Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

29.10.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 22.01.2011 року по 05.12.2014 рік перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилася донька [PERSON] 11.06.2011 року. На прохання відповідачки позивачем було надано автомобіль Хюндай Туксон, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] , разом з технічним паспортом, для відвезення доньки на змагання. Однак, до цього часу відповідачем автомобіль не повернуто. Позивач звернувся із відповідною заявою до відділку поліції та прокуратури з метою повернення йому транспортного засобу але отримав відповідь про відсутність в діях відповідача кримінального чи адміністративного правопорушення та наявні цивільно-правові відносини. В зв`язку з чим вимушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 29.12.2021 року Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] та позовні вимоги об`єднані в одне провадження з первісним позовом [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні 24.05.2022 року від [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, а саме уточнення марки та номер автомобіля, який належить позивачу та який останній просить витребувати у [PERSON] . В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві та просили їх задовольнити. Не заперечували проти позовних вимог за зустрічним позовом в частині повернення автомобіля, який належить [PERSON] також, подано заяву в порядку ст.114 ЦПК України про надання доказів щодо відшкодування витрат пов`язаних з розглядом справи. В судовому засіданні відповідач та її представник проти позову [PERSON] не заперечували однак, зазначили, що автомобіль, який перебуває у користуванні позивача та який належить [PERSON] , на час передавання його в користування [PERSON] мав справний технічний стан та мав в наявності газову установку, а тому, просять повернути вказаний автомобіль в технічно-справному стані. Судові витрати покласти на [PERSON] . Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 13 ЦПК України, передбачено що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2011 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . За рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2014 року даний шлюб було розірвано. Прізвище [PERSON] було повернуто на дошлюбне «Мошковська». Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки КІА CERATO [NUMBER] власником автомобіля є [PERSON] . Автомобіль марки HYUNDAI моделі TUCSON, [NUMBER] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить [PERSON] . Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15 зроблено висновок, що "витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. До того ж одна з умов застосування віндикаційного позову - відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки в такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів". Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 37 - 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18) зроблено висновок, що "предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду". У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2018 року у справі № 703/5364/15-ц (провадження № 61-4812св18) вказано, що "застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. При розгляді\~справи судом\~встановлено,\~що на час розгляду справи позивач [PERSON] надав автомобіль марки КІА CERATO [NUMBER] , який належить йому в користування [PERSON] , а [PERSON] передала автомобіль марки HYUNDAI моделі TUCSON, [NUMBER] , який належить їй в користування [PERSON] . На час розгляду справи в судовому засіданні сторони підтвердили та погодилися з даними фактами і не заперечували проти позовних вимог. Також, підтверджено факт про наявність та перебування вказаних автомобілів у сторін. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Разом з тим, сторонами не надано належних доказів, щодо підтвердження про технічний стан автомобілів на час передачі їх в користування, що унеможливлює суд перевірити їх належність технічно-справному стані, а тому в цій частині позовні вимоги первинного позову та позовні вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Таким чином\~з відповідача\~за зустрічним\~позовом [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь [PERSON] в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial