Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

1. Описова частина 03.08.2021 [PERSON] звернувся з позовною заявою, у якій, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.95-99), просить: - визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18.06.2019 № 6-1762/14-19-СГ "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність", акта приймання -передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 18.06.2018 в частині земельної ділянки площею 17, 800 га (№3 у додатку до акта від 18.06.2018) кадастровий номер 1820880300:04:000:0693, яка розташована за межами населених пунктів на території Райгородської об`єднаної територіальної громади Бердичівського району Житомирської області; - скасувати державну реєстрацію права комунальної власності та запису про реєстрацію права комунальної власності Райгородської сільської ради Бердичівського району Житомирської області на земельну ділянку площею 17, 800 га кадастровий номер 1820880300:04:000:0693, яке було зареєстроване 09.09.2019, реєстраційний № 1913338818208. Виклад позиції позивача, заперечень відповідачів Уточнена позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що він є власником земельної ділянки площею 5,7324 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю (IV-ЖТ № 003464). Даний акт ним було отримано після виділу в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) на підставі рішення Буряківської сільської ради від 14.03.2000 для ведення товарно - сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстрований в книзі записів Державних актів на право власності на землю за № 2. Земельна ділянка має порядковий номер № 363. У Державному акті не зазначено кадастровий номер земельної ділянки. У 2020 році, з метою присвоєння кадастрового номеру вищевказаній земельній ділянці, та проведення її державної реєстрації, він звернувся до ФОП [PERSON] із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка нині розташовується за адресою: Житомирська обл., Бердичівський р-н, Райгородоцька (Буряківська) сільська рада. Після виготовлення технічної документації із землеустрою, 02.06.2021 він отримав рішення № РВ-7401735042021 від державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Варвинському районі про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з тих підстав, що в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, розташовується інша земельна ділянка або її частина. Ділянка із кадастровим номером 1820880300:04:000:0693 співпадає із площею ділянки, яку передбачається зареєструвати на 96,9775 %. Після отримання вище вказаної відмови ним було з`ясовано, що Райгородоцькій сільській раді Бердичівського району Житомирської області було передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 850,4539 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Райгородоцької сільської об`єднаної територіальної громади бердичівського району Житомирської області, згідно із актом приймання. Таким чином, він не має можливості присвоїти кадастровий номер та зареєструвати своє право власності на земельну ділянку. Починаючи із 2000 року, тобто із моменту розпаювання і отримання у власність зазначеної земельної ділянки він її постійно обробляв і нею користувався. Вважає, що накладення меж належної йому земельної ділянки у Національній кадастровій системі із земельною ділянкою (площа співпадіння 96,9775%), яка міститься у ній (системі) та якій (земельній ділянці) присвоєно кадастровий номер 1820880300:04:000:0693 - свідчить про протиправність дій державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо реєстрації такої земельної ділянки та її незаконне формування з відкриттям Поземельної книги, оскільки в результаті здійснення такої реєстрації у Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку на території сформованої ще у 2000 році земельної ділянки площею 5,7324 га, що перебуває у його власності. 02.02.2022 на адресу суду надійшов відзив відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Житомирський області, у якому представник відповідача [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Рішення про передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальному власність об`єднаних територіальних громад прийнято Кабінетом Міністрів України. Держгеокадастру доручено розпочати з 01.02.2018 здійснювати таку передачу земельних ділянок. Якщо земельні ділянки не сформовані, Держгеокадастру доручено їх формування шляхом інвентаризації. Спірна земельна ділянка не знаходилась у постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій, не була сформована відповідно до вимог чинного на момент її передачі у користування законодавства, тому відповідачем було правомірно проінвентаризовано земельну ділянку з кадастровим номером 1820880300:04:000:0693. У даному випадку має місце оскарження ненормативного правового акту індивідуального характеру, який вичерпав свою дію у момент видання, стосується виключно особи, якій наданий, тобто Райгородоцькій сільській раді. Скасування наказу не породжує наслідків для позивача, оскільки право власності земельною ділянкою за ними не припинялося (а.с.110-114). Сільський голова Райгородоцької сільської\~ради Бердичівського\~району М. Самчик на адресу суду спрямував письмові пояснення, згідно яких спірну земельну ділянку було проінвентаризовано відповідачем та передано у комунальну власність Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області. У п.3 Додатка до акту - передачі земельної ділянки не встановлено обтяження речових прав та відсутні обмеження у її використанні. 09.09.2019 Райгородоцькою сільською радою Бердичівського району було зареєстровано речове право комунальної власності на вказану земельну ділянку. На дату реєстрації права комунальної власності Райгородоцька сільська\~рада Бердичівського\~району не володіла інформацією про наявність у позивача Державного акту на право приватної власності на землю, яка входить в межі даної комунальної земельної ділянки. Буряківська сільська рада не передавала примірники книг записів державних актів на право приватної власності на землю, тому про співпадіння земель приватної та комунальної власності стало відомо після розроблення позивачем технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.53,54). Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 20.09.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження, залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог - Райгородоцьку сільську раду Бердичівського району Житомирської області(а.с. 49). Ухвалою від 19.11.2021 у справі прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] у цивільній справі № 274/5073/21 за його позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирський області, Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської\~області про скасування державної реєстрації, та права комунальної власності земельної ділянки (а.с.85). Ухвалою від 14.01.2022 у справі прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] у цивільній справі № 274/5073/21 за його позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирський області, Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації та запису про реєстрацію права комунальної власності земельної ділянки (а.с.102). Ухвалою суду від 04.02.2022 у справі закрито підготовче провадження (а.с. 118). Сторони в судове засідання не прибули, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] на адресу суду спрямувала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Житомирський області у матеріалах справи міститься заява, в якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає. Від представника відповідача Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області у матеріалах справи міститься заява, в якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності у зв`язку з відсутністю заперечень проти позову. 2.Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю (IV-ЖТ № 003464), на підставі рішення Буряківської сільської ради від 14.03.2000 передано у приватну власність для ведення сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 5,7324 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Буряківської сільської ради. Акт зареєстрований в книзі записів Державних актів на право власності на землю за № 2 (а.с.10). Згідно договору № 68/20 від 18.05.2020, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю (IV-ЖТ № 003464) було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки загальною площею 5,7324 га в натурі (на місцевості), яка розташовується за адресою: Житомирська обл.., Бердичівський р-н, Райгородоцька сільська рада (а.с.19-41). Згідно довідки № 01-16/115 від 29.06.2015, виданої Буряківським старостинським округом №2 Райгородоцької сільської ради, [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю належить земельна ділянка № [NUMBER] площею 5,7324 га, яка розташована на території Буряківської сільської ради для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с.16). Рішенням № РВ-7401735042021 від 02.06.2021 державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Варвинському районі відмовлено [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з тих підстав, що розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати розташовується інша земельна ділянка або її частина. Ділянка із кадастровим номером 1820880300:04:000:0693 співпадає із площею ділянки, яку передбачається зареєструвати на 96,9775 %. (а.с.11, 12) Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18.06.2019 року № 6-1762/14-19-СГ «Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність» було передано Райгородоцькій сільській раді Бердичівського району Житомирської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 850,4539 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, згідно із актом приймання. У додатку від 18.06.2019 року під порядковим номером №3 і вказана земельна ділянка із кадастровим номером 1820880300:04:000:0693, площею 17,800 га із цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення (а.с.13-15). Відповідно до витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності зареєстроване право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 1820880300:04:000:0693, площею 17,800 га із цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення за Райгородоцькою сільською радою Бердичівського району Житомирської області (а.с.55). Норми права, які застосував суд\~ Згідно ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України (в редакції від 05.05.1993), чинній на час передачі позивачу земельної ділянки та видачі державного акту, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 9, 10, 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України (№2768-ІІІ від 25.10.2001) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Згідно з ч. 5 ст. 83 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: передачі їм земель державної власності; відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; прийняття спадщини або переходу в їхню власність земельних ділянок, визнаних судом відумерлою спадщиною; придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншим цивільно-правовими угодами; виникнення інших підстав, передбачених законом. Відповідно до частини п`ятої ст. 116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідно до підпунктів «а», «б» ч.1 ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки. Згідно зі ст.152 ЗК України (№2768-ІІІ від 25.10.2001) держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно зі ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 3 вказаного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 №43, державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що ведеться книга записів реєстрації державних актів. Порядок ведення книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі встановлюється наказом Держкомзему України". Постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 № 449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» було затверджено форму державного акта на право власності на земельну ділянку. Видавалися державні акти вказаного зразка державними органами земельних ресурсів при місцевих державних адміністраціях або органах місцевого самоврядування, підписувались головою місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, а також начальником державного органу земельних ресурсів. Статтею 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. З 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними ( ч.ч. 2, 9, 10 Розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр»). Зідно із пунктом 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно з ст. 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Оцінка аргументів сторін, висновки суду Судом встановлено, що документ, яким [PERSON] посвідчено право власності на земельну ділянку (державний акт на право власності на земельну ділянку IV-ЖТ № 003464), виданий відповідно до законодавства, яке діяло раніше, є дійсним та залишається чинним. Земельну ділянку з кадастровим номером 1820880300:04:000:0693 було сформовано за рахунок земельної ділянки площею 5,7324 га, власником якої є [PERSON] на підставі державного акта серії IV-ЖТ № 003464. Таким чином, у Райгородської об`єднаної територіальної громади Бердичівського району Житомирської області були відсутні правові підстави для набуття права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1820880300:04:000:0693, так як земельна ділянка розташована у її межах, площею 5,7324 га належить [PERSON] на праві власності. З урахуванням вимог ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України та 19 Конституції України, Головне управління Держгеокадастру у Житомирської області мало б можливість розпорядитись спірною земельною ділянкою виключно після припинення у встановленому чинним законодавством порядку права власності на неї, що належить позивачу. Водночас, право власності позивача на земельну ділянку площею 5,7324 га припинено не було. За таких обставини, слід визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18.06.2019 № 6-1762/14-19-СГ "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність", акта приймання -передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 18.06.2018, в частині земельної ділянки, площею 17, 800 га (№3 у додатку до акта від 18.06.2018) кадастровий номер 1820880300:04:000:0693, яка розташована за межами населених пунктів на території Райгородської об`єднаної територіальної громади Бердичівського району Житомирської області та скасувати державну реєстрацію цієї земельної ділянки. Розподіл судових витрат Відповідно до статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1816 гривень належить стягнути із відповідачів в рівних частках на користь позивача, тобто по 908 грн із кожного.

Outcome: approved