Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Сивак Т.М. пред`явив до суду позов до відповідача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського аміського нотаріального округу - Хара Наталії Станіславівни від 16 грудня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №40603, яким звернуто стягнення із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості за Кредитним договором №2001091942601 від 01 серпня 2018 року у розмірі 53221,77 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у лютому 2022 року позивач [PERSON] отримав від приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Кондратюка Р.В. копію виконавчого напису нотаріуса та копію постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса. Ознайомившись із змістом виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Хара Наталії Станіславівни від 16 грудня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №40603, яким звернуто стягнення із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості за Кредитним договором №2001091942601 від 01 серпня 2018 року у розмірі 53221,77 гривень, позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що вчинений із порушенням вимог закону. Зокрема вказує, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості, а також, для вчинення вказаного виконавчого напису нотаріусу не було надано нотаріально посвідченого договору, оскільки кредит позивач отримав на підставі заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а вчинення виконавчого напису на підставі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб чинним законодавством не передбачено. За вказаних обставин просив позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. 06 травня 2022 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак, його представник - адвокат Сивак Т.М. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Від представника відповідача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» Киричук Г.М. на електронну адресу суду надійшла заява про визнання позову, та про повернення позивачу із бюджету 50% судового збору, сплаченого при зверненні до суду зі вказаним позовом. Судом установлено: 16 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Хара Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №40603, яким звернуто стягнення із [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №2001091942601 від 01 серпня 2018 року, укладеним із ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». Строк платежу за кредитни договором настав. Стягнення заборгованості проводиться за період із 30 вересня 2019 року по 29 вересня 2020 року. Сума заборгованості складає 53221,77 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9389,89 гривень; прострочена заборгованість за комісією - 200 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 22953,50 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту - 19503,43 гривень; строкова заборгованість за процентами - 1174,95 гривень. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату в розмірі 250 гривень. 29 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Кондратюком Русланом Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64328533 з примусового виконання виконавчого напису №40603, виданого 16 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» 53471,77 гривень. Як убачається із наданих приватним виконавцем матеріалів, спірний виконавчий напис вчинено на Заяві №2001091942601 на приєднання до Договору комплексного Банківського обслуговування фізичних осіб, з якої убачається, що позивач [PERSON] звернувся до ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» з метою отримання кредитних коштів, зазначивши у вказаній заяві бажаний розмір кредитного ліміту 30 000 гривень. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із статтею 88 Закону України «Про нотаріат», у редакції, чинній на час вчинення спірних правовідносин, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України "Про нотаріат", підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наявних у матеріалах справи документів, неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки відповідачем не надано доказів щодо того, що ним подавалися нотаріусу первинні облікові документи, які б підтверджували заборгованість позивача. Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису письмову вимогу про порушення кредитних зобов`язань. Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд також зауважує на помилковому застосуванні при вчинені виконавчого напису пункту 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Ним визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаний пункт внесено в зміст переліку документів на підставі п.2 «Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662. («Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, суд погоджується з твердженням позивача з приводу безпідставного застосування нотаріусом пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в редакції, що визначали перелік документів у стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Докази на підтвердження того, що відповідачем подавався приватному нотаріусу нотаріально посвідчений кредитний договір у матеріалах цивільної справи відсутні. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначені обставини в сукупності вказують на недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу-Хара Н.С. вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису від 16 грудня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №40603, яким звернуто стягнення із [PERSON] на користь АТ«ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості за кредитним договором №2001091942601 від 01 серпня 2018 року в сумі 53221,77 гривень. Відтак, позовні вимоги про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає до виконання є підставними та підлягають до задоволення. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Разом із цим, частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За вказаних обставин, зважаючи на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 744,30 гривень та 50 відсотків судового збору у сумі 744,30 гривень - повернути позивачеві із державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved