Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

у своїй позовній заяві позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом в належному йому житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . В основу своїх позовних вимог позивач зіслалася на те, що він є власником домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] . У його житловому будинку зареєстрований його син [PERSON] , однак з 2014 року відповідач не проживає у належному йому будинку. Добровільно виписатись відповідач відмовляється, що порушує його, позивача, право на володіння, користування та розпорядження належним йому житловим приміщенням, тому він змушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об`ємі. Вказав, що з відповідачем він не спілкується на протязі восьми років і місце перебування останнього йому невідоме. Просив визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач є власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.5). Актами обстеження домоволодіння від 04.01.2022 та від 16.05.2022 підтверджено, що [PERSON] , зареєстрований але не проживає у будинку, що знаходиться в [ADDRESS] з 2014 року. Допитані в судовому засіданні, як свідки [PERSON] , та [PERSON] підтвердили, що син позивача [PERSON] з 2014 року не проживає в с.Петранка. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач не проживає в будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . За змістом ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на житло внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Оскільки, відповідач не живе у належному позивачу житловому будинку більше встановлених законом строків без поважних причин, то він втратив право на проживання там і підлягає зняттю з реєстрації у судовому порядку. За таких обставин, вимога про визнання [PERSON] , таким, що втратив право на користуванням житловим приміщенням в [ADDRESS] є підставною. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Позивач являється інвалідом ІІ-ї групи (а.с.8) і звільнений від сплати судового збору, за таких обставин, з відповідача слід стягнути на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 992.40 грн. На підставі ст.ст.15,16,319, 405 ЖК України,

Outcome: approved