Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

11 травня 2022 року в суд надійшла позовна заява ТзОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ», за підписом представника позивача, адвоката Попова В.Д., до відповідача [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач ТзОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ», однак, оплату за надані їй послуги в повному обсязі не здійснює, внаслідок чого за період з листопада 2020р. по квітень 2022р. утворилась заборгованість перед постачальником за спожитий природний газ, що накопичувальним підсумком становила 5376,84 грн. Вказує, що після звернення із заявою про видачу судового наказу 01 лютого 2022 року [PERSON] сплатила суму основного боргу, чим фактично визнала правомірність заявлених вимог. При цьому, за період прострочення оплати наданих послуг з постачання природного газу за неналежне виконання зобов`язань відповідачу в силу положень ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних в загальній сумі 65,27 грн. та інфляційні витрати в загальній сумі 178,81 грн. З огляду на зазначене просить позов задоволити, стягнути з відповідача 3% річних в сумі 65,27 грн., інфляційні витрати в сумі 178,81 грн. та судовий збір в розмірі 2481, 00 грн. Ухвалою суду від 26.05.2022р., після усунення недоліків позовної заяви, відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) сторін, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи та призначено судове засідання на 09 червня 2022 року о 09 год. 00 хв. Представник позивача Попов В.Д. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Зазначив, що відповідач на даний час погасила суму основного боргу, а тому просить стягнути з неї 3% річних в загальній сумі 65, 27 грн., інфляційні витрати в загальній сумі 178, 81 грн. та судовий збір в розмірі 2481, 00 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що не заперечує щодо розгляду справи за наявними матеріалами, не бажає скористатися правом на подання відзиву на позовну заяву та письмових доказів. В ході розгляду справи зазначила, що визнає позов, підтвердивши, що дійсно являється споживачем газу за адресою: [ADDRESS] ; на час розгляду справи погасила заборгованість за основною сумою боргу, однак, не сплатила інфляційні та 3 % річних, оскільки їй не було відомо рахунки для сплати. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд встановив, що, як стверджує позивач та не заперечує відповідач, ТзОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» є постачальником природного газу за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] - споживачем природного газу за вищезгаданою адресою з 01 липня 2015р., що також підтверджується довідкою про підтвердження факту споживання природного газу споживачем та наявного у нього діючого постачальника газу (а.с. 15). Як вбачається із довідки про розрахунок суми заборгованості [PERSON] , [ADDRESS], о/р [NUMBER] та виписки банківських платежів, отриманих ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» від споживача газу, відповідач періодично вносила кошти на погашення заборгованості, зокрема, останній платіж у квітні 2022р. (а.с. 7, 9). Внаслідок порушення умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам у [PERSON] виникла заборгованість з листопада 2020р., яка станом на 31 березня 2022р. накопичувальним підсумком становила 5006,85 грн., 3% річних в сумі 65, 27 грн., інфляційні витрати в сумі 178, 81 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок суми заборгованості [PERSON] , [ADDRESS] , о/р [NUMBER], розрахунком суми 3% річних, розрахунком інфляційних, додатком до довідки про розрахунок боргу (тариф на природний газ за 1 куб.м) та витягом з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу, поставленого побутовому споживачу його постачальником (ТОВ «Чернівцігаз Збут»), та розподіленого АТ «Чернівцігаз» (як Оператором ГРМ) побутовому споживачу, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ (а.с. 7-8, 13, 16). Згідно матеріалів справи [PERSON] неодноразово надсилалися повідомлення про наявну заборгованість за природний газ, зокрема, досудове повідомлення про сплату за природний газ від 06.07.2021р. та від 09.08.2021р. і повідомлення про припинення газопостачання від 11.10.2021р. (а.с. 17-19). 04 лютого 2022р. в суд надійшла заява ТзОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення із [PERSON] заборгованості за постачання природного газу, однак ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 23.02.2022р. по справі № 719/33/22 у видачі судового наказу відмовлено на підставі п. 8 ч.1 ст. 165 ЦПК України (а.с. 12). 21 квітня 2022р. відповідачем внесено кошти в розмірі 5006,85 грн. та погашено суму основного боргу, що підтверджується довідкою про розрахунок суми заборгованості [PERSON] , [ADDRESS] , о/р [NUMBER] та випискою банківських платежів, отриманих ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» від споживача газу (а.с. 7, 9). Відтак, беручи до уваги суму внесених оплат, заборгованість [PERSON] перед ТзОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» за період з 26.12.2020р. по 31.12.2021р. становить 244, 08 грн. і складається з 3% річних в сумі 65, 27 грн. та інфляційних витрат в сумі 178, 81 грн. (а.с. 7-8). Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про ринок природного газу» господарська діяльність на ринку природного газу, пов`язана з його транспортуванням, розподілом, зберіганням, наданням послуг установки LNG, постачанням природного газу, провадиться за умови отримання відповідної ліцензії. Відповідно до постанови НКРЕКП від 28.05.2015р. № 1641 «Про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ "Чернівцігаз збут» позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території Чернівецької області терміном дії з 01.07.2015р. по 30.06.2020р. Згідно постанови НКРЕКП від 08.09.2015р. № 2283 «Про переоформлення ліцензій на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданих ПАТ «ЛУГАНСЬКГАЗ», ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ», ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ», ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» позивачу переоформлено ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на безстрокову. Відповідно до постанови НКРЕКП від 16.05.2017р. № 653 (із змінами) «Про видачу ліцензії на постачання природного газу ТОВ «Чернівцігаз збут» позивач має ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України. Згідно ч.ч. 1, 3 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. У п.п. 3, 4 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. № 2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за № 1382/27827, зі змінами та доповненнями (надалі - Правила), зазначено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених законодавством України. Договір згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 633, ч. 1 ст. 634 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за № 1386/27831. Згідно п. 1.1. розділу І типовий договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. На час виникнення відносин між сторонами у 2015 році у п. 1.3. розділу І Типового договору передбачено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору). Згідно абз. 3 п. 2 розділу ІІІ Правил договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до абз. 2, 3 п. 4 розділу ІІІ Правил (на час виникнення відносин між сторонами у 2015 році) якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Відповідно до п. 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРС доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2498, у порядку, визначеному цим розділом. Згідно п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Відповідно до п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Отже, зважаючи на викладене, фактом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору та його укладення можуть бути як заява-приєднання до умов договору, так і сплата рахунка Оператора ГРМ, так і будь-які інші докази на підтвердження споживання природного газу споживачем. Таким чином, хоч [PERSON] і не повернула товариству підписану заяву-приєднання, проте здійснила та здійснює фактичне користування послугами та провела оплату за надані послуги, такі дії останньої свідчать про приєднання до Типового договору. На даний час відповідно до п.п. 10, 31 розділу ІІІ, п. 4 розділу V Правил якщо побутовий споживач бажає змінити умови постачання за договором постачання природного газу останній повинен подати нову заяву-приєднання. Побутовий споживач має право на вільний вибір постачальника та безоплатну зміну постачальника, для чого повинен звернутись до нового постачальника із заявою-приєднанням до договору постачання природного газу, що є початком процедури зміни постачальника. Суду не надано доказів, що [PERSON] не користувалася наданими позивачем послугами газопостачання за адресою: [ADDRESS] , або ж подавала заяву про припинення розподілу природного газу, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що відповідач є споживачем послуг, які надавалися позивачем. Таким чином, надання позивачем послуг та їх споживання відповідачем є діями осіб, з якими закон, зокрема, ст. 11 ЦК України, пов`язує виникнення цивільних прав та обов`язків, а тому відсутність між сторонами письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача від оплати комунальних послуг. У абз. 3 п. 2 розділу ІІІ Правил зазначено, що за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу», абз. 4 п.9, п. 32 розділу ІІІ Правил побутовий споживач зобов`язаний, зокрема, укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи та подати Оператору ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору; не пізніше ніж за двадцять робочих днів до звільнення приміщення або повного припинення газоспоживання письмово повідомити діючому постачальнику про розірвання договору та розрахуватися за спожитий природний газ. У п. 24 розділу ІІІ Правил передбачено, що розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділу V та VІ цих Правил, коли для попереднього постачальника розрахунковий період має визначатися як сума газових діб місяця, що передували даті зміни постачальника, а для нового - як сума газових діб місяця, наступних за датою зміни постачальника. [PERSON] не надала суду заперечень щодо здійсненого Постачальником розрахунку заборгованості, а також доказів своєчасності оплати наданих їй послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія, інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, згідно п. 29 розділу ІІІ Правил припинення газопостачання не звільняє побутового споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично спожитий природний газ. Таким чином, у відповідача існує обов`язок щодо своєчасної та повної оплати наданих йому позивачем послуг з постачання природного газу. Порушенням зобов`язання відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, у ч. 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з постачання природного газу не виконувала належним чином, провела оплату основного боргу із порушенням встановлених строків, у зв`язку з чим позивач отримав право на нарахування 3% річних та інфляційних витрат за період з 26.12.2020р. по 31.12.2021р. на загальну суму 244, 08 грн., беручи до уваги визнання відповідачем позову, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача ТзОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» в розмірі 2481, 00 грн. На підставі ст.ст. ст.ст. 11, 509, 526, 610-612, 625, 626, 633-634 ЦК України, ст. 67 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про ринок природного газу», Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за № 1382/27827, Кодексу ГРС,

Outcome: approved