Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №29340, вчинений приватним нотаріусом Київського міського ноторіального оркугу. В обґрунтування позову зазначає, що йому стало відомо про виконавче провадження, яке відкрито державним виконавцем Радивилівського відділу ДВС у Дубнському районі Рівненської області на підставі виконавчого напису №29340 від 06.05.21 р. Посилаючись на те, що заборгованість є спірною, крім того нотаріусом порушена процедура вчинення виконавчого напису, просить визнати виконавчий напис № 29340 таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 25.04.22 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою від 17.05.22 р. розгляд справи відкладено на 07.06.22 р. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та оголошенням на офіційному сайті Судова влада. Разом з тим, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує. Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався. Від третьої особи пояснення до суду не надходили. З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 07.10.20 р. між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено кредитний договір № 2299018. Відповідно до умов договору, товариство надало позивачу кредитні кошти в сумі 15000 грн. строком на 15 днів з 07.10.21 р. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 22.10.20 р. Виконавчим написом №29340 від 06.05.2021 р. вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2299018 від 07.10.20 р. (укладеним між позивачем та ТОВ "Мілоан") на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на підставі договору відступлення прав вимоги №60-МЛ від 26.01.21 р. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.01.21 р. по 06.05.21 р. в сумі 45812,18 грн., яка складається з: 13281 грн. заборгованість по тілу кредиту, 1500 грн. комісії, 30101,18 грн. заборгованість по відсоткам. Державним виконавцем Радивилівського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66427519 про стягнення з [PERSON] 45812,18 грн. заборгованості за кредитним договором. Відповідно до\~статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України "Про нотаріат"\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року\~до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесено зміни, зокрема, доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.\~Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 №910/10374/17р (п.п.77- 94) дійшла висновку, що не підлягають виконанню нотаріальні написи, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~та Переліку документів. Встановлено, що оскаржуваний позивачем виконавчий напис, вчинений нотаріусом 06.05.21 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Разом з тим, суд враховує, що ухвалою від 17.05.22 р. зобов`язано сторони надати суду копії документів на підставі, яких вчинено виконавчий напис № 29340 від 06.05.21 р.. Однак, вимоги ухвали не виконані, витребувані документи не надані. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд констатує відсутність нотаріально посвідченого договору кредитної лінії укладений між позивачем та відповідачем, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий кредитний договір № 2299018 від 07.10.20 р. не посвідчений нотаріально. Крім того, суд зазначає, що на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Отже, вирішуючи позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, враховуючи відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа, суд дійшов висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду у справі № 554/6777/17 від 15.04.20 р. При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як вбачається з умов кредитного дговору, термін повернення кредиту- 22.10.20 р. Разом з тим, суд враховує, що у постанові від 04.02.20 р. у справі № 912/1120/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Оскільки, у кредитному договорі погоджено строк кредитування - до 22.10.20 року, тому до цієї дати у банку наявне право на нарахування процентів за користування кредитними коштами. Проте, з виконавчого напису № 29340 від 06.05.21 р. вбачається, що стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема відсотків, проводилося за період з 25.01.21 р. по 06.05.21 р. А тому, нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами після 22.10.20 року, тобто після спливу погодженого сторонами строку кредитування та після спливу строку дії договору, є неправомірним. За таких обставин, суд дійшов висновку, що розмір заборгованісті за користуванням кредитом зазначений в виконавчому написі є спірним. Відповідно до ст. 80 ЦПК України суд, враховуючи викладені обставини, вважає їх достатніми для висновку про порушення прав позивача внаслідок вчинення нотаріального напису, а тому позовні вимоги слід задоволити. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved