Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що із 25.10.2008 року перебуває у шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син, [PERSON] , [INFO] . У 2015 та 2019 роках позивачка вже подавала позов до суду про розірвання шлюбу, однак помирившись із чоловіком, вкотре надала йому шанс. Проте відносини в сім`ї погіршились, відповідач не перестав зловживати спиртними напоями, неодноразово піднімав руку на позивачку, між сторонами виникали конфлікти, скандали та різного типу непорозуміння, в результаті чого [PERSON] частко викликала працівників поліції. Також свідком конфліктів був син подружжя, який вже дорослий і така ситуація між батьками погано впливає на нього. Позивачка дійшла висновку, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалось, сім`я розпалась і зберегти її неможливо, а подальше перебування в зареєстрованому шлюбі суперечить її особистим інтересам, примирення вважає неможливим. Із врахуванням наведеного, просить суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] під час судового розгляду позов підтримала в повному обсязі, в обґрунтування посилалась на викладені в ньому обставини, наполягала на розірванні шлюбу, миритись із відповідачем не бажає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Із свідоцтва про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 25.10.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області (актовий запис № 282) ( а.с. 2). У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Згідно викладеного позивачкою [PERSON] у позовній заяві та зазначеного в судовому засіданні відомо, що її намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачем не бажає. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя, у відповідності до ст. 111 СК України, результатів не дали. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи обставини справи - судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, розлад в сім`ї носить тривалий характер, згода на примирення відсутня, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved