Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

У травні 2022 року заявник [PERSON] , звернулась до сулу з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій прохала встановити факт постійного проживання громадянки України [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , із померлою [INFO] рідною [PERSON] , актовий запис про смерть №450, у період з вересня 2011 року по [INFO] включно - на час відкриття спадщини, за адресою [ADDRESS] , встановити факт що [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] є рідною дочкою [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , актовий запис про смерть №450, а [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] є рідною онукою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , актовий запис про смерть №450. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явились, але надала на адресу суду заяву в яких прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляду справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що [INFO] померла рідна бабуся заявниці [PERSON] . Факт її смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яке видане Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Полтавській області від 13 жовтня 2013 року, відповідний актовий запис №450. Перед смертю бабуся заявниці була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] . Це квартира належала померлій на підставі права приватної власності. В заяві заявницею вказано, що 2011 році остання вийшла заміж та стала проживати з бабусею у її квартирі разом із своїм чоловіком, а [INFO] у нас народилася донька. Останні роки життя бабуся заявниці , [PERSON] хворіла та не могла обійтися без сторонньої допомоги, оскільки вже була людиною похилого віку, тому ми і проживала разом з неюдо дня її смерті -до [INFO] і після бабусиної смерті, до цього часу ми також проживаємо в цій же квартирі [ADDRESS] , всією сім`єю. За час їх спільного проживання заявниця доглядала свою восьмидесятирічну бабусю, сплачувала за її лікування та після смерті поховала. Після смерті моєї бабусі, залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] , яке належало померлій. Відповідно до заповіту, який бабуся залишила за життя, як свою останню волю,«все моє майно, яке буде належати мені на день моєї смерті , де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати мені за законом на день моєї смерті та що згідно законодавства України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків заповідаю, в тому числі належну мені на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] заповідаю - [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. (адреса м. Полтава, вул. Старий Поділ, 3). Отже згідно тексту заповіту єдиним спадкоємцем всього майна померлої є заявниця, [PERSON] , яка є рідною внучкою [PERSON] . В підтвердження цього заявницею надано своє свідоцтво про народження своє та матері, яка є дочкою померлої [PERSON] . У травні 2022 року, заявниця звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. із заявою для прийняття спадщини та видачі мені свідоцтва про право на спадщину. Однак, письмовою відповіддю приватний нотаріус Дробітько В.В., повідомила, що заявниця, у визначений законом термін не подала заяву про прийняття спадщини і нотаріус не має можливості видати мені свідоцтво про право на спадщину. Також в цій відповіді повідомлено, що з тексту заяви [PERSON] не вбачається доказів мого проживання разом з матір`ю на час відкриття спадщини, тому заявниця була змушена звернутися до суду. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини» Також згідно із роз`яснень п. 2 вищевказаної Постанови від 30.05.2008 № 7 : « Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Вищевказана правова позиція узгоджується із судовою практикою, а саме Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/2102/19-ц, де зазначено, що Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, факт проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується Актом обстеження майна, який підсьтверджує, що я з сім`єю та бабуся [PERSON] постійно проживали за однією адресою з 01 вересня 2011 року по [INFO], тобто по день її смерті. Даний Акт підписали наші сусіди по будинку, які також так постійно проживають та можуть підтвердити факт проживання заявниці та спадкодавця на день її смерті. Отже, заявниця та її бабуся [PERSON] фактично постійно проживали разом з вересня 2011 року по [INFO] року за адресою [ADDRESS] . Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважаю що [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлої [INFO] [PERSON] . . Також згідно свідоцтва про народження мами заявниці [PERSON] , а графі «мати» вказана [PERSON] . Далі бабуся та мама заявниці змінювали свої прізвища коли виходили заміж або розлучалися, а саме: мати [PERSON] - при народженні, потім одружилася з батьком заявниці та змінила прізвище на « [PERSON] » та стала [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Бабуся заявниці [PERSON] , в своєму свідоцтві про народження від 15.06.1954 року, записана як « [PERSON] », оскільки дане свідоцтво про народження написано на російській мові в подальшому під час перекладу її по-батькові на українську мову в усіх її наступних документах, вона записана як « [PERSON] », а саме: свідоцтво про припинення одруження від 28.02.1967 року записана як « [PERSON] », в свідоцтво про смерть записана як « [PERSON] », в її заповіті від 16.09.2015 року записана як « [PERSON] », в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру особі записана як « [PERSON] » та в паспорті громадянина України також записана « [PERSON] », оскільки паспорт перевірявся нотаріусом перед посвідченням заповіту, в договорі купівлі-продажу квартири від 19.05.2000 року записана власником квартири [ADDRESS] та має по-батькові « [PERSON] ». Таким чином, заявниця [PERSON] , [INFO] , є рідною дочкою [PERSON] , [INFO] та я є онукою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Родинні відносини між заявником, відповідачем і померлою підтверджуються наступними доказами: -свідоцтвом про народження відповідача ( мами заявниці ), -свідоцтво про одруження моїх батьків, -свідоцтвом про народження [PERSON] , -свідоцтво про народження [PERSON] ,(бабусі заявниці), -свідоцтво про розірвання шлюбу батьків заявниці , -свідоцтво про припинення одруження бабусі, де вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За статтею 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.315 ЦК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення є законною та обґрунтованою. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved