Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці серпня 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, який обґрунтували тим, що 02 травня 2021 року о 20 годині 50 хвилин в м. Бориспіль на перехресті вулиць Київський Шлях - Глибоцька - Бежівка, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Kia Optima», номерний знак [NUMBER] , при поворті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю марки «Toyota Siena», номерний знак [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2021 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 371962 гривень 18 копійок. Крім цього, внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] поніс витрати, пов`язані з лікуванням наслідків аварії, а саме на лікування та протезування зубів у розмірі 17788 гривень 80 копійок, а [PERSON] - лікування синців та нервів у розмірі 1728 гривень 80 копійок. Неповнолітній [PERSON] не спроможний самостійно відшкодувати завдану ним шкоду, оскільки немає самостійного заробітку та майна. В той час як батько [PERSON] - [PERSON] є забезпеченою особою, є колишнім депутатом Бориспільської міської ради Київської області, керівником та кінцевим бенефіціарним власником ПП «Термінал-Інфо», тому може в повному обсязі відшкодувати завдану [PERSON] матеріальну і моральну шкоду, а також шкоду, завдану ушкодженням здоров`я. З цих підстав позивачі просять відшкодувати заподіяну винним неповнолітнім сином відповідача [PERSON] шкоду в повному обсязі за рахунок коштів відповідача, його батька [PERSON] , а саме: стягнути майнову шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, на користь [PERSON] у розмірі 371962 гривень 18 копійок, вартість послуг з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику фізично знищеного колісного транспортного засобу, у розмірі 179 гривень 92 копійки, витрати на стоянку фізично знищеного транспортного засобу в кооператив «Схід-2» у розмірі 3480 гривень, збитки, завдані внаслідок упущеної вигоди щодо недоотримання реального доходу у вигляді заробітної плати за 4 місяці у розмірі 84000 гривень. Крім цього, стягнути з [PERSON] витрати на лікування [PERSON] у розмірі 17788 гривень 80 копійок та на користь [PERSON] - 1728 гривень 80 копійок, а також завдану моральну шкоду на користь [PERSON] у розмірі 17000 гривень та на користь [PERSON] - 6000 гривень. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.179-180). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.229). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи. ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачі у судове засідання не з`явилися та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомили. Про час та місце розгляду цивільної справи були повідомлені належним чином. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Toyota», модель - Sienna, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.97). 02 травня 2021 року о 20 годині 50 хвилин в м. Борисполі Київської області на перехресті вулиць Київський Шлях-Глибоцька-Бежівка, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Kia Optima», реєстраційний номер [NUMBER] , при повороті ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Toyotа», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснив зіткнення з останнім. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Крім цього, під час перевірки документів, виявилось, що водій [PERSON] керував автомобілем без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом, а також у нього був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. Своїми діями [PERSON] порушив п.16.6, п.2.1(а), п.2.1(ґ) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 та ч.1 та ч.2 ст.126 КУпАП. Вказана обставина підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2021 року (а.с.158-160). Спірні правовідносини регулюються гл.82 «Відшкодування шкоди» ЦК України. V. Норми права та судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права щодо вимоги про відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до положення ч.4 ст.1187 ЦК України якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до п.2 ч.2 та абз.2 ч.3 ст.22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. б. норми матеріального права щодо вимоги про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. У відповідності до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в підпункті в) п.19 постанови №6 від 27 березня 1992 року додаткові витрати потерпілих, на яких дія Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не поширюється підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду, на підставі ст.1195 ЦК розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. в. норми матеріального права щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п.1 та п.3 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із ушкодженням здоров`я, а також знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. г. норми процесуального права. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях За правилами ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди. Зі звіту про оцінку колісного транспортного засобу №03-21/07 від 21 липня 2021 року, складеного ФОП [PERSON] (а.с.62-105) вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyotа», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 428642 гривень 08 копійок, ринкова (дійсна) вартість автомобіля - 362522 гривень 26 копійок, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику в результаті аварійних пошкоджень, становить 362522 гривень 26 копійок. Судом критично оцінюється вказаний звіт про оцінку колісного транспортного засобу, оскільки у цьому звіті не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Зважаючи на це, суд вважає, що звіт про оцінку колісного транспортного засобу є недопустимим доказом на підтвердження розміру матеріальних збитків, яких зазнав [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Разом з цим, за змістом висновку експерта №01-11/12 судової товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу (а.с.197-224) вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля марки «Toyotа», реєстраційний номер [NUMBER] , завдано матеріального збитку у розмірі 363632 гривні 26 копійок. Даний висновок експерта у повній мірі відповідає вимогам ч.5 ст.106 ЦПК України. Зважаючи на це, у [PERSON] виник обов`язок відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 363632 гривні 26 копійок. До вказаного висновку суд приходить враховуючи обґрунтованість доводів позивачів стосовно того, що [PERSON] заволодів транспортним засобом марки «Kia Optima», реєстраційний номер [NUMBER] , без достатніх правових підстав, зважаючи на відсутність у нього посвідчення водія на право керування транспортним засобом. При цьому, заволодінню транспортним засобом [PERSON] без достатньої правової підстави, сприяла поведінка його батька [PERSON] , який внаслідок свого недбальства допустив неповнолітнього сина до керування транспортним засобом. Крім цього, суд звертає увагу на ту обставину, що [PERSON] не спростовано належними та допустимими доказами тієї обставини, що [PERSON] є власником майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди самостійно. З цих міркувань суд вважає, що саме [PERSON] , батько [PERSON] , є належним відповідачем у спірних правовідносинах та на нього має бути покладений обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Встановлено, що [PERSON] поніс витрати на залучення експерта при складенні висновку судової товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу №01-11/12 від 11 грудня 2021 року у розмірі 4118 гривень 88 копійок. Вказана обставина підтверджується товарним чеком від 11 грудня 2021 року (а.с.197). Тому на [PERSON] слід також покласти зобов`язання з відшкодування послуг з визначення вартості матеріального збитку у вказаному розмірі. Враховуючи те, що судом при вирішенні питання про відшкодування завданого матеріального збитку не брались за основу як вихідні дані звіт про оцінку колісного транспортного засобу від 21 липня 2021 року, складеного ФОП [PERSON] . Тому позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача грошових коштів у розмірі 4900 гривень як витрати на оплату послуг суб`єкта оціночної діяльності та у розмірі 179 гривень 92 копійки за надсилання електронних повідомлень про огляд пошкодженого транспортного засобу не підлягають задоволенню. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що в період з 02 травня по 25 червня 2021 року автомобіль марки «Toyotа», реєстраційний номер [NUMBER] , перебував на стоянці в кооперативі «Схід-2» за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 5. У зв`язку з цим, судом не встановлено підстав для покладення на [PERSON] обов`язку з відшкодування вартості послуг перебування транспортного засобу протягом 116 днів на стоянці у розмірі 3480 гривень. б. щодо позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Згідно заключення лікаря-травматолога Бориспільської ЦРЛ від 02 травня 2021 року при дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] втратив свідомість, є скарги на головний біль, головокружіння, болі в області кісток зубів. В області щелепи патологічна рухливість зубних коронок. Рекомендовано проведення рентгенографії черепу (а.с.140). За змістом висновку експертного дослідження №043-307-2021 від 05 травня 2021 року, складеного Київським міським клінічним бюро СМЕ, при огляді [PERSON] виявлена рана напівмісячної форми на підборідді по центру, повернута випуклістю догори, з нерівними, осадженими краями, підсохлою червоною поверхневою. На слизовій оболонці нижньої губи по центру овальне садно. Визначається хиткість нижніх різців, ушкодження метало-керамічних коронок верхніх різців. На передній поверхні правої гомілки у середній-нижній третинах, на передній поверхні правого колінного суглобу, на передній внутрішній поверхні лівого колінного суглобу розташовані синці невизначеної форми, жовто-фіолетового кольору. На зовнішній поверхні колінного суглобу горизонтально розташоване подовжене садно під бурими кірочками вище рівня оточуючих тканин (а.с.136-137). У зв`язку з отриманими ушкодженнями здоров`я [PERSON] поніс витрати на лікування у розмірі 17780 гривень 80 копійок, які складаються з: лікування зубів та стоматологічні послуги, надані ФОП [PERSON] , у розмірі 13400 гривень (а.с.118-119,124-125), послуги рентген кабінету за знімки зубів верхньої та нижньої щелепи у розмірі 500 гривень (а.с.121), консультації лікаря ортопеда-стоматолога в ТОВ «Медичний центр «Добробут» та МСКТ верхньої та нижньої щелепи (без опису) у розмірі 1420 гривень (а.с.127-135), рентгенографії черепу - КТИ голови у розмірі 470 гривень (а.с.139), послуг судово-медичної експертизи живих осіб у розмірі 273 гривні 80 копійок (а.с.138), придбання ліків у розмірі 1725 гривень. Крім цього, як вбачається з заключення лікаря-травматолога Бориспільської ЦРЛ, від 02 травня 2021 року при дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] втратила свідомість, є скарги на головний біль та головокружіння (а.с.150). Висновком експертного дослідження №043-308-2021 від 05 травня 2021 року, складеного Київським міським клінічним бюро СМЕ, при проведенні судово-медичного обстеження у [PERSON] були виявлені наступні ушкодження: синці - на зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині з переходом в проекцію ліктьового суглобу, на зовнішній поверхні правого передпліччя у нижній третині, на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-3 пісних кісток у середній третині, на зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині, на переднє-зовнішній поверхні лівого колінного. Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися від дій тупого (тупих) предмету (предметів) за давністю можуть відповідати заданому періоду та відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.144-147). [PERSON] понесла витрати на лікування здоров`я у загальному розмірі 1728 гривень 80 копійок, які складаються з проведеної рентгенографії черепу - КТ голови у розмірі 470 гривень (а.с.149), послуг судово-медичної експертизи живих осіб у розмірі 273 гривні 80 копійок (а.с.148), а також придбання ліків у розмірі 985 гривень. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивачів належить стягнути понесені ними витрати на лікування наслідків дорожньо-транспортної пригоди, а саме на користь [PERSON] у розмірі 17788 гривень 80 копійок та на користь [PERSON] - 1728 гривень 80 копійок. в. щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Суд погоджується з доводами позивачів з приводу того, що вони зазнали душевних страждань у зв`язку пошкодженням майна, якими вони володіли, а також внаслідок ушкодження їхнього здоров`я. З урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону щодо принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 17000 гривень та [PERSON] - 6000 гривень. VII. Доводи позивачів, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. За твердженням [PERSON] розмір втраченого ним заробітку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 84000 гривень. Вказаний розмір був визначений шляхом множення орієнтовного розміру заробітної плати [PERSON] , яку він планував отримувати працюючи водієм автомобіля, на кількість місяців неотримання ним заробітку. Проте, в матеріалах цивільної справи відсутні відомості про розмір заробітної плати [PERSON] . У зв`язку з цим, вказаний розрахунок упущеної вигоди, наданий позивачем, є виключно його припущенням. Тому суд вважає, що підстави для відшкодування [PERSON] упущеної вигоди відсутні та в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити. VІІІ. Розподіл судових витрат. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З квитанцій 25 серпня 2021 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 13620 гривень відповідно за вимогу майнового характеру та відшкодування моральної шкоди та [PERSON] - 2270 гривень за вимогу про відшкодування моральної шкоди. Пред`явлений ними позов задоволений частково, а саме на 98,92% (385529,94 / 389750,98 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 13497 гривень 42 копійки та на користь [PERSON] - 2270 гривень (840,80 /100% ? 92,21%). Крім цього, між [PERSON] та АО «Колегія адвокатів Оболонського району м. Києва» був укладений договір про надання правничої допомоги №76. За умовами якого АО «Колегія адвокатів Оболонського району м. Києва» зобов`язалось надати [PERSON] правову допомогу зі складання позовної заяви. В свою чергу, [PERSON] зобов`язався сплатити гонорар у розмірі 6000 гривень (а.с.30-31). З квитанції від 02 серпня 2021 року (а.с.32) вбачається, що [PERSON] перерахував грошові кошти у розмірі 6000 гривень. Тому, витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень відповідають умовам договору про надання правничої допомоги та є обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: partial