Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором б/н від 25.10.2010 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом (базова процентна ставка) у розмірі 30% на рік (2,5% на місяць) з розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем [PERSON] , станом на 04.01.2022 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 17740,56 грн., з яких 17474,49 грн. - заборгованість за кредитом, 266,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 17740,56 грн. за Кредитним договором № б/н від 25.10.2010 року та судовий збір у розмірі 2481 грн. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, які він отримав 02.03.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №2105022888645, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 536, 551, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до укладеного з АТ КБ «ПриватБанк» Кредитного договору № б/н від 25.10.2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом (базова процентна ставка) у розмірі 30% на рік (2,5% на місяць) з розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний Кредитний договір складається з Анкети-Заяви Позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Довідки про умови кредитування і використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», тобто є договором приєднання (а.с. 16-41). Як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 04.01.2022 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 17740,56 грн., з яких 17474,49 грн. - заборгованість за кредитом, 266,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с. 5-13). Разом з тим, суд не погоджується з наданими позивачем розрахунками заборгованості щодо стягнення процентів з огляду на таке. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 10561 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Як вбачається із Анкети-Заяви Позичальника (а.с. 17) позивачем АТ КБ «Приватбанк» встановлена та погоджена із відповідачем [PERSON] базова процентна ставка 30% на рік (2,5% на місяць). Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 25.10.2010 року до 29.08.2014 року діяла процентна ставка 30% на рік (2,5% % на місяць) та заборгованість за відсотками за даний період була нарахована у розмірі 10,64 грн., однак дана заборгованість погашена відповідачем (а.с. 5-7). У подальшому позивачем АТ КБ «Приватбанк» змінювалася процентна ставка на 2,9% на місяць, 3,6% на місць, 3,5% на місяць, однак суду не надано доказів того, що з відповідачем узгоджувалася зміна фіксованої процентної ставки, а тому проценти, нараховані по змінним процентним ставкам у розмірі 266,07 грн. не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та слід стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 25.10.2010 року у розмірі 17474,49 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2443,79 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 98,50 %).

Outcome: partial