Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

У грудні 2021 року позивачі Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради звернулись до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна. Позов мотивований тим, що 15.06.2018 року між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради та гр. [PERSON] був укладений договір оренди нерухомого майна № 266-ДРА/18, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпро. Відповідно до умов договору оренди, орендар передав, а орендодавець прийняв у строкове, платне користування комунальне нерухоме майно нежитлові приміщення, загальною площею 75,3 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS] . Частиною третьою ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар зобов`язаний вносити оренду плату своєчасно і в повному обсязі. В порушення умов укладеного договору оренди та ст. 526 ЦК України відповідач не сплатив орендну плату у встановленому розмірі. Відповідно до стану надходження орендної плати заборгованість відповідача перед міським бюджетом за період з 16.06.2018 року по 27.11.2019 року становить 12\~032, 01 коп. Відповідно до розрахунку з орендної плати заборгованість відповідача перед балансоутримувачем за період з 15.06.2018 року по 26.11.2019 року становить 4\~241, 77 грн. Відповідно до розрахунку пеня перед орендодавцем складає 412, 17 грн. та пеня перед балансоутримувачем складає 262, 53 грн. З урахуванням наведеного, позивачі просять суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість з орендної плати та судовий збір. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У зв`язку із закінченням строку відрядження судді Лукінової К.С. справа згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 16.02.2022 року, передана судді Кондрашову І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2022 року справа прийнята в провадження судді Кондрашова І.А. Представник позивача надав заяву, відповідно до якої просив провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. За змістом ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на те, що відповідач не надав відзиву на позовну заяву, не з`явився в судове засідання без поважних причин (без повідомлення причин неявки), суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 15.06.2018 року між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради та гр. [PERSON] (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна № 266-ДРА/18. Відповідно до п. 1.1. договору оренди, з метою ефективного використання комунального майна, Орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.2007 року № 41/11 із змінами та доповненнями, передає, а Орендар приймає у строкове, платне користування комунальне нерухоме майно нежитлові приміщення, загальною площею 75, 3 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на першому поверсі 2-поверхового будинку, для розміщення суб`єкту господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення (перукарня) 42, 1 кв.м. та суб`єкту господарювання, що здійснює туроператорську та турагентську діяльність 33.2 кв.м. Відповідно до п. 5.2. договору, Орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату за весь час фактичного використання об`єкту оренди до дати підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди, включно. Згідно акту-приймання передачі, об`єкт оренди був переданий відповідачу 15 червня 2018 року (а.с. 15). У пункті 3.2. договору закріплено, що розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору, становить 5\~300, 53 грн. без ПДВ (базова за травень місяць 2018 року). Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для \~здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з положеннями ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач не сплачував орендну плату у встановленому порядку та розмірі. Так, згідно розрахунку заборгованості станом на 07.07.2020 року, заборгованість гр. [PERSON] з орендної плати за період з 15.06.2018 року по 13.06.2021 року складає 12\~032, 01 грн. Відповідачем документів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачами в повному обсязі, або спростували доводи останніх, суду не надано. Згідно ст.\~ст.\~626,\~628\~ЦК України\~договором є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків.\~\~Зміст договору\~становлять умови\~(пункти),\~визначені на\~розсуд сторін\~і погоджені\~ними,\~та умови,\~які є\~обов`язковими\~відповідно до\~актів цивільного\~законодавства. В силу ст. ст.\~526,\~527 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачів про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з 16.06.2018 року по 27.11.2019 року, у розмірі 12\~032, 01 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, позивачі просили суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 412, 17 грн. на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради та пеню у розмірі 262, 53 грн. на користь Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради. У відповідності до приписів\~ ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. В\~ ст. 549 ЦК України\~ встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 9.2. договору оренди, за несвоєчасну сплату орендної плати Орендар зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу у співвідношенні, визначеному у п. 3.3. цього Договору. Встановлення сторонами у договорі відповідальності за невиконання грошового зобов`язання у виді пені відповідає\~ ст. 551 ЦК України\~ та вимогам ст. ст. 1,\~3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», яким передбачено, що пеня встановлюється у договорі між сторонами, а при сплаті пені її розмір не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла в період нарахування. Враховуючи наведені норми та те, що сторонами за взаємною згодою визначено саме такі умови договору, що прямо не заборонено чинним законодавством, і є реалізацією вільного волевиявлення сторін під час визначення умов договору, суд приходить до висновку про наявність підстав для нарахування \~пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за невиконання орендарем обов`язку щодо вчасної сплати орендних платежів за фактичне користування майном. \~ Зазначена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 26.07.2018 року у справі № 925/1358/17. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Приймаючи до уваги вищезазначене, суд вважає розмір пені, що нарахована позивачами, обґрунтованим, тому зазначені суми пені підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~102, 00 грн. на кожного позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved