Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

У провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебувала справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Заочним рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 травня 2022 року позов задоволено повністю. 18 травня 2022 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просить ухвалити у цій справі додаткове рішення та стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн. В обґрунтування заяви вказує, що ним було до суду подано позовну заяву про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві позивачем зазначено, що ним понесені витрати на правову допомогу, приблизна вартість яких складатиме 6500,00 грн., та які згодом він поніс фактично, що підтверджується відповідним договором із адвокатом Бондаренко І.А., розрахунком, прибутковим касовим ордером та квитанцією до прибуткового касового ордеру, у зв`язку з чим вважає, що з відповідача слід стягнути на його користь 6500,00 грн. понесених ним у справі витрат на професійну правничу допомогу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача адвокат Бондаренко І.А. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї до суду надійшло заява про розгляд заяви без участі позивача та представника позивача (а.с.62). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, заяв чи клопотань від неї не надхлодило. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та зміст заяви про ухвалення додаткового рішення у справі щодо витрат на правничу допомогу дійшов до наступного висновку. Заочним рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13.05.2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] користь [PERSON] борг за договором позики від 26.08.2020 року в сумі 33479,00 грн. (тридцять три тисячі чотириста сімдесят дев`ять грн. 00 коп.), три проценти річних за договором позики від 26.08.2020 року в розмірі 2008,74 грн. (дві тисячі вісім гривень сімдесят чотири коп.) та судовий збір, при цьому судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, які заявлялися стороною позивача орієнтовно в сумі 6500,00 грн. (а.с.2-4). Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~ суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений\~ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі. Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару\~або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів\~на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду при розгляді справи\~№ 910/13071/19.\~ Відповідно до\~ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч. 3\~ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано\~Главою 63 Цивільного Кодексу України. Зокрема,\~ст. 903 ЦК України\~передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 632 ЦК України\~регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно\~ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та\\або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Судом встановлено, що при подачі позову до суду [PERSON] визначив орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у справі в сумі 6500,00 грн. 30 грудня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Бондаренко Іриною Анатоліївною,укладено Договір про надання професійної правничої допомоги, відповідно до якого адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу у даній справі (а.с.53). Відповідно даного договору розділу 1 п.п.1.1 замовник доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, в т.ч. витребування інформації в усіх державних органах та підготовка запитів, а Замовник зобов`язується сплатити грошову винагороду (гонорар) Адвокату за надання професійної правничої допомоги, а також фактичні витрати пов`язані з виконанням цієї угоди, в розмірі 6500,00 грн. На виконання умов договорупозивачем надано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат до договору про надання професійної правничої допомоги від 30.12.2021 року (а.с.54), прибутковий касовий ордер №1 від 30.12.2021 року (а.с.55) та квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 30.12.2021 року з якої вбачається факт отримання адвокатом Бондаренко Іриною Анатоліївною від [PERSON] відповідно договору від 30.12.2021 року року витрат на правничу допомогу в сумі 6500,00 грн. (а.с.56). Отже, враховуючи складність справи та фактично виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що заяву позивача [PERSON] слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача 6500,00 гривень у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, докази щодо понесення таких витрат подано у строк, встановлений ч. 8\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved