Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача 07.02.2022 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом, яким просить розірвати договір на туристичне обслуговування №21/2 від 26.02.2020 укладений між ТОВ «Музенідіс тревел Україна» та позивачем [PERSON] , стягнути з ТОВ «Музенідіс тревел Україна» за ненадані послуги грошові кошти в сумі 52 908,00 грн. згідно договору на туристичне обслуговування №21/2 від 26.02.2020 на користь позивача [PERSON] , стягнути з ТОВ «Музенідіс тревел Україна» витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. Вимоги позову мотивує тим, що 26.02.2020 між сторонами укладено договір на туристичне обслуговування №21/2, за умовами якого туроператор зобов`язався забезпечити надання туристичного продукту/туру до Республіки Греції з 19.08.2020 до 29.08.2020 в готелі Воmо Peninsula Resort & Spa 4*, перевезення: авіа Ellinair + груповий трансфер аеропорт - готель-аеропорт з харчуванням: все включено, туристи: [PERSON] та [PERSON] . 26.02.2020 позивач оплатила тур до Греції на суму 11 212,00 грн. та 23.07.2020 на суму 41696,00 грн. ФОП [PERSON] (турагентом) сформовано заявку №CER19080AF по замовленому замовником турпродукту через систему онлайн бронювання. 24.07.2020 ФОП [PERSON] (турагент) здійснила переказ коштів на ТОВ «МУЗЕНІДІС ТРЕВЕЛ Україна» на суму 38 882,72 грн. та 31.07.2020 на суму 35,00 грн., отримані від позивача. У зв`язку із всесвітньою пандемією коронавірусної хвороби (COVID-19) були погоджені нові параметри турпродукту та укладено нову додаткову угоду №1* до Договору: підтвердження заявки замовника на подорож до Республіки Греції з 18.08.2021 до 28.08.2021 в готелі Воmо Peninsula Resort & Spa 4*, перевезення: авіа Ellinair + груповий трансфер аеропорт - готель-аеропорт з харчуванням: все включено, туристи: [PERSON] та [PERSON] . Загальна вартість турпродукту - 52908,00 грн. 21.07.2021 від ФОП [PERSON] надійшло повідомлення на месенджер «Вайбер» про те, що туроператор у якого бронювали тур по Греції «Музенідіс тревел» зупинив свою діяльність. Повернення грошових коштів здійснюється на ваучером, терміном 18 місяців з дати першої зміни по заявці. На сьогоднішній день, туроператор (відповідач) не надав туристичні послуги та гроші не повернув. А тому, позивач вважає, що відповідач ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» порушило умови договору на туристичне обслуговування за заявкою №CER19080AF, оскільки туристичні послуги за договором позивачу в обумовлений сторонами строк надані не були. Оскільки відповідач порушив умови договору та не повернув позивачу сплачені кошти за туристичні послуги згідно договору від 26 лютого 2020, тому позивач просить суд розірвати договір на туристичне обслуговування №21/2 від 26.02.2020. Крім того, позивачу заподіяно й моральну шкоду через ненадання туристичних послуг не з вини позивача, що порушило право на відпочинок, а відмова у повернені коштів позбавила фінансової можливості, у зв`язку з чим позивач зазнав душевних страждань тощо, що позивач оцінює в розмірі 2000 грн. Ухвалою суду від 09.02.2022 відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачу та тертій особі копію ухвали суду про відкриття провадження по справі з матеріалами позовної заяви та додатками до неї були направлені поштою за місцем знаходження останніх, про що свідчать поштові повідомлення повернуті на адресу суду з особистим підписами відповідача та третьої особи. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 26.02.2020 між ТОВ «Музенідіс тревел Україна» - туроператором від імені та за дорученням якого на підставі Агентського Договору на реалізацію туристичного продукту №АДТА/19-КІV.00345 від 27.03.2-19 діяла ФОП [PERSON] - турагент та [PERSON] - замовник, укладено договір на туристичне обслуговування №21/2. Відповідно до п.1.1 Договору, туроператор через турагента зобов`язується забезпечити надання, комплексу туристичних послуг замовнику або окремих туристичних та інших послуг, пов`язаних з ними послуг (надалі «туристичний продукт»/ «турпродукт»), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги. Пунктом 2.1 Договору передбачено, що вартість турпродукту за Договором зазначається в рахунку на оплату туристичних послуг, який є невід`ємною частиною цього Договору та дійсний протягом одного банківського дня. Згідно п. 2.5 Договору, загальна вартість турпродукту складає 52 908,00 грн. Відповідно до п. 5.1 Договору, туроператор зобов`язаний забронювати та надати замовнику турпродукт, замовлених замовником в повному обсязі, кількості, якості та у визначені цим Договором в терміни, про які сторони