Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою у якій просить суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 його заробітку до досягнення позивачем 23 років або до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] є сином відповідача. Шлюб між батьками позивача розірвано, після розлучення батьків позивач проживав з матір`ю. З вересня 2021 року позивач навчається у Національному університеті «Києво-Могилянська академія» на факультеті інформатики за спеціальністю «інженерія програмного забезпечення» на контрактній основі. Батьки позивача працюють на ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом». Навчаючись на стаціонарній формі навчання позивач не має джерел для власного утримання. Відповідачем 04 квітня 2022 року подано відзив на позовну заяву у якому зазначено, що сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному в позовних вимогах [PERSON] відповідач не має змоги, оскільки на його утриманні перебуває 2-річна донька, дружина та її син від попереднього шлюбу. Від першого шлюбу відповідач має не лише сина, а й доньку, на утримання якої сплачує аліменти. Вказує, що має непрацездатних батьків, які перенесли складні онкологічні захворювання і на постійній основі потребують його фінансової допомоги. Відповідач сплачує послуги доглядальниці для батька, купує батькам продукти харчування та інші необхідні у побуті речі. Стверджує, що сумісний дохід матері позивача та її чоловіка дає їм фінансову можливість утримувати спільно з відповідачем неповнолітню доньку [PERSON] , доньку [PERSON] та [PERSON] , а також брати участь у рівній з ним мірі в утриманні сина, який продовжує навчання. Враховуючи матеріальні можливості та витрати, які відповідач несе щомісячно, повністю утримуючи дружину, двох доньок, сина дружини від попереднього шлюбу, а також хворих літніх батьків, відповідач погоджується сплачувати навчання позивача та його проживання у гуртожитку, тобто 5 000 грн. щомісячно. Просить у задоволенні позовної заяви відмовити. Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 5 000 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] 23-х років або до закінчення ним навчання. Ухвалою суду від 04 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Залучено до участі у справі [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. [PERSON] надала до суду пояснення у яких зазначає, що у березні 2016 року Кузнецовським міським судом Рівненської області винесено рішення, яким шлюб між нею та відповідачем розірвано, стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання спільних дітей у розмірі 30 % його щомісячного заробітку. Рішення про стягнення аліментів до досягнення позивачем повноліття виконувалось, так як виконавчий лист було скеровано до органів виконавчої служби. Стверджує, що протягом усього часу нею виконувались майнові батьківські зобов`язання щодо утримання дітей у розмірі, що не був меншим ніж 30 % її доходу. Відповідач висловлював небажання здійснювати утримання сина під час «дорогого» навчання, мотивуючи тим, що у нього нова сім`я та нова дочка, яку йому потрібно утримувати. Вказує, що на даний час у неї є майнові зобов`язання щодо трьох її дітей. Обов`язок щодо матеріального утримання сина нею виконується у розмірі, що перевищує 15 % її заробітку. За перший курс навчання позивача нею було сплачено 55 000 грн. Вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Ухвалою суду від 23 березня 2022 року клопотання [PERSON] про проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення. 07 квітня 2022 року до суду надійшло клопотання відповідача у якому він просить витребувати у ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» відомості щодо посади, яку обіймає [PERSON] та щодо заробітної платні за останні півроку, яку вона отримала за місцем своєї роботи; у Головного управління центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості за період з 01 січня 2019 року по теперішній час щодо перетинання державного кордону України [PERSON] , зокрема, щодо кожного факту перетинання цією особою державного кордону України з указанням: дати перетинання державного кордону на в`їзд та виїзд; назви пункту пропуску чи пункту контролю (із зазначенням їх категорії та виду сполучення). Клопотання обґрунтоване тим, що вказана інформація підтвердить обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, а саме наявність у третьої особи можливості участі у рівній із відповідачем мірі утримувати неповнолітнього сина, який продовжує навчання та наявність у неї значного щомісячного доходу та значних особистих витрат на подорожі за кордон. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. 04 квітня 2022 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, з клопотанням про витребування доказів звернувся до суду 07 квітня 2022 року. Враховуючи, що відповідач пропустив строк для подання клопотання про витребування доказів та не заявив про поновлення пропущеного строку разом із вказівкою на причини пропуску строку, клопотання про витребування доказів слід залишити без задоволення. Позивач та третя особа у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. В судовому засіданні представник позивача адвокат Полюхович О.І. уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та з підстав, викладених у позові, просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява у якій він просить суд розглянути клопотання про витребування доказів без його участі та відкласти розгляд справи без визначення наступної дати судового засідання, щонайменше до завершення строку дії воєнного стану в Україні. На момент розгляду справи робота суду не припинена, суд працює у штатному режимі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, подав відзив на позов та докази на обґрунтування позиції по справі, у заяві не вказано конкретних обставин, які могли б перешкоджати йому прийняти участь у судовому засіданні, пов`язаних з введенням воєнного стану на території України. На підставі викладеного, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, заява відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком [PERSON] , [INFO] , зазначений [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 березня 2016 року у справі № 565/187/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3/10 частини його щомісячного заробітку, починаючи з 09 березня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. [PERSON] є студентом 1 року навчання Національного університету «Києво-Могилянська академія», денної форми навчання, 4 рівень акредитації, контракт. Факультет інформатики, спеціальність інженерія програмного забезпечення. Зазначене підтверджується довідкою Національного університету «Києво-Могилянська академія» № 08/22 від 11 січня 2022 року. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги від 13 серпня 2021 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 220 000 грн., вартість освітньої послуги за кожний семестр становить 27 500 грн. Згідно довідки Національного університету «Києво-Могилянська академія» № 49 від 23 лютого 2022 року [PERSON] проживає в гуртожитку за адресою [ADDRESS] . За гуртожиток сплачено 5 840 грн. [PERSON] сплатила 55 000 грн. 00 коп. за навчання [PERSON] , що підтверджується квитанціями № 77 від 16 серпня 2021 року та № 213 від 20 грудня 2021 року. 18 травня 2019 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі народилась [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про здійснення відрахування та виплати ВП РАЕС ДП НАЕК «Енергоатом» за період з 01 січня 2021 року по 30 грудня 2021 року [PERSON] нараховано 1 283 907 грн. 45 коп. заробітної плати. Доказів про наявність у [PERSON] власних доходів суду не надано. У зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України. Так, ч.1 ст.198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 цього Кодексу. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. У ч.2 ст. 200 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Під час розгляду справи встановлено, що повнолітній син відповідача, вік якого перевищує 18 років, але є меншим 23 років, навчається в Національному університеті «Києво-Могилянська академія» та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. У зв`язку з навчанням [PERSON] не має можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід. Із копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , встановлено, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Обов`язок з утримання [PERSON] покладено на його батьків, а не на відповідача. Утримання відповідачем сина дружини від попереднього шлюбу є його правом, а не обов`язком. Вказана обставина не позбавляє відповідача обов`язку утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що його батьки перебувають на його утриманні. До відзиву на позовну заяву відповідач долучив довідки КНП «ЦПМСД «Центральний» РМР від 21 лютого 2022 року у яких зазначено діагноз його батьків. Вказані довідки не підтверджують ту обставину, що вони перебувають на його утриманні. З наданих відповідачем фіскальних чеків убачається, що 12 та 22 лютого 2022 року у ТОВ «ВКФ «Віса» та ТОВ «Фармація Рівненщини» були придбані ліки, однак відсутні відомості ким саме вони були придбані та для кого. Вказані фіскальні чеки не підтверджують надання відповідачем фінансової допомоги батькам на постійній основі. Доказів оплати послуг доглядальниці для батька, придбання батькам продуктів харчування та інших речей суду не надано. На підставі належних доказів судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, має стабільний достатній заробіток, відтак обґрунтованих обставин, які б свідчили про відсутність можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину на час його навчання, відповідачем суду не доведено. Суд враховує, що мати позивача [PERSON] надає сину допомогу в добровільному порядку, зокрема сплатила 55 000 грн. за навчання позивача та 5 840 грн. за гуртожиток. Натомість, відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу надання ним добровільної матеріальної допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання. Враховуючи матеріальне становище відповідача, рівність обов`язку батьків щодо утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, сімейне становище відповідача, наявність в нього ще двох малолітніх дітей, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання, в розмірі 1/9 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 січня 2022 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 річного віку. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: partial