Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.04.2007 у сумі 15102,47 гривні. Позов обґрунтовує тим, що 27.04.2007 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено зазначений кредитний договір. Банком умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. [PERSON] взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору, належним чином не виконував, у зв`язку з чим за договором виникла заборгованість. [INFO] [PERSON] помер та на дату його смерті заборгованість за кредитним договором від 27.04.2007 становила 15102,47 гривні, яку позивач просить стягнути з відповідачів, оскільки останні на час смерті позичальника проживали разом з позичальником, а відтак є спадкоємцями, які фактично прийняли спадщину. Ухвалою суду від 15.03.2022 відкрито провадження у даній справі, справа призначена до розгляду в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 04.05.2022 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Також, за клопотання представника позивача витребувана у приватного нотаріуса Кузьміної О.В. копію спадкової справи, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] : довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на день смерті позичальника. Витребуваний доказ наданий суду 25.04.2022. 25.04.2022 від представника відповідачки [PERSON] адвоката Онішкевича М.М. надійшов відзив на позов, в якому просив відмовити Банку в задоволенні позовних вимог, оскільки останнім пропущено строк звернення кредитора з претензією до спадкоємців померлого позичальника. 18.05.2022 від відповідача [PERSON] надійшла заява про невизнання позову, оскільки він не є спадкоємцем померлого. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. 18.05.2022 відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 27.04.2007 між Закритим акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», яке рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 змінило назву на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке згідно з Наказом Міністерства фінансів України № 519 від 21.05.2018 змінило зазву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредитний ліміт на платіжну картку, який в подальшому було збільшено до 21600 гривень. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві від 27.04.2007. Зобов`язання щодо надання коштів позивачем були виконані. Відповідно до розрахунку заборгованості та виписки за договором № б/н станом на 13.11.2019 [PERSON] взяті на себе обов`язки за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 05.10.2019 мав заборгованість по сплаті кредиту в сумі 15102,47 гривні, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2019. Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 30 ЦК України цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до частини 4 статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно зі статтею 1282 ЦК України в редакції, чинній станом на час відкриття спадщини, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи Таким чином, при вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: (1) коло спадкоємців, які прийняли спадщину; (2) чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України; (3) при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); (4) при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Обставини, які підлягають встановленню при вирішені спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, наведені в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 755/7730/16-ц. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , його син та дружина (відповідачі по справі) 03.01.2020 звернулися до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної Ольги Володимирівни з заявами: [PERSON] про прийняття спадщини після померлого чоловіка, а [PERSON] з заявою про відмову від спадщини. [PERSON] була дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 24.06.1997. На підставі поданих відповідачами 03.01.2020 заяв, приватним нотаріусом було заведено спадкову справу №1/2020, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 58927877 від 03.01.2020. Згідно Довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської рад №04-07/3/287 від 11.01.2020, на час смерті [PERSON] разом з ним за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Одразу після того, як кредитор дізнався, що його боржник помер, він зобов`язаний звернутись з претензією кредитора до нотаріуса, у якого відкрита спадкова справа. Якщо спадкова справа у жодного нотаріуса на момент звернення не відкрита, кредитор вправі звернутись до будь-якого нотаріуса за місцем відкриття спадщини, тобто до нотаріуса нотаріального округу за останнім місцем проживання померлого. В такому випадку нотаріус відкриває спадщину за заявою кредитора, адже Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви спадкоємця про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини, претензії кредитора та інше. Суд зазначає, що у даному випадку не підлягає застосуванню строк, визначений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, оскільки спадкоємці [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не отримували, про що свідчить відсутність їх у Спадковій справі, відкритій після смерті спадкодавця. 29.07.2020 представником АТ КБ «Приватбанк» направлена претензія кредитора № SAMDN40000012110912 до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори. П`ята Запорізька державна нотаріальна контора Листом № 1847/01-16 від 09.09.2020 повідомила АТ КБ «Приватбанк» про те, що його претензія кредитора була перенаплавлена до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної О.В., оскільки саме нею було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] . Листом № 288/02-14 від 11.09.2020, приватний нотаріус Кузьміна О.В. повідомила АТ КБ «ПриватБанк» про те, що нею 10.09.2020 було отримано від П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори претензію кредитора та 11.09.2020 її зміст було доведено до спадкоємців [PERSON] . Листом № SAMDN40000012110912 від 23.07.2021 АТ КБ «Приватбанк» попросив приватного нотаріуса Кузьміну О.В. надати прізвища, ім`я по-батькові спадкоємців померлого [PERSON] . Листом № 331/02-14 від 16.08.2021 приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної О.В. спадкоємець померлого [PERSON] його дружина [PERSON] була повідомлена про те, що померлий на день своєї смерті мав заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 15102,47 гривні, у зв`язку з чим Банк звернувся до нотаріуса з вимогою кредитора на вказану суму. 10.09.2021 АТ КБ «ПриватБанк» направив на адреси відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Листи-претензії SAMDN40000012110912 від 31.08.2021 про погашення заборгованості, яку мав на день своєї смерті позичальник [PERSON] у сумі 15102,47 гривні, в яких запропонував останнім сплатити заборгованість спадкодавця, що підтверджується вказаними листами-претензіями від 31.08.2021 та реєстром згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 10.09.2021. Відповідно до виписки за договором № б/н станом на 13.11.2019 з 05.10.2019 (дня смерті позичальника [PERSON] ) позивач здійснював нарахування за кредитним договором, а також автоматично погашав прострочену заборгованість позичальник з іншої його карти № [NUMBER] . Але, 13.11.2019 позивач закрив заборгованість позичальника [PERSON] та повернув нарахування, поповнивши картковий рахунок у сумі 243,26 гривні, внаслідок чого заборгованість позичальника за кредитним договором стала дорівнювати 15102,47 гривень, яку позивач і просить стягнути зі спадкоємців позичальника. З вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позивачу стало відомо про прийняття спадщини спадкоємцями позичальника [PERSON] саме 13.11.2019, оскільки дані про них містяться у базі даних позивача, про що свідчить наявність у позивача копій паспортів громадянина України відповідачів. Таким чином, визначений ст. 1281 ЦК України строк для пред`явлення позивачем вимог кредитора спадкодавця [PERSON] до спадкоємців, якими є відповідачі, сплив 13.05.2020, тобто ще до звернення позивача з претензією кредитора до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори (29.07.2020) та до спадкоємців (31.08.2021). Вказана обставина свідчить про те, що позивачем пропущений строк для пред`явлення своєї вимоги до спадкоємців [PERSON] , передбачений ч. 3 ст. 1281 ЦК України, що відповідно до частини четвертої цієї статті позбавляє його права такої вимоги. Крім того, матеріалами справи доведено, що відповідач [PERSON] взагалі відмовився від спадкування після смерті свого батька [PERSON] , а тому позовні вимоги до нього взагалі є безпідставними та необґрунтованими. З урахуванням встановлених обставин справи та, враховуючи принцип справедливості, добросовісності, розумності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволені позову відмовлено, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed