Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

У грудні 2021 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення [PERSON] повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що 08.06.2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. На даний час сторони разом не проживають, при цьому вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. За час окремого проживання батько дітей у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання їхніх дітей не надає, зовсім не цікавиться їх вихованням та матеріальним утриманням, діти перебувають на її повному утриманні. Відповідач є працездатним, на даний час працює в ПП «РЕКЛАМНО ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНСТВО «МЕДІА ПОЛТАВА» відповідно, надавати матеріальну допомогу на утримання дітей має змогу. Ухвалою судді від 03 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову частково заперечував, оскільки позивачка вже отримує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , які стягнуто рішенням суду з біологічного батька останнього. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Як установлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане Київським відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Полтава Полтавського міськрайонного управління юстиції Полтавської області. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.04.2021 року [PERSON] , колишнього чоловіка [PERSON] , позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнуто з останнього аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з 21.01.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Даний факт підтверджується рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 18 грудня 2019 року та не спростовано позивачем. Крім цього, відповідно до рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 18 грудня 2019 року, вбачається, що відповідача по справі [PERSON] визнано усиновлювачем малолітнього [PERSON] , [INFO] та зобов`язано Шевченківський районний в м.Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області внести зміни до актового запису №13 від 11.01.2010 року про народження [PERSON] : в графі батько записати - [PERSON] , громадянин України; по батькові дитини змінити на - [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Сторонами не надано суду доказів про досягнення згоди про добровільну сплату аліментів. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Ч. 2 ст.182 СК України викладено в новій редакції, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини (ст. 18 Конвенції про захист прав дитини). Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що малолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачкою, знаходяться на її утриманні, відповідач є працездатною особою, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, на утриманні інших осіб не має, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Таким чином, суддя вважає справедливим призначення до стягнення з відповідача аліментів на користь позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позивачем позову до суду. Разом з цим, щодо позовних вимог позивачки про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] суд, вважає такі вимоги необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При цьому, судом встановлено, що рішенням суду на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти вже стягнуто, будь-яких належних та допустимих доказів скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15.04.2011 року в частині стягнення з [PERSON] (колишнього чоловіка позивачки) аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку, позивачкою не надано, всі вищевказані факти встановлені в судовому засіданні не спростовано. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] . У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 908 грн.

Outcome: partial