Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчий комітет Глуховецької селищної ради Вінницької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з останнього аліменти. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла мати неповнолітнього [PERSON] [PERSON] . [PERSON] з 03.03.2020 знаходиться на неповному державному забезпеченні та на цілодобовому перебуванні в Самгородоцькій спеціальній школі-інтернат. За весь час перебування дитини у школі-інтернат відповідач лише два рази відвідав її, не забирав додому на канікули, на вихідні та свята. На звязок з педагогами не виходив. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з сином, не відвідує його, не проявляє батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не приймає участі у його вихованні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просить слухання справи провести без його участі.\~ Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився.\~ Представник третьої особи подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить слухання справи провести без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). [INFO] померла мати неповнолітнього [PERSON] \~ [PERSON] (а.с.7). Згідно з довідкою-характеристикою, наданою Глуховецьким селищним головою, [PERSON] за час проживання зарекомендував себе з посередньої сторони, не працює, схильний до вживання алкоголю, часто піддається чужому впливу. Будинок, в якому зареєстрований, занедбав (а.с.8). Згідно з актами обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від\~28.07.20\~та 03.08.20 квартира потребує ремонтних робіт, протікає дах, тому стеля і стіни в кухні та коридорі вкриті пліснявою. Санітарний стан незадовільний, відсутній косметичний ремонт та елементарне прибирання. В кухні сміття, недопалки, брудний посуд. Продукти харчування в недостатній кількості. Дитина має місце для відпочинку, але не має належних умов для навчання. [PERSON] недостатньо забезпечений одягом, взуттям та засобами гігієни (а.с.12-13). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 30.03.21 будинок знаходиться в занедбаному стані та не придатний для проживання (а.с.14). Згідно з актом про відвідування, складеним комісією Самгородоцької спецшколи-інтернат, [PERSON] протягом року жодного разу не забирав додому на вихідні, святкові дні та на період канікул свого сина [PERSON] . За вказаний період [PERSON] відвідав дитину у закладі двічі 24.07.2021 та 16.10.2021 (а.с.15). Відповідно до повідомлення директора школи-інтернат [PERSON] спочатку активно цікавився життям сина [PERSON] , постійно телефонував класному керівнику та соціальному педагогу. Коли 12.03.2020 було запроваджено загальнодержавний карантин, [PERSON] забрав [PERSON] додому. В серпні 2020 року за заявою батька хлопчик разом з іншими вихованцями школи-інтернату оздоровлювався в дитячому таборі «Лелека» Кілійського району Одеської області. З 01.09.2020 [PERSON] приступив до навчання. На початку жовтня батько відвідав дитину в закладі. Але коли з 15.10.2020 було запроваджено карантин, [PERSON] повідомив, що не може забрати сина додому через матеріальну скруту. В подальшому відповідач не відвідав сина у закладі жодного разу і не забирав його додому на канікули, на вихідні та святкові дні. На телефонний зв`язок з педагогами не виходив, не забезпечував дитину одягом, взуттям, канцелярським приладдям. [PERSON] на період канікул з 25.06.2021 по 16.07.2021 залишився в закладі, оздоровлювався в таборі «Лелека». 24.07.2021 [PERSON] приїздив до сина, привіз футболку, кепку, літні кросівки, спортивний костюм та залишив 500 грн. (зі слів хлопчика). 16.10.2021 відповідач ще раз відвідав сина, придбав для нього мобільний телефон та зимову куртку. Зі слів хлопчика, батько постійно телефонував йому, та вже протягом двох тижнів на зв`язок не виходить, його телефон поза мережею (а.с.16). Згідно з довідкою лікаря (а.с.18) [PERSON] жодного разу не цікавився станом здоров`я сина [PERSON] за весь період його перебування в Самгородоцькій ЗШІ. Рішенням виконавчого комітету Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області №51 від 31.03.2021 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Орган опіки та піклування Глуховецької селищної ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , виходячи з того, що [PERSON] вихованням та утриманням сина не займається, його життям не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні, не дбає про його духовний та фізичний розвиток, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина (а.с.10-11). Згідно з ч. 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 3, ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 (набрала чинності для України 02.09.1991) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Вказані вище факти свідчать про те, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з сином, не проявляє батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не приймає участі у його вихованні. А тому суд вважає за можливе та необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки це буде відповідати інтересам дитини та сприяти захисту його прав. Щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини необхідно зазначити таке. Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Положеннями ст.\~180\~СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За правилами ч. 2 ст.\~182\~СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вимог закону, обставин справи, а також відсутності заперечень відповідача,\~суд приходить\~до висновку,\~що з\~відповідача на\~користь установи або особи, якій буде передано неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , слід стягувати аліменти на\~утримання дитини\~в розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Outcome: approved