Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

08.02.2022 [PERSON] , [PERSON] , з врахування заяви про збільшення позовних вимог, подали до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кам`янка-Бузька державна нотаріальна контора, в якій просять визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини та визнати за ними право власності по 1/2 земельної ділянки площею 1,7766 га., яка знаходиться на території Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що [INFO] померла їх мама, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку, яку вони як її спадкоємці за законом мають намір прийняти. Однак, у зв`язку з тим, що вони пропустили строк для подачі заяви на прийняття спадщини та через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку вони не можуть оформити свої спадкові права. Вважають, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини вони пропустили з поважних причин, а тому просять визначити їм додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини та визнати за ними право власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 09.02.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 23.05.2022 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не прибули, через канцелярію суду представник позивачів [PERSON] подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, заперечень щодо позову не подавав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори в судове засідання не прибула, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. За таких обставин суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Кам`янка-Бузьким відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області - 24.09.2021 (а.с.12). Як видно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.1957, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). За життя [PERSON] заповіту не складала. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.11.1993, 04.11.1993 уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.14). Також, як видно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.11.1962, [INFO] народилась[PERSON] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.10.1981, 24.10.1981 уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.17). Таким чином судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] були доньками померлої [INFO] [PERSON] . Копією державного акту серії ЛВ №085536 від 19.12.2005 доводиться, що [PERSON] на момент смерті [INFO] володіла земельною ділянкою загальною площею 1,7726 га., яка складається з земельної ділянки № 1 площею 1,4438 га., кадастровий №4622110100:12:000:0045, з земельної ділянки № 2 площею 0,3288 га., кадастровий №4622110100:16:000:0127, яка розсташована на території Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області (а.с. 20). Разом з тим, як видно з листа державного нотаріуса Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Прокопенко Л.О. від 06.10.2021 за вих.№1128/01-16 на ім`я [PERSON] , [PERSON] спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не може бути заведена в зв`язку з пропущеним шестимісячним строком для прийняття спадщини та відсутній оригінал державного акту на земельні ділянки, рекомендовано звернутись до суду (а.с.21). Позивачі, звертаючись до суду з даним позовом просять визнати за ними право власності на спадкове майно їх мами у вигляді земельної ділянки, оскільки позбавлені можливості оформити такі права в нотаріальному порядку. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Частина 3 ст. 1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17визначено, що поважними причинами пропуску строку визнається, зокрема: велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі [PERSON] , [PERSON] , проживають та зареєстровані не за місцем проживання спадкодавця, зокрема [PERSON] проживає у м.Кам`янка-Бузька (а.с.9), а [PERSON] у с.Стриганці Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с.11). Також позивачі у позовній заяві стверджують, що про існування спадкового майна після смерті мами їм стало відомо лише у 2021 році, після отримання відповіді ГУ Дежгеокадастрі у Львівській області на адвокатський запит від 25.10.2021 №327/107-21 (а.с.19). Такі обставини справи свідчать про те, що позивачі не вчинили необхідних дій для прийняття спадщини, оскільки їм не було відомо про існування спадкового майна та вони проживають та зареєстровані не за місцем проживання спадкодавця, що суд оцінює як поважну причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, суд дійшов висновку про необхідність визначення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини. Визначаючи строк для подання такої заяви, суд вважає, що достатнім та необхідним є 2 місяці. Вирішуючи справу в частині визнання права власності позивачів на спадкове майно, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно зі ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Тобто спадкоємці за законом, за вказаних обставин, одержують право на спадкування почергово. Так, як зазначено у ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд встановив, що позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті мами. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. А відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Вказаним судовим рішенням позивачам визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, через нотаріальну відмову, яка полягає у неможливості оформлення спадкових прав, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів на частину спадкового майна, позивачі позбавлені в позасудовому порядку на оформлення спадкових прав на земельну ділянку, яка належала покійній [PERSON] згідно Державного акту серії ЛВ №085536 від 19.12.2005. Однак, беручи до уваги те, що позивачі [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом майна [PERSON] , не заявили відмови від спадщини, пропущений ними строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини вказаним рішення суду визнано поважним, інших спадкоємців окрім них немає, а тому вони вважаються такими, що прийняли спадщину. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачі, як єдині спадкоємці до спадкового майна їх мами підставно просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у них відсутній. Дослідивши всі обставини справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд оцінивши ці докази як кожен окремо так і в цілому, дійшов висновку, що позов є підставним, обґрунтованим, та таким, що спрямований на реальний захист прав та інтересів спадкоємців при оформленні їх спадкових прав, а тому позов підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved