Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

07.02.2022 [PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання її рідного дядька - [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви посилається на те, що її дядько [PERSON] з початку 2018 року відсутній за місцем свого мешкання за адресо: [ADDRESS] , будь-який зв`язок з ним втрачено. Заявник самостійно намагалася його відшукати, але марно, у зв`язку з чим звернулася до ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області із відповідною заявою про зникнення дядька. Станом на 26.01.2022 в ході проведення розшукових заходів встановити місцезнаходження гр. [PERSON] не надалося можливим, інформацією щодо місцезнаходження гр. [PERSON] ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області не володіє. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для подальшого визнання його померлим та отримання свідоцтва про смерть, для впорядкування спадкових та майнових правовідносин. 11.02.2022 ухвалою суду заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду на 21.04.2022. 21.04.2022 розгляд справи відкладено до 09.06.2022, у зв`язку із неявкою усіх сторін. 11.05.2022 до суду надійшла заява від заінтересованої особи про розгляд справи за їх відсутності, за наявними у справі матеріалами, та повідомили про відсутність заперечень щодо заявлених вимог. 08.06.2022 заявник [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених вимог. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, на підставі наявних у суду матеріалів, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інших письмових клопотань, заяв, заперечень учасники справи суду не надавали. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є рідними братами, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, де вказана інформація про батьків: мати [PERSON] та батько [PERSON] (а.с.7-10 - витяги). [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.5). 17.04.2015 [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб зі [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.6 - копія свідоцтва), та на момент звернення в суд із даною заявою прізвище не змінювала, що підтверджується копією паспорта громадянина України, завіреної заявником власноручно (а.с.3-4). Померлі баба та дід заявника - [PERSON] та [PERSON] (копії свідоцтв про смерть серія [NUMBER] , серія [NUMBER] - а.с.12,13), є співвласниками нерухомого майна, що підтверджується довідкою КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» №194415 від 04.01.2022 (копія - а.с.15), а [PERSON] , як і батько заявника - [PERSON] , померлий [INFO] (копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] - а.с.11), є спадкоємцями першої черги. [PERSON] звернулася до ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області із відповідною заявою про зникнення дядька [PERSON] . Станом на 26.01.2022 в ході проведення розшукових заходів встановити місцезнаходження гр. [PERSON] не надалося можливим, інформацією щодо місцезнаходження гр. [PERSON] ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області не володіє, що підтверджується копією довідки, виданої начальником ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.14). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , але з початку 2018 року за вказаним місцем реєстрації та проживання не з`являвся, та станом на 26.01.2022 його місцезнаходження чи місцеперебування не відоме. Цивільно-правові підстави визнання фізичної особи безвісно відсутньою регулюються Цивільним кодексом України та главою 4 Цивільного процесуального кодексу України про розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною 1 статті 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року (ч.2 ст.43 ЦК України). Зазначене передбачає, перш за все, з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення; заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч.2 ст. 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з початку 2018 року відсутній за останнім відомим місцем проживання, заявницею та місцевими органами державної влади вживались заходи з метою встановлення його місця проживання, за заявою останньої про зникнення дядька - [PERSON] . Необхідність визнання [PERSON] безвісно відсутнім заявниця пов`язує з необхідністю визнання його померлим та отримання свідоцтва про смерть, подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та оформлення спадкових прав. Отже, заявник обґрунтувала правову зацікавленість у вирішенні питання про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Враховуючи, що [PERSON] за останнім місцем постійного проживання відсутній, відомостей щодо місця його перебування немає більше одного року, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про достатність підстав для визнання [PERSON] , безвісно відсутнім з початку 2018 року. При цьому, суд роз`яснює, що у відповідності до приписів ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно з ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved