Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суд з позовом до Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області, [PERSON] , в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що [INFO] померла його баба [PERSON] , яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким усе своє майно заповів позивачу. У встановлений законодавством строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не знав про існування заповіту, а також тому, що він працював за кордоном (Республіка Польща). Враховуючи наведені вище обставини, позивачу необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, в судовому порядку. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу слухати у їхню відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить справу слухати у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та просить справу слухати у її відсутності. За таких обставин та у зв`язку з визнанням відповідачами позову, суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у даному судовому засіданні за наявними у справі доказами. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача і син [PERSON] - [PERSON] (а.с.12, 14). [INFO] померла баба позивача [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована і проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.11, 13-14, 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] (а.с.16). Позивач є спадкоємцем майна баби за заповітом (а.с.10), однак у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустив, оскільки не знав про існування заповіту та працював за кордоном (Республіка Польща). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст.1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Верховного Суду від 21.09.2020 (провадження № 61-14962ск19) на нотаріуса або посадову особу органу місцевого самоврядування, уповноважену на вчинення нотаріальних дій, покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивача як спадкоємця майна баби [PERSON] , неповідомлення посадовою особою органу місцевого самоврядування, уповноваженою на вчинення нотаріальних дій, позивача про існування заповіту, суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а саме терміном два місяці після набрання рішенням законної сили. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного вище, а також зважаючи на те, що відповідачі визнали позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved