Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Короткий виклад позовних вимог. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 09 лютого 2021 року о 22 годині 57 хвилин на автодорозі Доманово- Ковель-Чернівці-Теребляче 236 км + 650 м, поблизу с. Шепетин Дубенського району Рівненської області, [PERSON] , будучи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним "AUDI А8", на іноземній реєстрації н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з його транспортним засобом «ВАЗ 210998», д.н.з. [NUMBER] , яким він керував, будучи на буксирі іншого автомобіля AUDI А-4. Внаслідок цього ніхто із учасників не постраждав, однак автомобілі зазнали значних механічних пошкоджень. Вищевказані обставини, протиправність дій водія [PERSON] під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди та його винність у порушенні Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортного засобу ВАЗ 210998, підтверджується постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області у справі 559/305/21, відповідно до змісту якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. З часу настання цієї події, внаслідок повного знищення придбаного ним транспортного засобу, він втратив можливість ним користуватися і розпоряджатися, бо внаслідок зіткнення автомобіль зазнав таких механічних пошкоджень, що вартість його відновлювального ремонту, перевищує його ринкову вартість, а на його придбання він витратив всі свої заощадження. Окрім того, йому заподіяно значної матеріальної шкоди, оскільки він втратив надію мати власний автомобіль і упевненість у тому, що через перенесений стрес, знову зможе їздити, яку оцінює у повну вартість знищеного транспортного засобу. Відповідно до висновку судового автотоварознавчого експертного дослідження №ЕД-19/118-21/2942-АВ від 06.04.2021 року, яку було проведено за його ініціативою в зв`язку із втратою надії на добровільне відшкодування винуватцем шкоди, було встановлено і доведено, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля моделі «ВАЗ» моделі «210998», номер шасі (кузов, рами) [NUMBER] , 1993 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , станом на 09.02.2021 року, в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, подія якої мала місце 09.02.2021 року, складає 29 175,50 гривень. Відповідно, внаслідок пошкодження під час ДТП 09.02.2021 року його транспортного засобу, йому було заподіяно майнову шкоду в розмірі повної його вартості, на суму 29175, 50 грн. Цивільна-правова відповідальність автомобілів "AUDI А8", на іноземній реєстрації н.з. [NUMBER] та ВАЗ 210998 номерний знак [NUMBER] , застрахована не була. Відповідно, внаслідок пошкодження під час ДТП 09.02.2021 року його транспортного засобу, йому було заподіяно майнову шкоду в розмірі повної його вартості, на суму 29175, 50 грн., яку просить стягнути з відповідача. Окрім того, вважає, що розмір дійсної моральної шкоди, що було йому спричинено, з урахуванням його індивідуально-психологічних властивостей та суб`єктивних наслідків зазначеної трагічної для нього події, становить 5000 гривень, яку також просить стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати. Його письмова вимога про відшкодування заподіяних збитків, відповідачем були проігноровані, у зв`язку із цим він змушений звернутись до суду для захисту порушених прав. Короткий виклад заперечень відповідача. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що підстави для задоволення позовної вимоги [PERSON] про стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в загальній сумі 10000 грн., пов`язаних із консультацією, роботою пов`язаною із досудовим способом врегулювання спору, збором, підготовкою матеріалів (доказів) для підготовки позовної заяви, складання проекту позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також участі як представника позивача у розгляді справи № 566/1092/21 - відсутні, оскільки вони не є документально підтверджені та не доведені, а тому в цій частині просить відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] . Рух справи. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 24.06.2021 (суддя Панчук М.В.) відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 30.09.2021 позовну заяву прийнято до свого провадження суддею Ралець Р.В. та призначено до судового розгляду. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Позивач, згідно поданої заяви, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд вважає за належне розглянути справу по суті позовних вимог, враховуючи, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Встановлені судом обставини. Відповідно до змісту постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення №559/305/21, яка вступила в законну силу, 09 лютого 2021 року о 22 годині 57 хвилин на автодорозі Доманово- Ковель-Чернівці-Теребляче 236 км + 650 м, поблизу с. Шепетин Дубенського району Рівненської області, [PERSON] , будучи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним "AUDI А8", на іноземній реєстрації н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 210998», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 14, 15). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ТСЦ 6144, 30.05.2017 року, автомобіль ВАЗ 210998», д.н.з. [NUMBER] , номер кузова (рами) [NUMBER] , належить [PERSON] , який нотаріально посвідченою довіреністю від 25.03.2021, уповноважив [PERSON] представляти його інтереси з питань володіння, користування, експлуатації та розпорядження вказаним автомобілем (а.с. 15, 16). Відповідно до висновку судового автотоварознавчого експертного дослідження №ЕД-19/118-21/2942-АВ від 06.04.2021 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля моделі «ВАЗ» моделі «210998», номер шасі (кузов, рами) [NUMBER] , 1993 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , станом на 09.02.2021 року, в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, подія якої мала місце 09.02.2021 року, складає 29 175,50 гривень (а.с. 20-30). Цивільна-правова відповідальність автомобілів "AUDI А8" на іноземній реєстрації н.з. [NUMBER] та ВАЗ 210998 номерний знак [NUMBER] , застрахована не була. 09.03.2021 [PERSON] звертався до [PERSON] з проханням відшкодувати завдані йому внаслідок ДТП збитки (а.с. 31). Норми права, які застосував суд. У відповідності до ст. ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ст. 1187 ЦК України). Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно роз`яснень даних в п. 4 та 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно правового висновку викладеного в постанові ВСУ України № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільна-правова відповідальність автомобілів "AUDI А8" н.з. [NUMBER] та ВАЗ 210998 номерний знак [NUMBER] , застрахована не була. Отже, відповідач, як заподіювач шкоди, має відшкодувати заподіяну ним шкоду позивачу, згідно викладених вище вимог Закону. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду доказів понесених позивачем витрат, згідно яких сума завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, що підлягає стягненню, становить 29175 грн. 50 коп. При вирішення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача, спричиненої останньому моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин. Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. На обґрунтування заподіяної йому моральної шкоди позивач [PERSON] покликається на те, що ця подія породила у нього страх сідати за кермо автомобіля, внаслідок перенесеної психотравми він біля двох тижнів не міг нормально спати вночі. Подія, яка пов`язана із знищенням майна, стала для нього раптовою, несподіваною та руйнівною на фоні повного психологічного здоров`я, а також сімейного благополуччя. Ця подія на тривалий час, майже пів року, порушила його життєвий спокій, зруйнувала плани на майбутнє, а також спільні плани його сім`ї. У нього значно підвищився ступінь стресового навантаження, знизився внутрішній ресурс до протистояння стресу, бо з`явились непритаманні відчуття вразливості, занепокоєності, відчуття незахищеності, небезпеки, незадоволеності життєвою ситуацією, відчуття залежності від винуватця ДТП, розчарування і зневіри. Ця подія призвела до помітного та тривалого погіршення та суттєвого зниження якості його життя, а також членів його сім`ї, що пов`язане із виникненням значних тривалих матеріальних труднощів, призвело до загострення його відносин між членами сім`ї. Все це завдало йому моральних страждань, які оцінює у 5 000,00 грн. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. В контексті практики Європейського суду з прав людини варто зазначити, що справедливість компенсації як категорія, що застосовується й національним законодавцем, проте є не розкритою в судових прецедентах, визначається ЄСПЛ з урахуванням усіх обставин, а також особливостей справи. Суд суворо дотримується позиції, що відшкодування має виключно компенсаційний, а не каральний, обтяжуючий або запобіжний характер. З урахуванням наведеного і виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи обставини завдання шкоди позивачеві, тривалість його зусиль для відновлення своїх порушених прав, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховується те, що не можна відшкодувати моральну шкоду в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір буде мати суто умовний вираз. У будь якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватний нанесеній моральній шкоді. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що оскільки ДТП, яка мала місце 09 лютого 2021 року, сталась з вини відповідача, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому [PERSON] має відшкодувати заподіяну ним шкоду [PERSON] у розмірі 29 175,50 гривень. Окрім того, позивачу завдано моральної шкоди, яка також підлягає стягненню з відповідача. Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачкою долучено договір про надання правничої допомоги, ордер на надання правничої допомоги та розрахунок витрат на правничу допомогу, відповідно до якого ним сплачено 10000 грн. за правову допомогу. Позивачем також сплачено судовий збір у розмірі 908, 00 грн., а також 1016, 00 грн. за проведення експертизи, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved