Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

8 червня 2021 року адвокат Юрченко А.І., в інтересах позивача, звернулася до суду із вказаною позовною заявою, у якій просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок під літерою «А», загальною площею 66, 0 кв.м, житловою площею 33,5 кв.м, сарай під літерою «В», теплиці під літерами «Г», «Е», погріб під літерою «Ж», навіси під літерами «З», «Ї», вбиральню під літерою «И», літній душ під літерою «І», огорожу №1-4, колонку питну І; водопровідний колодязь ІІ, каналізаційну споруду ІІІ у порядку спадкування за законом після смерті померлої [INFO] [PERSON] . Визнати право власності на: земельну ділянку, кадастровий номер 3221887505:05:114:0112, площею 0,1540 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташовану за адресою: [ADDRESS] ; на земельну ділянку, кадастровий номер 3221887505:05:115:0117, площею 0,2540 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, кадастровий номер 3221887505:05:112:0104, площею 0,2545 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: с. Червоне Вишгородського району Київської області, у порядку спадкування за законом після смерті померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви, зазначає, що[INFO] померла мати позивача [PERSON] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину після смерті спадкодавця позивач прийняв шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вишгородською районною державною нотаріальною конторою на підставі заяви позивача про прийняття спадщини після смерті спадкодавця заведена спадкова справа 103/2021. Спадкоємцем першої черги за законом є також третя сторона по справі, син спадкодавця, який спадщину не прийняв. Інші спадкоємці відсутні. Спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, кадастровий номер 3221887505:05:114:0112, площею 0,1540 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, кадастровий номер 3221887505:05:115:0117, площею 0,2540 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, кадастровий номер 3221887505:05:112:0104, площею 0,2545 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: с. Червоне Вишгородського району Київської області. Однак, у видачі Свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 6 вересня 2004 року, виданого на підставі Рішення Виконавчого комітету Синяківської сільської ради № 12 від 27 лютого 2004 року, спадкодавець була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано Вишгородським бюро технічної інвентаризації 27 вересня 2004 року, реєстраційний номер 7318650, номер запису 222 в книзі 3. Згідно довідки на нерухоме майно КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» № 1618 від 31 грудня 2020 року, належне спадкодавцю нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] ; в примітках: раніше адреса - [ADDRESS] . Рішенням Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 30 жовтня 2015 року № 13-1-VІІ, [ADDRESS] . При видачі спадкодавцю Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 6 вересня 2004 року, Синяківською сільською радою була допущена помилка в адресі розташування нерухомого майна, а саме: с. Синяк було зазначено помилково взамін правильного - с. Червоне, що відповідає фактичному розташуванню належного спадкодавцю житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Рішенням Виконавчого комітету Синяківської сільської ради № 48 від 27 листопада 1998 року спадкодавцю було передано в приватну власність земельні ділянки в с. Червоне, загальною площею 0,663 га. На підставі зазначеного рішення на ім`я спадкодавця було виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю 1-КВ № 046916 від 28 липня 2003 року, згідно якого спадкодавець була власником земельних ділянок, розташованих на території [ADDRESS] , площею 0.663 га, із них: для ведення підсобного господарства - 0,509 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель - 0,154 га. В вищезазначеному Державному акті на право приватної власності на землю допущена помилка при написанні імені спадкодавця, а саме: « [PERSON] » взамін правильного « [PERSON] ». 6 листопада 2020 року Відділом у Вишгородському районі Головного Управління Держгеокадастру у Київській області погоджено Технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), відповідно до яких, спадковим земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери. Згідно Витягу з Державного Земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 3221174692020 від 8 грудня 2020 року, земельній ділянці прощею 0,1540 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованій за адресою: [ADDRESS] , належній спадкодавцю - [PERSON] на підставі Державного акту від 28 липня 2003 року 1-КВ № 046916 присвоєно кадастровий номер 3221887505:05:114:0112. Згідно Витягу з Державного Земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 3221174682020 від 8 грудня 2020 року, земельній ділянці прощею 0,2540 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованій за адресою: [ADDRESS] , належній спадкодавцю на підставі Державного акту від 28 липня 2003 року 1-КВ № 046916 присвоєно кадастровий номер 3221887505:05:115:0117. Згідно Витягу з Державного Земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 3221174702020 від 8 грудня 2020 року, земельній ділянці прощею 0,2545 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованій за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Червоне, належній спадкодавцю на підставі Державного акту від 28 липня 2003 року 1-КВ № 046916 присвоєно кадастровий номер 3221887505:05:112:0104. Таким чином, допущені помилки у правовстановлюючих документах на спадкове нерухоме майно (Свідоцтві про право власності на нерухоме майно та Державному акті на право приватної власності на землю), унеможливлюють отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця, а тому, позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Ухвалою суду від 14 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 19 липня 2021 року. За клопотанням представника позивача, на підставі статті 84 ЦПК України, витребувано докази. Витребувані матеріали надійшли до суду 22 червня та 5 липня 2021 року. 19 липня 2021 року підготовче засідання не відбулося у зв`язку з розглядом слідчим суддею клопотань слідчих відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості. Наступне підготовче засідання призначено на 9 вересня 2021 року. 8 вересня 2021 року третьою особою [PERSON] подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю підготуватися до розгляду справи та спростування позовних вимог [PERSON] . Також, 8 вересня 2021 року представником позивача до суду подано уточнення позовних вимог, а саме уточнює адреси розташування спадкового нерухомого майна, у зв`язку з утворенням Бучанського району до якого увійшла Синяківська сільська рада Вишгородського району Київської області, на території якої розташоване спадкове майно, що є предметом судового спору , а тому просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок під літ. «А», загальною площею 66,0 кв. м, житловою площею 33,5 кв. м; сарай під літ. «В»; теплиці під літ. «Г», «Е»; погріб під літ «Ж»; навіси під літ «З», «Ї»; вбиральню під літ. «И»; літній душ під літ. «І», огорожу №1-4; колонку питну І; водопровідний колодязь ІІ; каналізаційну споруду ІІІ, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті померлої [INFO] [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3221887505:05:114:0112, площею 0,1540 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті померлої [INFO] [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3221887505:05:115:0117, площею 0,2540 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті померлої [INFO] [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3221887505:05:112:0104, площею 0,2545 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: с. Червоне Бучанського району Київської області, у порядку спадкування за законом після смерті померлої [INFO] [PERSON] . У підготовче засідання, призначене на 9 вересня 2021 року з`явилася представник позивача. Відповідач - Бучанська міська рада у підготовче засідання свого представника не направили, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Оскільки у судове засідання не з`явився представник відповідача, а також враховуючи клопотання третьої особи та подання представником позивача уточненої позовної заяви, яку іншим учасникам справи було надіслано 8 вересня 2021 року, підготовче засідання було відкладено на 8 листопада 2021 року. У підготовчому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву з уточненнями, просила закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Відповідач до суду свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Як убачається зі зворотного повідомлення, яке міститься у матеріалах справи, процесуальні документи в тому числі ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви, надіслані на адресу відповідача, були отримані 18 червня 2021 року, проте відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не надіслав до суду відзив на позовну заяву. Заяв про поважність причин неявки та про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа [PERSON] не заперечував проти прийняття уточненої позовної заяви та призначення справи до судового розгляду. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 8 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10 січня 2022 року о 10:00. У призначене судове засідання з`явилася представник позивача. Відповідач та третя особа, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, поважність причини неявки суду не повідомили. Враховуючи положення статті 223 ЦПК України, думку представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, яка, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила суд позовні вимоги задовольнити, у судовому засіданні було оголошено перерву до 28 січня 2022 року до 10:00. 28 січня 2022 року судове засідання не відбулося у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 25 лютого 2022 року о 11:00, про що повідомлено учасників провадження. Судове засідання, призначене на 25 лютого 2022 року не відбулося у зв`язку із введенням 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та у зв`язку із проведенням бойових дій на території Вишгородського району Київської області. З урахуванням наказу Голови Вишгородського районного суду Київської області Котлярової І.Ю. № 5а від 2 березня 2022 року «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу» та наказу виконуючого обов`язки Голови суду від 4 квітня 2022 року № 8-а «Про скасування наказу №5а від 2 березня 2022 року «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу», наступну дату судового засідання визначено 14:00 7 червня 2022 року, про що повідомлено учасників провадження. У судове засідання з`явилася представник позивача, інші учасники не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 12 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 жовтня 2013 року, виданим виконавчим комітетом Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області (а.с.10). Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є також третя сторона по справі - [PERSON] , син спадкодавця, який спадщину не прийняв. Інші спадкоємці відсутні. Спадщину після смерті спадкодавця позивач прийняв шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вишгородською районною державною нотаріальною конторою на підставі заяви позивача про прийняття спадщини після смерті спадкодавця заведена спадкова справа 103/2021(а.с.74-94). Спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, кадастровий номер 3221887505:05:114:0112, площею 0,1540 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, кадастровий номер 3221887505:05:115:0117, площею 0,2540 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, кадастровий номер 3221887505:05:112:0104, площею 0,2545 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: с. Червоне Вишгородського району Київської області. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 6 вересня 2004 року, виданого на підставі Рішення Виконавчого комітету Синяківської сільської ради № 12 від 27 лютого 2004 року, спадкодавець [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано Вишгородським бюро технічної інвентаризації 27.09.2004 року, реєстраційний номер 7318650, номер запису 222 в книзі 3 (а.с.14). Згідно довідки на нерухоме майно КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» № 1618 від 31 грудня 2020 року вбачається, що належне спадкодавцю [PERSON] нерухоме майно (житловий будинок) розташоване за адресою: [ADDRESS] . В примітках вказано: раніше адреса - [ADDRESS] (а.с.16). Рішенням Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 30 жовтня 2015 року № 13-1-VІІ, [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а.с.20). Рішенням Виконавчого комітету Синяківської сільської ради № 48 від 27 листопада 1998 року спадкодавцю було передано в приватну власність земельні ділянки в с. Червоне, загальною площею 0,663 га. На підставі зазначеного рішення на ім`я спадкодавця було виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю 1-КВ № 046916 від 28 липня 2003 року, згідно якого спадкодавець була власником земельних ділянок, розташованих на території [ADDRESS] , площею 0,663 га, із них: для ведення підсобного господарства - 0,509 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель - 0,154 га. У вищезазначеному Державному акті на право приватної власності на землю допущена помилка при написанні імені спадкодавця, а саме: « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] » (а.с.22-26). 6 листопада 2020 року Відділом у Вишгородському районі Головного Управління Держгеокадастру у Київській області погоджено Технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), відповідно до яких, спадковим земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери. Згідно Витягу з Державного Земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 3221174692020 від 8 грудня 2020 року, земельній ділянці прощею 0,1540 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованій за адресою: [ADDRESS] , належній спадкодавцю - [PERSON] на підставі Державного акту від 28 липня 2003 року 1-КВ № 046916 присвоєно кадастровий номер 3221887505:05:114:0112 (а.с.27). Згідно Витягу з Державного Земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 3221174682020 від 8 грудня 2020 року, земельній ділянці прощею 0,2540 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованій за адресою: [ADDRESS] , належній спадкодавцю на підставі Державного акту від 28 липня 2003 року 1-КВ № 046916 присвоєно кадастровий номер 3221887505:05:115:0117 (а.с.30). Згідно Витягу з Державного Земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 3221174702020 від 8 грудня 2020 року, земельній ділянці прощею 0,2545 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованій за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Червоне, належній спадкодавцю на підставі Державного акту від 28 липня 2003 року 1-КВ № 046916 присвоєно кадастровий номер 3221887505:05:112:0104 (а.с.33). Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої та другої статті 1220, частини першої статті 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із частиною першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до статей 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із вказаної норми слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. Позивач виконав усі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини і отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Але він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від нього не залежать. Із спадкової справи №103/2021, заведеної 23 квітня 2021 року державним нотаріусом Вишгородської районної нотаріальної контори Київської області вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв позивач [PERSON] фактично, шляхом спільного проживання із спадкодавцем (а.с.75). Звернувшись до Державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори Київської області щодо оформлення спадкових прав після смерті матері [PERSON] державний нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на нерухоме майно, по спадщині [PERSON] , зазначивши, що документи, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно містять допущені помилки при їх оформленні (а.с.93). Як вбачається з матеріалів справи, при видачі спадкодавцю [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 6 вересня 2004 року, Синяківською сільською радою була допущена помилка в адресі розташування нерухомого майна, а саме: с. Синяк було зазначено помилково замість правильного - с.Червоне, що відповідає фактичному розташуванню належного спадкодавцю житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. У державному акті на право приватної власності на землю серії І-КВ № 046916 допущена помилка при написанні імені спадкодавця, а саме: « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 23 вересня 2020 року № 550 убачається, що [ADDRESS] з такою назвою не існує. В документах, які раніше видавались громадянам, мешканцям села Червоне часто вказувалась назва села Синяк, виходячи з назви, вказаної в попередніх документах, так як населений пункт Червоне до 1960 року був не окремим населеним пунктом, а хутором Червоним, який входив до складу села Синяк (а.с.86). Таким чином, допущені помилки у правовстановлюючих документах на спадкове нерухоме майно (Свідоцтві про право власності на нерухоме майно та Державному акті на право приватної власності на землю), унеможливлюють отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця, а тому, позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Крім того, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» Синяківська сільська рада Вишгородського району Київської області на території якої розташоване спадкове нерухоме майно, що є предметом судового спору про право, увійшла до складу Бучанської територіальної громади з адміністративним центром м.Буча. 17 липня 2020 року Верховна Рада України прийняла Постанову № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», згідно якої утворено Бучанський район (з адміністративним центром м.Буча) у складі територій, зокрема Бучанської територіальної громади. Згідно довідок Бучанської міської ради Синяківського старостинського округу від 7 вересня 2021 року №74, №75, №76, № 77 спадкове нерухоме майно, що є предметом спору про право розташоване в с.Червоне Бучанського району Київської області (попередня адреса: Київська область, Вишгородський район, с.Червоне) (а.с.140-143). Згідно із статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 41, 55 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені у позовній заяві з уточненнями, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, визначений законодавцем. Таким чином, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері, у цьому випадку не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у нього виникло у зв`язку із смертю [PERSON] , з урахуванням відсутності інших спадкоємців, позов є обґрунтованим, а відтак наявні правові підстави визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно.

Outcome: approved