попередньо домовилися, за умови повної сплати вар`їqqqості турподукту туроператору замовником безпосередньо або через турагента у строки, встановлені Договором та додатками до нього, видати замовникові документи, якщо вони не були отримані від турагента, необхідні для отримання туристичних послуг та підтвердження статусу замовника та осіб, які з ним подорожують. Згідно додатку №1 до Договору, підтвердження заявки замовника на подорож до Республіки Греції з 19.08.2020 до 29.08.2020 в готелі Воmо Peninsula Resort & Spa 4*, перевезення: авіа Ellinair + груповий трансфер аеропорт - готель-аеропорт з харчуванням: все включено, туристи: [PERSON] та [PERSON] . Згідно рахунку-фактури №21/2 від 26.02.2020, який був виставлений ФОП [PERSON] (турагентом), позивач 26.02.2020 оплатила тур до Греції на суму 11 212,00 грн. Відповідно до рахунку-фактури №21/2 від 23.07.2020, який був виставлений ФОП [PERSON] (турагентом), позивач 23.07.2020 оплатила тур до Греції на суму 41696,00 грн. ФОП [PERSON] (турагентом) сформовано заявку №CER19080AF по замовленому замовником турпродукту через систему онлайн бронювання. 24.07.2020 ФОП [PERSON] (турагент) здійснила переказ коштів на ТОВ «МУЗЕНІДІС ТРЕВЕЛ Україна» на суму 38 882,72 грн. та 31.07.2020 року на суму 35,00 грн., отримані від позивача. Відповідно до матеріалів справи, між сторонами були погоджені нові параметри турпродукту та укладено нову додаткову угоду №1* до Договору: підтвердження заявки замовника на подорож до Республіки Греції з 18.08.2021 до 28.08.2021 в готелі Воmо Peninsula Resort & Spa 4*, перевезення: авіа Ellinair + груповий трансфер аеропорт - готель-аеропорт з харчуванням: все включено, туристи: [PERSON] та [PERSON] . Загальна вартість турпродукту - 52908,00 грн. 21.07.2021 позивачу від ФОП [PERSON] надійшло повідомлення на месенджер «Вайбер» про те, що туроператор у якого бронювали тур по Греції «Музенідіс тревел» зупинив свою діяльність. Повернення грошових коштів здійснюється на ваучером, терміном 18 місяців з дати першої зміни по заявці, що підтверджується матеріалами справи. На сьогоднішній день, туроператор (відповідач) не надав туристичні послуги та гроші не повернув, що відповідачем не спростовано. Відповідно до п. 2.9 Договору, повернення коштів, внесених Замовником як оплата за турпродукт за Договором, здійснюється турагентом в узгоджені сторонами строки, але не пізніше 10 робочих днів з дати отримання турагентом заяви замовника на повернення коштів. Пунктом 5.3 Договору передбачено, що туроператор зобов`язаний: у випадку виникнення обставин, що роблять неможливим надання замовнику послуг з вини туроператора, у разі невжиття заходів для заміни замовлених послуг на альтернативні, повернути кошти, оплачені замовником, за винятком фактично понесених туроператором або турагентом витрат після отримання заяви на повернення коштів встановленого зразка. Відповідно до п. 2.9 та 5.3 Договору, 29.12.2021 року позивач відправила заяву на повернення коштів за ненадані послуги до відповідача та третьої особи, надавши відповідні квитанції та рахунки на сплату турпродукту, однак на сьогоднішній день, відповіді по поданій заяві не отримала, грошові кошти в сумі 52 908,00 грн. не повернуті. Відповідно до п. 6.7 Договору, замовник має право на відшкодування вартості ненаданих (наданих не в повному обсязі) туроператором туристичних послуг у випадках, передбачених ч. 11 ст. 20 Закону України «Про туризм» і виплату компенсації в розмірі ненаданих послуг, якщо ненадання послуг відбулося не з вини туриста. Відповідно до п. 6.8 Договору, замовник має право на внесення змін до цього Договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору, та обставин, якими сторони керувалися під час укладення Договору та які передбачені ст. 20 Закону України «Про туризм». Як встановлено судом позивач виконав умови договору та здійснив оплату частини вартості туристичного туродукту в сумі 52908,00 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. Отже, до договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч.1 ст.907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Частиною 1 ст.617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до ч. 2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч.ч.1,2 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно ч.3 ст.651 ЦК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Відповідно до п.1 ч.6 ст. 20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків. Так, Указом Президента України № 87/2020 від 13 березня 2020 року введено в дію рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричинено корона вірусом SARS-CoV-2», відповідно до якого з 17 березня 2020 року закрито регулярне пасажирське сполучення через державний кордон України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338-р «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації» урядом запроваджено режим надзвичайної ситуації на всій території України в термін до 31.10.2020, одночасно із запровадженням карантину до 31.10.2020, тобто у період заброньованого туру. Отже , станом на серпень 2020 перетин державного кордону України з туристичними цілями громадянами України був обмежений, перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення припинено, а тому туристичне обслуговування у зазначеному у договорі напрямку був неможливим, і цю обставину турагент при всій своїй турботливості та обачності, які від нього вимагалися, усунути не міг, що визнається загальновідомим фактом. Крім того, 21.07.2021 позивачу від ФОП [PERSON] надійшло повідомлення на месенджер «Вайбер» про те, що туроператор у якого бронювали тур по Греції «Музенідіс тревел» зупинив свою діяльність. Повернення грошових коштів здійснюється на ваучером, терміном 18 місяців з дати першої зміни по заявці. На день звернення позивачем до суду з позовом, відповідач не надав туристичні послуги позивачу та грошові кошти не повернуті позивачу, на заяву . Таким чином, згідно правил п.1 ч.6ст. 20 Закону України «Про туризм», ч.2ст. 651 ЦК України, у зв`язку з чим згідно ч.1 ст.907, ч.ч.1, 2 ст.652ЦК України вказаний договір на туристичне обслуговування від 09.01.2020 підлягає розірванню. Далі, відповідно до ст.1,2,19-1,20 Закону України «Про туризм», туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо); супутні туристичні послуги та товари - це послуги та товари, призначені для задоволення потреб споживачів, надання та виробництво яких несуттєво скоротиться без їх реалізації туристам. Законодавство України про туризм складається з Конституції України, цього Закону, інших нормативно-правових актів, виданих відповідно до них. Майнові відносини в галузі туризму, засновані на рівності, автономії волі і майновій самостійності їх учасників, регулюються Цивільним та Господарським кодексами України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Як, раніше суд зазначав, що до договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору: 1) строк перебування у місці надання туристичних послуг із зазначенням дат початку та закінчення туристичного обслуговування; 2) характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту); 3) готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також строк і порядок оплати готельного обслуговування; 4) види і способи забезпечення харчування; 5) мінімальна кількість туристів у групі (у разі потреби) та у зв`язку з цим триденний строк інформування туриста про те, що туристична подорож не відбудеться через недобір групи; 6) програма туристичного обслуговування; 7) види екскурсійного обслуговування та інші послуги, включені до вартості туристичного продукту; 8) інші суб`єкти туристичної діяльності (їх місцезнаходження та реквізити), які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту; 9) страховик, що здійснює обов`язкове та/або добровільне страхування туристів за бажанням туриста, інших ризиків, пов`язаних з наданням туристичних послуг; 10) правила в`їзду до країни (місця) тимчасового перебування та перебування там; 11) вартість туристичного обслуговування і порядок оплати; 12) форма розрахунку. Кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін. Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Туроператор несеперед туристомвідповідальність заневиконання абоненалежне виконанняумов договоруна туристичнеобслуговування,крім випадків,якщо: невиконання абоненалежне виконанняумов договоруна туристичнеобслуговування сталосяз винитуриста; невиконання абоненалежне виконанняумов договоруна туристичнеобслуговування сталосяз винитретіх осіб,не пов`язанихз наданнямпослуг,зазначених уцьому договорі,та жоднаіз сторінпро їхнастання незнала іне моглазнати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Договір на туристичне обслуговування може передбачати компенсацію у разі спричинення шкоди туристу невиконанням або неналежним виконанням туристичних послуг, включених до туристичного продукту, відповідно до міжнародних конвенцій, що регламентують надання таких послуг. Права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України "Про захист прав споживачів". Відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну туриста, встановлюється законом, якщо договором на туристичне обслуговування не передбачена більша відповідальність туроператора. Згідно зі ст.30 Закону України «Про туризм» порушення законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про туризм», суб`єкти туристичної діяльності мають право:виробляти і реалізовувати туристичні послуги згідно із законодавством; визначати та оприлюднювати шляхом опублікування загальні умови типового (публічного) договору на надання туристичних послуг; Суб`єкти туристичної діяльності зобов`язані: надавати туристам необхідну і достовірну інформацію про туристичні послуги, права, обов`язки та правила поведінки туристів(екскурсантів), умови страхування, порядок відшкодування завданих збитків, умови відмови від послуг, правила візовогомитного режиму, перетинання державногокордону та іншу інформацію, передбачену цим Законом; надавати туристичні послуги вобсягах та в терміни,обумовлені договором; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані туристам (екскурсантам), іншим особам та довкіллю. Туристи і екскурсанти мають право на: необхідну і достовірну інформацію про правила в`їзду до країни (місця) тимчасового перебування, а також виїзду з країни (місця) тимчасового перебування і перебування там, про звичаї місцевого населення, пам`ятки природи, історії, культури та інші об`єкти туристичного показу, що знаходяться під особливою охороною, стан навколишнього середовища; отримання обов`язкової інформації, що передує укладенню договору; отримання туристичних послуг, передбачених договором; відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Згідно ст.33 Закону України «Про туризм», суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.ст.524,526,533,901,906 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності,а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі,у строки та в порядку, що встановлені договором. Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем,у разі наявності його вини,у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Відповідно дост.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістомст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо інше не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до ст.902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Отже, за змістом ст.ст.20, 30, 32, 33 Закону України «Про туризм», ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.610 та 611, ст.901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, оскільки не було внесено змін до договору щодо погодження зміни строків туристичної подорожі та відповідачем не виконані вимоги договору. З вище викладеного, вбачається, що суб`єкт туристичної діяльності, що порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Крім того, відповідач в порушення вимог ст. 20 Закону України «Про туризм» з метою продовження туристичного обслуговування відповідно до Договору не вжив альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на позивача, який не порушив його умов. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що укладений 26.02.2020 між ТОВ «Музенідіс тревел Україна» та позивачем [PERSON] . Договір на туристичне обслуговування №21/2 підлягає розірванню, внаслідок чого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченої вартості туристичної подорожі. Згідно із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із Глобальним етичним кодексом туризму, туристичну діяльність необхідно здійснювати в гармонії із специфічними особливостями і традиціями приймаючих регіонів і країн, дотримуючись при цьому їх законів, звичаїв і традицій. Позивач тривалий час очікував на виконання умов Договору на туристичне обслуговування проте послуг не отримали, тому виходячи із засад розумності та справедливості підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача моральна шкода в розмірі по 2000 грн. Судовий збір слід розподілити згідно ст. 141 ЦПК України. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Так, на підтвердження розміру правової допомоги представником позивача надано суду витяг з договору про надання правової допомоги від 27.12.2021, акт приймання-передачі адвокатських послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 27.12.2021, ордер, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та квитанцію про оплату вартості правової допомоги у 8000,00 грн. За таких\~обставин,\~ враховуючи\~визначені у\~ ч.4-6\~ст.\~137\~ЦПК України\~критерії,\~суд вважає\~за доцільне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~витрати на\~правову допомогу\~у розмірі\~8000,00\~грн. Оскільки позивачі при поданні позову були звільнені від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved