Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що працював у відповідача з 30.06.2000 р., а 01.11.2021 року був звільнений з роботи. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі не виплачена. Середній заробіток по затримці виплати заробітної плати також не виплачено. При зверненні до відповідача за розрахунком по заборгованості, було отримано відповідь, що внаслідок відсутності грошових коштів, немає можливості розрахуватися по заборгованості. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 91430,79 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку на час постановлення рішення. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву в якій позовні вимоги уточнив та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 91430,79 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 50 347,49 грн. з розрахунку 79 робочих днів (з 02.11.2021 р. по 23.02.2022 р.) * 637,31 грн. (середньоденна заробітна плата). Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Надав заяву в якій зазначив, що заборгованість по заробітній платі у сумі 91430,79 грн. досі не виплачена, розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 637,31 грн., та заперечує проти позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24.02.2022 р. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з 30.06.2000 р., а 01.11.2021 р. був звільнений, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8-10). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Так, в день звільнення позивачу ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України і такі доводи відповідачем спростовані не були. Згідно розрахункових листів та довідки ДП «ЗОБтВТ» заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить 91430,79\~грн. (а.с.12), а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Згідно довідки ДП «ЗОБтВТ» середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 637,31 грн. Період затримки розрахунку при звільненні позивача з 02.11.2021 р. по 23.02.2022 р. становить 79 робочих днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 50347,49 грн. (637,31 х 79 = 50347,49). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату у розмірі 91430,79\~грн. та 50347,49 грн. середнього заробітку. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved