Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «ФК» «ФАКТОРІНГС», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Виноградова В.Ю. та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцов І.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Також ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року було задоволено заяву позивачки про забезпечення позову. У своєму позові позивачка посилалася на те, що 08\~листопада 2021\~року вона\~отримала постанову\~про відкриття\~виконавчого провадження\~від 02.11.2021\~року,\~яку винесено\~приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Шевцовим І.В.\~(ВП\~№67359926). Зі змісту Постанови вбачається, що [PERSON] виніс Постанову на виконання виконавчого напису №716 від 10.06.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Виноградової В.Ю. про стягнення з позивачки на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФАКТОРІНГС» заборгованості в сумі 134 233,97 (сто тридцять чотири тисячі двісті тридцять три) гривні 97 коп. Проте,\~позивачка вважає,\~що виконавчий\~напис було\~вчинено з\~грубим порушенням\~вимог матеріального\~та процесуального\~права, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом за захистом свого права і просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а судові витрати у справі стягнути з відповідача. Позивачка надала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі та у разі неявки представника відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 130 ЦПК України. У судове засідання свого представника не направив, про причини неявки не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Треті особи у судове засідання також не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили та будь-яких заяв чи клопотань від них до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградовою В.Ю. було вчинено виконавчий напис, за яким з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» звернено стягнення за Договором Автопакету №8/2007/840-К/1623-АП від 05.10.2007 року, укладеного між позивачкою [PERSON] та ВАТ`КБ «Надра», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» на підставі договору про відступлення прав вимог №GL2N78546 від 08.05.2020 року, а саме стягнення заборгованості у розмірі 134233,97 грн., з яких 97981,00 грн. сума основного боргу та 36252,97 грн. сума за процентами, а також стягнення витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 1342,34 грн. На підставі вищезазначеного виконавчого напису №716 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим І.В. постановою від 02 листопада 2021 року було відкрите виконавче провадження №67359926 з його примусового виконання. Так, у відповідності до положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно зі статтею ст. 18 Цивільного кодексу України вчинення виконавчого напису нотаріусом є процедурою захисту цивільних прав на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, а Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису, викладені у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та вищезгаданого Порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено зміни до вказаного Переліку, зокрема, щодо можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Цією постановою внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду в справі № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у цій справі, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)» доповнити розділ пунктом 1.; доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, станом на теперішній час редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. А тому виконавчі написи можуть вчинятися нотаріусом на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вбачається можливим. Крім того,\~вищевказане рішення\~суду апеляційної\~інстанції було\~підтверджено Постановою\~Великої палати\~Верховного Суду\~України 20.06.2018\~року (провадження\~№11-174ас18), яка є остаточною та оскарженню не підлягає. Отже,\~враховуючи позицію\~Великої палати\~Верховного суду\~України,\~єдиною можливістю\~стягнення кредитної\~заборгованості за\~виконавчим написом\~нотаріуса у\~відповідності до\~Постанови КМУ\~залишається процедура\~за пунктом\~1 цієї Постанови\~(яка\~і зазначена\~в оскарженому\~виконавчому написі), за якою відповідач повинен був надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким встановлюється заборгованість. Проте, TOB «ФК «ФАКТОРІНГС» вказаної вимоги не дотрималися, оскільки кредитний договір (Договір Автопакету №8/2007/840-К/1623-АП\~від 05.10.2007\~року) між\~ [PERSON] \~та TOB\~«ФК «ФАКТОРІНГС»\~без особистого\~підпису позивачки та без нотаріального посвідчення. Враховуючи викладене вище, оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 10 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який було надано нотаріусу правонаступником банку - TOB «ФК «ФАКТОРІНГС» для вчинення виконавчого напису, не було посвідчено нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 172/1652/18 від 21 жовтня 2020 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, та встановлені явні порушення його прав боржника, які підлягають захисту в судовому порядку, а відтак позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в загальному розмірі 908,00 грн., а також 454,00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved