Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

04 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що 24.02.2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області, про що зроблений актовий запис № 1. Спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2015 року, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. 14.02.2022 року, ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зв`язку із введенням на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», територіальна підсудність судових справ Куликівського районного суду Чернігівської області була змінена. Справу було знято з розгляду. Розпорядженням голови Верховного Суду від 04.05.2022 року №27/0/9-22 з 05 травня 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ. Справу призначено до судового розгляду на 16.05.2022. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримує. Відповідач через канцелярію суду подав заяву, в якій вказує про повне визнання ним позову. Просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 24.02.2009 року виконкомом Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області (а.с. 7). Як вбачається з доводів позивача, сторони не знайшли взаєморозуміння між собою та фактично припинили шлюбні стосунки та проживають окремо. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Дані обставини відповідачем не заперечуються. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 56 СК України передбачає право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що на даний час шлюб носить формальний характер, сторони разом не проживають, не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю, заперечують проти надання часу на примирення, суд приходить до висновку про позовна заява підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу змінити своє прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Позивачем під час подання позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.2444851746.1 від 04.02.2022 року. Відповідно до ст. У зв`язку із визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved