Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

25.05.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал», відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому позивач, з урахування уточненої редакції позовної заяви від 22.07.2021 року, просить суд: - визнати виконавчий напис від 12.03.2021 року № 6104 щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості у розмірі 18679,80 грн, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, таким, що не підлягає виконанню; - стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь позивача судові витрати за подання позовної заяви; - стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2800,00 грн. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахування уточненої редакції позовної заяви від 22.07.2021 року, позивач зазначила, що вона вважає спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, бо вчинений він з численними порушеннями законодавства. Так, позивач вважає, що сума заборгованості у розмірі 18679,80 грн є повністю необґрунтованою та нічим не підтвердженою, а нотаріус, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, всупереч вимогам чинного законодавства не врахувала та не перевірила факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, стягнула заборгованість, право вимоги за якою закінчилось, чим порушила положення ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Також позивач зауважує, що виконавчий напис може бути вчинено лише, коли стягувачем подані документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Недотримання цих правил є перешкодою для вчинення виконавчого напису. Відповідач не надав приватному нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, кредитний договір на підтвердження факту оплати або неналежної оплати. Тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, заявлений до стягнення, є безспірним. Також позивач стверджує, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, не надав достатніх та належних доказів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. З огляду на викладене вище, позивач звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідач у встановлений судом строк надав суду відзив на позовну заяву від 03.08.2021 року, заперечуючи проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень проти задоволення позовних вимог відповідач зазначив, що він вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі. Так, за твердженнями відповідача, станом на 29.07.2021 року договір факторингу № 20200820-К від 20.08.2020 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не був визнаний недійсним в судовому порядку, а відповідно залишається правомірним та таким, що встановлює для ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги до [PERSON] заборгованості за договором позики № 1917710-1-1-135509 від 26.02.2019 року на загальну суму 18679,80 грн. Відповідач вважає, що на момент вчинення спірного виконавчого напису боржник - [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за договором позики, а позивач не довела порушення, невизнання або оспорювання її прав внаслідок вчинення виконавчого напису, що є підставою для їх захисту відповідно до вимог чинного законодавства, не спростувала факт існування заборгованості за договором позики № 1917710-1-1-135509 від 26.02.2019 року на загальну суму 18679,80 грн. Таким чином, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . З приводу вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2800,00 грн, відповідач зазначив, що позивач не надала суду доказів понесення витрат на правову допомогу, не підтвердила реальність таких витрат та співмірність виконання адвокатом робіт, а саме не надала суду: договір на правову допомогу, розрахунок витрат на правову допомогу, платіжні документи на оплату послуг на правову допомогу. Таким чином, на думку відповідача, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимоги про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Не погодившись з твердженнями відповідача, позивач 21.09.2021 року подала до суду відповідь на відзив, в якому вона виклала підстави, з яких вважає спірний виконаний напис таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, які викладені вище. Крім того, позивач зазначила, що вона не укладала жодних договорів з ТОВ «ФК «Профіт Капітал», не отримувала матеріалів нотаріальної справи. Треті особи у встановлений судом строк не подали до суду письмових пояснень по суті спору. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04.06.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи; відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 01.07.2021 року було задоволено заяву позивача - [PERSON] про забезпечення позову в цивільній справі та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни від 12.03.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6104, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості у розмірі 18679,80 грн, в межах виконавчого провадження № 65297471, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною. Ухвалою суду від 28.12.2021 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни матеріали нотаріальної справи, а саме: документи, які підтверджують безспірність вимог стягувача та на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 12.03.2021 року № 6104 та відкрито виконавче провадження № 65297471. У судове засідання, призначене на 19.05.2022 року, учасники справи не з`явились. Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, проте разом з відзивом на позов подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа - приватний виконавець подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа - приватний нотаріус у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. З огляду на положення ст. ст. 128, 211, 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, що містяться в матеріалах справи. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», код ЄДРПОУ 39992082, (фактор), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза», код ЄДРПОУ 41762679, (клієнт), був укладений договір факторингу № 20200820-К, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 1917710-1-1-135509 від 26.02.2019 року, боржник - [PERSON] , а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених у договорі. 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6104, щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка є боржником за кредитним договором № 1917710-1-1-135509 від 26.02.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА», код ЄДРПОУ 41940643, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 20200430-К від 30.04.2020 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза», код ЄДРПОУ 41762679, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 20200820-К від 20.08.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», код ЄДРПОУ 41940643, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», код ЄДРПОУ 41940643, заборгованості у загальному розмірі 18679,80 грн; стягнення заборгованості проводиться за період з 21.08.2020 року по 06.01.2021 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни від 27.04.2021 року, ВП № 65297471, було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 6104, виданого 12.03.2021 року, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», код ЄДРПОУ 41940643, заборгованості у загальному розмірі 18679,80 грн. На підтвердження факту понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надала суду копії: квитанції від 18.05.2021 року № 0.0.2129204348.1 про сплату за надані юридичні послуги за договором № 23/1 у розмірі 2800,00 грн, акту виконаних робіт за договором про надання адвокатських послуг № 23/1 від 17.05.2021 року, ордера серії ДН № 127373 від 22.07.2021 року, виданого підставі договору про надання правово допомоги № 23/1 від 17.05.2021 року, адвокат Солодовников Андрій Вікторович, Адвокатське об`єднання «Захист». Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 12.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрованого в реєстрі за № 6104, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості у загальному розмірі 18679,80 грн. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.05.2020 року, справа № 320/7932/16-ц, Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, у подібних правовідносинах, а також Верховного Суду України, викладеною в постанові від 05.07.2017 року, справа № 6-887цс17, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що для нотаріуса підтверджується формальними ознаками: наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року, справа № 310/9293/15-ц, зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частин 5, 6 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Частинами 1, 2, 3 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і в заємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі дока зам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що відповідач не довів того факту, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису позивач мала безспірну кредитну заборгованість саме такого розміру, який зазначений у виконавчому написі станом на час його вчинення. З-поміж іншого, твердження відповідача спростовуються також тим, що відповідачем не доведено того, що під час вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від позивача як боржника первинні документи щодо погашення ним кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), враховуючи, що позивач заперечує розмір заборгованості, вказаний у спірному виконавчому написі, та факт укладення кредитного договору. Також з наявних в матеріалах справи письмових доказів не встановлено чи дійсно на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису кредитна заборгованість позивача була саме такого розміру, який зазначений у виконавчому написі. При цьому відповідачем не було доведено факту направлення на адресу позивача та отримання ним вимоги про сплату наявної кредитної заборгованості, надання її нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Отже, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача, та відповідач не довів суду безспірність розміру кредитної заборгованості, зазначеної нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі. Своєю чергою, позивач звернулась до суду після вчинення виконавчого напису нотаріуса та заперечує наявність боргу у вказаному у ньому розмірі. Це є достатньою правовою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Таким чином, позовна вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 12.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрованого в реєстрі за № 6104, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості у загальному розмірі 18679,80 грн, - є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Відповідно до частини 1, частини 2, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень частин 1 - 6 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частин 2, 3, 4, 8 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз викладених вище норм ЦПК України вказує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно з пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Аналіз викладених вище положень визначає, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються: складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Суд бере до уваги те, що для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Верховного Суду від 02.10.2019 року, справа № 815/1479/18, додаткова постанова Верховного Суду від 05.09.2019 року, справа № 826/841/17, додаткова постанова Верховного Суду від 06.03.2019 року, справа № 922/1163/18). З урахуванням положень частини 4 статті 263 ЦПК України, суд бере до уваги вказані правові висновки Верховного Суду. Так, як видно з наданих позивачем письмових доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 2800,00 грн, позивачу були надані адвокатські послуги адвокатом Солодовниковим А.В., Адвокатське об`єднання «Захист», ордер серії ДН № 127373 від 22.07.2021 року, виданого підставі договору про надання правової допомоги № 23/1 від 17.05.2021 року. Також суд бере до уваги те, що позивач надала суду копію квитанції від 18.05.2021 року № 0.0.2129204348.1 про сплату за надані юридичні послуги за договором № 23/1 у розмірі 2800,00 грн, акт виконаних робіт за договором про надання адвокатських послуг № 23/1 від 17.05.2021 року, якими підтвердила надання їй професійної правничої допомоги у розмірі 2800,00 грн. З огляду на встановлені судом обставини справи, докази, надані позивачем на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що розмір понесених судових витрат у загальній сумі 2800,00 грн відповідає критеріям співмірності, розумності та пропорційності, та є доведеним. Тому, з урахуванням викладеного, та того, що позов задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: судові витрати зі сплати судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн, та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн, у загальному розмірі 1362,00 грн, та витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 2800,00 грн. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю, а саме: слід визнати виконавчий напис від 12.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за № 6104, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості у загальному розмірі 18679,80 грн, таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн, у загальному розмірі 1362,00 грн, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2800,00 грн.

Outcome: approved