Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок того, що тривалий час була відсутньою. Позивач свої вимоги мотивує тим, що в належному їй на праві власності будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] . З 01.01.2012 відповідач у вказаному будинку не проживає, оскільки виїхав на постійне місце проживання у іншу місцевість. Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідача у вищезгаданому будинку порушує її право власності, створює незручності, оскільки позбавляє можливості в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Через це позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинковолодінням, належним на праві власності [PERSON] , розташованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16.12.2021 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено право відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву. Учасники були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте матеріали справи містять її заяву про здійснення розгляду справи без її участі, за наявними матеріалами. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Зазначив, що добровільно залишив місце проживання за адресою: [ADDRESS] та повертатись туди не збирається. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності від 25.03.1987. У вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , при цьому останній у зазначеному домоволодінні фактично не проживає з 2012 року, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Набутівської сільської ради від 30.06.2021 № 232, актом Набутівської сільської ради від 30.06.2021 та заявою самого відповідача. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач зазначає, що відповідач лише зареєстрований у його будинку, але ним не користується, створюючи йому незручності та заважає повноцінно користуватися вказаним житлом, чим порушує право позивача володіти, користуватися, розпоряджатися своїм нерухомим майном, у зв`язку з чим звернувся до суду. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 № 475/97 - ВР «Про ратифікацію Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідач [PERSON] був користувачем спірного будинку, проте не проживає в ньому тривалий час, підстав для продовження строку зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачені ст. 71 ЖК УРСР, немає. З огляду на це суд вважає за необхідне захистити права позивача як власника спірного будинку та визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved