Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У вересні 2021 року [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Одеської міської ради про визначення місце проживання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що, що 07.10.2011 року між сторонами укладено шлюб, у якому народилася донька - [PERSON] , [INFO] . 02.02.2021 року рішенням Малиновського районного суду м.Одеси шлюб між сторонами розірвано, після чого неповнолітня дитина залишилася проживати із позивачем. З часу розірвання шлюбу, сторони не дійшли згоди з приводу проживання дитини, участі у її матеріальному утриманні, у зв`язку з чим 23.09.2021 року рішенням Малиновського районним судом м.Одеси стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 01.06.2021 року і до набуття донькою повноліття, тобто до [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначила, що відповідач висловлює погрози її сторону, зокрема те що у подальшому забере доньку до себе, а тому вона звернулась до суду з приводу визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 21.09.2021 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 22.09.2021 року. Ухвалою суду від 04.10.2021 року справу в порядку загального позовного провадження відкрито та призначено підготовче засідання. 09.11.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси залучено до участі у справі в якості третьої особи Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування. 01.06.2022 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси внесену до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження по вказаній цивільній справі та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, оремо зазначила, що станом на момент розгляду справи сторони не можуть знайти спільну згоду з приводу місця проживання дитини. За весь час окремого проживання сторін, батько інколи брав дитину та залишав її у себе, не пускав її до матері та забороняв їй телефонувати матері, після чого дитина потребувала психологічної реабілітації, роботи з психологом. Бувало, що донька дзвонила та просила її забрати, оскільки батько забрав її до себе та не приділяє їй увагу, а батько в цей час знаходився у бані зі своїми друзями. [PERSON] дуже боїться, що батько забере її та не пустить до матері. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, із заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Представник відповідача - адвокат Портна У.О. у судове засідання з`явилася, позов не визнала, просила в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Окремо зазначила, що спору про місце проживання доньки [PERSON] між її клієнтом та позивачки не має. Сторони та їх донька мають зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS] , це адреса проживання його матері, однак після розірвання шлюбу позивачка переїхала на іншу адресу та батько дитини згодний щоб дитина проживала з матір`ю, однак він не згодний, щоб мати дитини вирішувала питання щодо місця проживання дитини без його відома. Вважає, що даний спір надуманий та позиція позивача не доведена жодними доказами. При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідач заперечуючи проти вимог позивача не звертався до суду, з відзивом чи зустрічним позовом щодо визначення місця проживання дитини. Представник третьої особи Служба у справах дітей Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника. Представник третьої особи Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника, вирішення питання на розсуд суду, а також зазначив, що підтримує раніше поданий висновок Малиновської районної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 03.05.2022 року, №0649/01-20, та вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №8679. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2021 року у справі №521/15220/20, шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 07.10.2011 року у Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 746 - розірвано. 23.09.2021 року рішенням Малиновського районним судом м.Одеси ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 01.06.2021 року і до набуття донькою повноліття, тобто до [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з наказу ФОП [PERSON] від 24.09.2021 року № 2, [PERSON] , прийнята на роботу адміністратором з 25.09.2021 року, з оплатою праці у розмірі 6000 гривень. Як вбачається з характеристики ФОП [PERSON] вих. № 1 від 27.09.2021 року [PERSON] , за характером спокійна та врівноважена, жодної скарги від клієнтів та роботодавця не надходила, тільки позитивні відгуки. За час роботи показує себе як відповідальний, дисциплінований, пунктуальний працівник, який може прийняти правильне рішення в питаннях, які стосується її діяльності в межах її компетенціях. Дуже швидко знайшла порозуміння з дітьми та їх батьками, позитивно настроєна, приємна та делікатна у спілкуванні. Як вбачається з характеристики Одеської загальноосвітньої шкоди №8 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області [PERSON] навчається в закладі з 01.09.2021 року, зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована учениця. Навчається в повну міру своїх сил. Культурна, ввічлива та дружня. Виявляє організаторські здібності. Охоче бере участь у групових іграх. Успіхами дитини цікавляться і мама і тато, коли забирають дитину із школи. Згідно з довідками департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 02.04.2021 року та 26.04.2021 року, [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] разом із малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , згідно договору оренди мешкають за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] за вищезазначеною адресою, складеного службою у справах дітей Одеської міської ради, умови проживання задовільні, для дитини створені належні умови для виховання та розвитку. Відповідно до листа центра соціальних служб Одеської міської ради від 12.04.2021 № 04/01-1139 фахівцями відділу соціальної роботи здійснено вихід за місцем проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та складено акт оцінки потреб сім`ї. При огляді житла було виявлено, що в помешканні чисто та прибрано, санітарно-гігієнічні норми дотримані. Дитина забезпечена речами першої необхідності, іграшками, книжками, окремим ліжком для відпочинку, місцем для проведення дозвілля та навчання. Мати виконує свої обов`язки в повному обсязі, виховує дитину та заохочує до розвитку, піклується про стан здоров`я, матеріально забезпечує всім необхідним. [PERSON] та її дитині було запропоновано психологічну допомогу для зниження рівня тривоги, налагодження взаємовідносин у родині. Отримано письмову згоду. На підставі заяв матері [PERSON] та батька [PERSON] , [INFO] , 25.08.2021, 30.08.2021, 06.09.2021, в приміщенні відділу соціальної роботи центру соціальних служб Одеської міської ради у Малиновському районі психологом за фахом [PERSON] було проведено психологічне тестування малолітньої [PERSON] . Згідно результатів пестування, дитина перебуває у тривожному стані з підвищеним рівнем емоційної напруги. Дитина дуже прив`язана до матері. Зустріч дитини з батьком, за відсутністю матері, викликає страх у дівчинки та є психотравмуючим фактором для неї. Також спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради 26.07.2021 було проведено бесіду з малолітньою [PERSON] . Дитина розповіла, що сумує за батьком, але хвилюється що він забере її від матері так як останній раз батько не пускав її до матері та не надав можливості навіть подзвонити. Також, [PERSON] розповіла, що знає, що батько проживає з іншою жінкою та розповідає дитині що вона її нова мама. Тому, дитина висловлює бажання, якщо і бачитись з батьком, то тільки в присутності матері. Згідно висновку Малиновського районної адміністрації Одеської міської ради «Про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] » від 03.05.2022 року, №0649/01-20, та вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] . 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (стаття 7 Сімейного кодексу України, далі - СК України). Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Комплексний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява N 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. У рішенні ЄСПЛ «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Аналіз релевантної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. У зв`язку із зазначеним, при визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесів вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини. Суд зауважує, що сім`я є цінною для розвитку дитини, і коли вона руйнується, батьки, які почали проживати окремо, мають віднайти способи захистити дитину і забезпечити те, що їй потрібно, щоб дитина зростала у благополучній атмосфері, повноцінно розвивалася та не зазнавала негативного впливу. Ситуація, в якій батьки не в змозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду, з метою забезпечення належних стосунків між дитиною й батьками, які є фундаментальними для благополуччя дитини. Діти потребують уваги, підтримки і любові обох батьків. Діти є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. На виконання вимог статті 19 СК України органом опіки Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради надано висновок «Про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] » від 03.05.2022 року, №0649/01-20, та вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] . Вказаний висновок є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини. Жодного належного та допустимого доказу на спростування вказаного висновку або спростування позиції позивача стороною відповідача не було надано до суду. Оцінивши усі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволеннюшляхом визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] з [PERSON] ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] . Виходячи із обставин цієї справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини та забезпечити доброзичливе спілкування один з одним, суд вважає, що визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] з матірю [PERSON] ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] . буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме її повноцінному вихованню та розвитку. Судовий збір по справі складає 908 гривень, який підлягає стягненню, з відповідача в дохід держави. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: partial