Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу.Свої вимоги мотивувала тим, що 23 січня 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Даний шлюб було зареєстровано у виконкомі Добрянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області у книзі реєстрації шлюбів за актовим записом № 3. Від шлюбу мають трьох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .За останній період шлюбу з відповідачем у них виникали постійні конфлікти, сварки і їхні сімейні стосунки були припинені досить тривалий час, адже близько одного року проживають окремо. Спільне господарство не ведуть, спільного сімейного бюджету не мають, між ними немає почуття любові та поваги, без чого не може повноцінно існувати жоден шлюб і очевидним є стійкий розлад подружніх стосунків. Протягом останнього часу вона намагалася зберегти їхні шлюбні стосунки, однак позитивних результатів це не дало. За наведених обставин, оскільки їх з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, примирення та збереження сім`ї є неможливим, просить шлюб укладений між ними розірвати. 22 грудня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. 25 січня 2022 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області, за клопотання відповідача, призначено подружжю строк для примирення терміном на три місяці, а провадження в справі зупинено. 06 травня 2022 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, згідно поданої представником позивачки заяви, просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять шлюб розірвати. В судове засідання відповідач також не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, за таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 23 січня 2007 року у виконкомі Добрянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом № 3 (а.с.9). Від даного шлюбу мають трьох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.10-12). Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать про те, що сімейне життя у сторін не склалося, між ними втрачено взаєморозуміння, а розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, оскільки разом не проживають. За наданий термін для примирення сторони не примирились та кожний з них живе своїм життям. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved