Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 22 жовтня 2015 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 564. У шлюбі у них народилась одна дочка, [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що разом з чоловіком не проживають спільним життям, у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та не ведуть спільного господарства. Стверджує, що збереження сімї є неможливим та недоцільним. Спору про виховання дитини не має. Просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 08.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити. Пояснила, що збереження сім`ї є неможливим, оскільки з чоловіком не проживають спільним життям з жовтня 2021 року, він проживає в м. Ужгороді та не ведуть спільного господарства. До сім`ї відповідач ставився несерйозно та не відповідально, сім`ю матеріально не забезпечував та зловживав азартними іграми. Стверджує, що збереження сімї є неможливим та недоцільним. Спору про виховання дитини не має. Наданий строк для примирення позитивного результату не дав. Просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується наданою ним в судовому засідання 02 березня 2022 року розпискою, на розгляд справи не з`явився та причину неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2015 року між сторонами укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 22.10.2015 року зареєстрованим у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 564. Від шлюбу сторони мають дочку, [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають більше півроку. Відповідач після наданого за якого клопотанням строку на примирення, в судове засідання з`явитися не виявив бажання. Сторони не примирилися та продовжують проживати окремо один від другого. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дитини, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved