Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Представник позивача АТ «Перший український міжнародний банк» просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Перший\~український міжнародний\~банк» заборгованість у сумі 113321,86 грн., а також суму судового збору у розмірі 2270 грн.. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що [PERSON] 21.01.2020 на підставі кредитного договору № 1001530426601 укладеного між [PERSON] та АТ «ПУМБ» видано кредит у сумі 97553 грн.. Однак відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином протягом тривалого строку. Станом на 14.12.2021, сума заборгованості складає 113321,86 грн., з яких 52071,34 грн. - заборгованість за кредитом, 4,54 грн. - заборгованість процентами, 61245,98 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до п. 1 ст. 1050 ЦК України та абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Позивач направляв вимогу відповідачу однак така в добровільному порядку заборгованість не погашає, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву до суду не скористалась. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 січня 2022 року головуючим суддею у справі визначено суддю Янів Н.М. /а.с. 38/ На запит суду щодо доступу до персональних даних відповідача 03 вересня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області /а.с. 130/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2022 позовну заяву АТ «Перший\~український міжнародний\~банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.03.2022. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 40/. Ухвалою суду від 17.03.2022 судове засідання відкладено на 18.04.2022 /а.с. 54 18.04.2022 у справі оголошено перерву до 27.05.2022 /а.с.58/ Розгляд справи по суті відбувся 27.05.2022 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомила. У попередньому судовому засіданні позовні вимоги заперечила у повному обсязі. Ствердила, що останній платіж нею було здійснено у вересні 2021, коли розпочався карантин, банк розпочав збільшувати відсотки. У заяві, яка була подана нею до суду 15.03.2021 ствердила, що заборгованість перед банком у сумі 113\~321,86 грн. не визнає так як нею було погашено 80\~249, 67 грн., при цьому жодних підтверджуючих даних не представила. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши відсутність з боку сторін заяв про врегулювання спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 21.01.2020 підписала заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1001530426601, згідно якої отримала споживчий кредит у розмірі 97553,00 грн. строком на 24 місяці./а.с.6/ З вказаної заяви вбачається, що клієнт підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі ДКБО), яка розміщена на сайті АТ ПУМБ: pumb.ua у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані у процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін). Згідно паспорту споживчого кредиту, який також підписаний відповідачем вбачається, що відповідач отримала кредиту у розмірі 97553 грн. шляхом банківського переказу. Процентна ставка річних 0,01, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,99%, база нарахування щомісячної комісії - нараховується щомісячно від суми кредиту, який видається на загальні споживчі цілі. Схема повернення споживчого кредиту ануїтет ними (рівними платежами). У відповідності до частини 5 розділу ІІ Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (редакція з 12.06.2019) споживчий кредит може бути наданий клієнтам - резидентам України, які у встановленому договором порядку акцептували публічну пропозицію Банку на укладення цього договору, у тому числі через дистанційні канали обслуговування, за результатом проведення аналізу, відповідно до встановлених у банку процедур, може надавати клієнту кредит у національній валюті України у формі споживчого кредиту. Згідно п. 5.2. споживчий кредит надається шляхом перерахування банком суми споживчого кредиту відповідно до зазначених клієнтом у заяві на приєднання до Договору реквізитів/призначення або шляхом видачі через касу банку. Датою надання споживчого кредиту є дата списання коштів у сумі споживчого кредиту з позичкового рахунку, який відкривається банком для обліку операцій з надання клієнту споживчого кредиту. Сума споживчого кредиту, строк користування, цільове призначення, розмір процентів за користування споживчим кредитом та комісій, періоди сплати платежів визначаються сторонами у Заяві на приєднання до договору./п.5.5./ Згідно меморіального ордеру №TR.40461293/778058810 від 21.01.2020 [PERSON] отримала кредит у сумі 97\~553, 00 грн./а.с.14/ Як вбачається з письмової вимоги (повідомлення) яка скерована на адресу [PERSON] , така повідомлена, що станом на 13.07.2021 у неї наявна заборгованість перед банком у розмірі 98958,21 грн., та попереджена про необхідність оплати такої до 20.07.2021. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором №1001530426601 від 21.01.2020 станом на 14.12.2021 просторочена заборгованість за сумою кредиту складає - 42657,73 грн., строкова заборгованість складає - 9413,61 грн. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитом становить 52\~071,34 ( 9\~413,61 +42657,73 грн.). Сума нарахованих та несплачених процентів становить 4,24 грн. Прострочена заборгованість за комісією становить 58\~132,22 грн., строкова заборгованість за комісією. становить 3313,76 грн. Загальна заборгованість [PERSON] перед АТ «ПУМБ» згідно даного розрахунку ставить 113\~321,86 грн. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5 ЦПК України\~кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.ч. 1,2\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому. При вирішенні даного спору суд виходить з того, що між сторонами існували договірні правовідносини, що виникли на підставі кредитного договору на спеціальних умовах. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 527 Цивільного кодексу України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 2\~ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін відсотки виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, в разі укладення кредитного договору відсотки за користування позиченими коштами поділяються на встановлену законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Відповідно до статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що між сторонами існують правовідносини які випливають з кредитного договору. Відповідач [PERSON] не заперечила факту укладення кредитного договору з АТ «ПУМБ» та отримання кредитних коштів у сумі 97\~533 грн. Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на те, що відповідач протягом тривалого періоду часу не виконує умови укладеного кредитного договору у результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 113321,86 грн. що стверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості. Водночас, відповідач, заперечуючи повністю проти позову, покликається на те, що сплатила по кредитному договору 80\~249, 67 грн. Останій платіж було здійснено нею у вересні 2021. Надаючи оцінку аргументам сторін, суд вважає аргументи сторони позивача належним чином обґрунтованими та мотивованими, а аргументи сторони відповідача недоведеними. Суд зауважує, що АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. Даний факт стверджується копією меморіального ордеру від 21.01.2020, а також випискою по особовому рахунку відповідача за період з 21.01.2020 по 14.12.2021 в яких відображено всі операції щодо отримання позичальником [PERSON] кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості. Тому враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ«ПУМБ» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, відтак позивач вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. При цьому, аналізуючи наданий стороною позивача розрахунок заборгованості та наведені в ньому суми, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності нарахування заборгованості по сумі кредиту у розмірі 52071,34 грн. та процентах за користування кредитом у розмірі 4,54 грн., відтак доходить переконання про обґрунтованість цих сум. Що стосується стягнення комісії у розмірі 61245,98 грн., то наданий розрахунок заборгованості не підтверджує наявність вказаної суми. Так у розрахунку про нарахування комісії відсутня графа про прострочену заборгованість по комісії у розмірі 58\~132,22 грн. та строкову заборгованість по комісії у сумі 3113,76 грн. Натомість наявна графа про залишок непогашеної суми кредиту станом на 21.11.2021 у розмірі 54\~493,04 грн, що відрізняється від розрахунку заборгованості по кредиту де у графі залишок непогашеної суми по кредиту станом на 21.11.2021 становить 42657 ,73 грн. Враховуючи наведене, суд не погоджується з розрахунком заборгованості, виконаним представником позивача, в частині того, що сума заборгованості за комісією складає 61245,98 грн. Інших належним та допустимих доказів на підтвердження наявності заборгованості по сплаті комісії позивачем не надано. За таких обставин суд вважає, що банком не доведений розмір заборгованості за комісією. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі нею не наведені, та зводяться тільки до незгоди з позовними вимогами. Окрім цього відповідачем не подано до суду належних, допустимих та достатніх доказів у розумінні ст.ст. 77-80 ЦК України, на підтвердження доводів щодо сплати нею суми у розмірі 80\~249,67 грн., що є її процесуальним обов`язком (ст. ст. 12, 81 ЦПК України) зважаючи на те, що суд розглядає справи лише на підставі тих доказів, що подані сторонами, а у разі складнощів в отриманні доказів сторони мають право заявити клопотання про їх витребування. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 52 075,58 грн. з яких: 42 657,73 грн.- прострочена заборгованість по кредиту, 9\~413,61 грн. - строкова заборгованість по кредиту, 4,24 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. В задоволенні решти позовних вимог, а саме у частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 61245,98 грн., слід відмовити за недоведеністю. Щодо судових витрат. \~ \~ \~ \~ Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Згідно з ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: partial