати винагороди, авіаперевізник зобов`язаний запропонувати пасажиру на вибір:1) відшкодування впродовж семи днів, яке має бути виплачено готівкою, електронним банківським переказом, банківськими дорученнями або банківськими чеками чи, за наявності засвідченої у письмовій формі згоди пасажира, у вигляді дорожніх чеків, повної вартості квитка за ціною, за якою його придбано, за невикористану частину квитка та за використану частину або частини квитка, якщо рейс більше не задовольняє потреби пасажира, а також за потреби забезпечити зворотний рейс у початковий пункт відправлення за першої можливості; 2) зміну маршруту, яка здійснюється за відповідних транспортних умов: до кінцевого пункту призначення - за першої можливості або у пізніший час за бажанням пасажира та за наявності вільних місць. За інформацією опублікованою на сайті Посольства України в Італійській Республіці, в Республіці Мальта та в Республіці Сан Маріно (за сумісництвом) урядом Італійської Республіки було запроваджено заборону для громадян України на в`їзд до країни наслідок дії протиепідемічних обмежень направлених на запобігання поширення короновірусної інфекції COVID-19 , за виключенням: лікування, трудової діяльності, учбової діяльності, повернення до місця проживання. За ч. 5 ст. 104 Повітряного кодексу України, якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити їм компенсацію у таких розмірах: 250 євро - для рейсів дальністю до 1500 кілометрів; 400 євро - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів; 600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів. Разом з тим відповідно до Правил МАУ, авіакомпанія має право відмовляти в перевезенні на будь - якому етапі перевезення, анулювати бронювання або зняти пасажира з борту повітряного судна, якщо така дія необхідна у зв`язку з необхідністю виконання чинних законів країни відправлення, прибуття або транзиту. Як зазначає позивач, 24.05.2021 р. він мав мав пройти термінове стоматологічне обстеження в клініці [ADDRESS] про що свідчить запрошення доктора Мауро Фрадеані. Так, до матеріалів справи [PERSON] долучено копію документу, складеного іноземною мовою, разом з тим, зважаючи на відсутність перекладу останнього, суд позбавлений можливості надати йому оцінку та, відповідно взяти до уваги як доказ, на підтвердження доводів позивача. За таких обставин, з огляду на приписи ст. 13 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, в задоволенні вимогм [PERSON] в частині стягнення з відповідача компенсації у зв`язку із відмовою у перевезенні в розмірі 400,00 євро необхідно відмовити. З іншого боку, відповідно до п.5 глави 1 розділу XVIII Авіаційних правил повернення коштів авіаперевізник здійснює у день розірвання договору повітряного перевезення (пред`явлення квитків у день розірвання договору повітряного перевезення інформації від пасажира щодо бажання повернути кошти за невикористане повітряне перевезення, оформлене електронним квитком), а вразі неможливості повернути кошти у день розірвання договору повітряного перевезення в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Строк повернення коштів розраховується з дня, наступного за днем отримання авіаперевізником або агентом з продажу документів, необхідних для здійснення операції повернення коштів. Позивач стверджує, що відповідачем не було повернуто вартість сплачених, але не використаних квитків у зв`язку з відмовою у перевезенні і зазначена обставина підтверджується відповіддю на претензію, копія якої наявна в матеріалах справи. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» суми у розмірі 33 122,00 грн. В розумінні положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Позивач вказує, що внаслідок безпідставної відмови відповідача у здійсненні перевезення, здійснення додаткових заходів для пошуку і купівлі квитків у іншого перевізника, він зазнав сильного стресу і душевних страждань, які посилюються неадекватною реакцією ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на претензію, необхідністю витрачати додатковий час і зусилля на відновлення своїх прав, йому було спричинено моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. У п. 5 своєї постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Разом з тим, зважаючи на те, що суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено наявність неправомірних дій відповідача під час відмови у перевезенні з м. Києва до м. Мілан, суд вважає, що правові підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України. При поданні позовної заяви позивач наводив попередній (орієнтовний) розрахунок позовних вимог, отже позивачем дотримано вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Так, до матеріалів справи позивачем долучено копію договору № 20 про надання правової допомоги, укладеного 09.06.2021 р. між АО «Нікітінський і Партнери» та [PERSON] , відповідно до розділу 4 якого (порядок оплати послуг» сума гонорару, компенсація витрати, пов`язаних з виконанням даного договору, строки та порядок проведення розрахунків та інші умови погоджуються сторонами, шляхом підписання додаткової угоди, яка є невід`ємною складовою даного договору. Проте, така додаткова угода відсутня в матеріалах справи. Крім того, матеріали справи не містять і детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат. За таких обставин, суд вважає за можливе здійснити розподіл судових витрат, шляхом стягнення на користь позивача витрат, понесених позивачем на сплату судового збору у сумі 908 грн. 00 коп. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст, ст. ст. ст. 1, 3, 11, 100, 101, 104, 105 ПК України; ст. ст. 10, 614, 908, 910, 922 ЦК України, суд, -

Outcome: partial