Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

07.02.2022 [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період навчання в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів доходів, починаючи від дня подання вказаного позову і до червня 2024 року. Позов обгрунтовує тим, що позивач перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2000 року. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30 червня 2011 року (справа №2-3479/11) шлюб між нами було розірвано, вирішено стягнути аліменти у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. [INFO] спільному синові - [PERSON] виповнилося 18 років. На даний час, він навчається на бюджетній основі денної форми у ВСП «Мукачівський фаховий коледж НУБіП України» по спеціальності 211 «Ветеринарна медицина» з 01.09.2020 року. Син знаходиться на повному її утриманні, проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Кожного тижня син їздить до місця навчання в м. Мукачево Закарпатської області, позивач надає йому кошти на проживання та харчування. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Відповідач є працездатною особою, хронічних хвороб не має, непрацездатних осіб на утриманні не має, (працює та може надавати допомогу у вигляді сплати аліментів на період навчання сина). У зв`язку з навчанням, спільний син [PERSON] не має можливості працювати, не має інших джерел доходу, несе значні витрати пов`язані з навчанням. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2022 дану позовну заяву прийнято до розгляду. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Визначено відповідачу строк для подання відзиву. Розгляд справи відкладався ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2022, 11.05.2022. Позивач не з`явилася в судове засідання, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, просить таку задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав клопотання про відкладення розгляду справи, чи слухання справи без його участі, не подав відзиву на позов, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності її учасників, на підставі наявних у суду матеріалів та винести заочне рішення по справі. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та оцінивши їх в їхній сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2000 року. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 червня 2011 року (справа №2-3479/11) шлюб між нами було розірвано, вирішено стягнути аліменти з [PERSON] у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 29.03.2011 року. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився, зокрема, син [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження, виданого Ужгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 06.11.2017 серії [NUMBER] . [INFO] спільному синові - [PERSON] виповнилося 18 років. Згідно наявної в матеріалах справи довідки відокремленого структурного підрозділу «Мукачівський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України» вбачається, що він навчається на бюджетній основі денної форми у ВСП «Мукачівський фаховий коледж НУБіП України» по спеціальності 211 «Ветеринарна медицина» з 01.09.2020 року, термін закінчення навчального закладу червень 2024 року. Як стверджує позивач, син знаходиться на повному її утриманні, проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання з позивачем стверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. Вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вимогами ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Вимогами ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За вимогами ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на наведені позивачем обставини, а також того, що відповідач є працездатною особою, хронічних хвороб не має, непрацездатних осіб на утриманні не має, працює та може надавати допомогу у вигляді сплати аліментів на період навчання сина, та неподання суду доказів у їх спростування, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved