Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 30.12.2021 року позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ у сумі 24973,23 грн. та судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що відповідач, ураховуючи фактичне споживання природного газу для плити газової, здійснив приєднання до умов публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам. У період з 01.05.2021 року по 01.12.2021 року споживач не здійснював оплату за спожитий природний газ, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 24973,23 грн. ІІ. ПРОЦЕДУРА І ПОЗИЦІЇ СТОРІН 17.01.2022 року позовна заява була залишена без руху та надано позивачу семиденний строк для усунення виявлених недоліків. 28.01.2022 року, після усунення позивачем виявлених недоліків, ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Представник позивача Козир В. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання 21.03.2022 р. та 03.06.2022 р. не з`являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки місце його зареєстрованого проживання невідоме. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] забезпечується послугами з постачання природного газу, які надає Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут», за вказаною адресою особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до довідки ТОВ «Житомиргаз Збут» споживачу [PERSON] надавались послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , станом на 08.06.2021 року газопостачання припинено (а.с. 12). Згідно з розрахунком споживання природного газу за період із 01.05.2021 року по 01.12.2021 року за несвоєчасну сплату послуг утворилася заборгованість в сумі 24973,23 грн (а.с. 11, 13). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Зі змісту статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву споживача кореспондує обов`язок, серед інших, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно пункту 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що передбачено ч. 1 ст. 634 ЦК України. За змістом статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). V. ОЦІНКА СУДУ Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи суд приходить до наступного висновку. Типовий договір постачання ТОВ «Житомиргаз збут» природного газу побутовим споживачам опублікований в газеті «Житомирщина» № 136 від 22.12.2015 р. (а.с.13). Відповідно до постанови № 527 від 21.04.2017 р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, і Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України (а.с. 22). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2496 договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам. Постачальники із спеціальними обов`язками, на яких в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ побутовим споживачам, додатково розміщують редакцію договору в друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності. Пунктом 32 Правил № 2496 передбачено, що побутовий споживач природного газу зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. В матеріалах справи відсутні докази, що протягом місяця з дня опублікування позивачем у засобі масової інформації типового договору [PERSON] повідомила позивача про свою відмову укласти договір постачання природного газу чи про свою незгоду із умовами опублікованого договору до ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ», або ж укладання договору із іншим постачальником природного газу. Отже, відповідач вважається таким, що прийняв пропозицію ТОВ «Житомиргаз Збут» щодо укладення договору постачання природною тазу побутовим споживачам, положення якого затверджені постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015р. Матеріали справи не містять доказів, що відповідач не отримує послуги, які надає позивач. Таким чином, враховуючи, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідач не виконує належним чином, своєчасно не здійснює в повному обсязі плату за спожиті послуги, які надає позивач, чим порушуються його права, внаслідок чого виникла заборгованість, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Житомиргаз Збут" до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Закріпивши принцип змагальності сторін, закон гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, передбаченим ст.ст. 12, 13, 83, 84, 191 ЦПК України, та не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та докази на їх спростування. V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved