Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Кам`янська міська рада в особі Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста про визнання особи такою, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачка посилаючись на\~те,\~що їй\~належить на\~праві власності\~квартира за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~на підставі\~Договору купівлі-продажу\~квартири,\~посвідченого 16\~листопада 2020\~року приватним\~нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кір`як К.А. зареєстрованого в реєстрі за №1894. [PERSON] , [INFO] , не є її родичкою, яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але фактично за цією адресою не проживає з травня 2021 року, що підтверджується актом № 530 про не проживання виданим КП КМР «Добробут» 26 листопада 2021 року. В травні 2021 року [PERSON] , [INFO] , виїхала із зазначеної вище квартири та не проживає в житловому приміщенні понад півроку без поважних причин, на телефонні дзвінки не відповідає, не підтримує зі мною ніяких відносин. На цей час спроба встановити особистий контакт з відповідачкою та знайти порозуміння щодо зняття її з реєстрації з адреси: [ADDRESS] позитивного результату не дало. Відповідачка не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням вона відповідачці не чинила. Факт реєстрації відповідачки порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію. Оскільки [PERSON] за вказаною адресою не проживає, ця житлова квартира не є її місцем проживання або місцем перебування, вона має бути визнана особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву щодо розгляду справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.11.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кір`як К.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1894, що підтверджується копією зазначеного договору та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №232655704 від 16.11.2020 року. Отже спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 Житлового кодексу Української РСР та ст.405 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР, з урахуванням положень ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Відділом формування та\~ведення реєстру\~територіальної громади\~міста Кам`янської міської ради № 19/29464 від 28.12.2021 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована в зазначеній квартирі. Згідно з актом про не проживання КП КМР «Добробут» № 151 від 16.05.2022 року, [PERSON] з травня 2021 року за місцем реєстрації не проживає. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ним та власником житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладене, за наявності рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням окремого рішення суду щодо зняття особи з реєстрації місця проживання не потребується.

Outcome: approved