Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У грудні 2021 року [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 28 травня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований за №68751, про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Авансар» заборгованості в сумі 12697 гривень 66 копійок. Позивач зазначає, що за вчиненням виконавчого напису звернулось ТОВ «ФК «Авансар», код ЄДРПОУ 40199031, однак згідно з відомостей з ЄДР вбачається, що за цим кодом міститься запис про іншу юридичну особу - ТОВ «Авансар». Також з поданих товариством документів не вбачається наявність безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, стягнення проведено з порушенням встановленого законодавством строку давності. Також нотаріусу був поданий не оригінал кредитного договору, а договір факторингу, що не є належним документом, за яким провадиться стягнення у безспірному порядку. Зазначає, що вчинення вказаного виконавчого напису було незаконним, у зв`язку із чим просить визнати його таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути понесені ним судові витрати. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2021 року було забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 68751, виданим 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., за виконавчим провадженням №66860599, відкритим приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. (а.с.5-6 провадження №2-з/359/229/2021). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2021 року справа була прийнята до провадження та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.14). Представники ТОВ «ФК «Авансар», ТОВ «Авансар», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позові, просила позов задовольнити в повному обсязі. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 28 травня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований за № 68751, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Авансар» заборгованості в сумі 12697 гривень 66 копійок за кредитним договором №2555852 від 21.03.2016, що складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 9052,06 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 1895,6 грн., заборгованість за нарахованою пенею 900,00 грн. Стягнення проводиться за період з 21 березня 2016 року по 1 червня 2020 року. Також зазначено, що ТОВ «ФК «Авансар» набуло право вимоги до позивача на підставі ряду укладених договорів відступлення прав вимоги (а.с.7). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. від 27 вересня 2021 року (а.с.8-9) було звернуто стягнення н заробітну плату, пенсію, інші доходи боржника у ВП №66860599 при примусовому виконанні виконавчого напису № 68751, виданого 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Авансар» 12697 гривень 66 копійок. Спірні правовідносини регулюються главою 14 «Вчинення виконавчих написів» Закону України «Про нотаріат» та главою 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 11 квітня 2019 року у справі №746/45737/ 17 (провадження №61-46127св18), боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ТОВ «ФК «Авансар» 7 листопада 2021 року змінило свою назву на ТОВ «Авансар», а тому вказані позивачем два товариства є однією і тією ж юридичною особою, яка має код у цьому реєстрі 40199031. Встановлено, що стягнення за оспорюваним виконавчим написом відбулось за період з 21 березня 2016 року по 1 червня 2020 року, тобто з порушенням встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат» строку. Також приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.передчасно дійшов до висновку про безспірність боргу [PERSON] за кредитним договором №2555852 від 21 березня 2016 року. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 28 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. В той же час, в матеріалах справи відсутні докази того, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено на нотаріально посвідченому кредитному договорі. Аналіз цих обставин переконливо свідчить про те, що оспорюваний виконавчий напис не відповідає імперативним приписам, передбаченим ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року. Крім того, вчинення виконавчого напису нотаріусу з істотними порушеннями закону призвело до свавільного втручання у право позивача на мирне володіння його майном. Ця обставина свідчить про порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності та припинення порушення майнових прав позивача належить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та зареєстрований в реєстрі за № 68751. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 908,00 грн за подання позову та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову. Ці обставини підтверджуються платіжними дорученнями від 21 грудня 2021 року (а.с.6 провадження №2/359/1340/2022 та а.с.3 провадження №2-з/359/229/2021). Пред`явлений позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з ТОВ «Авансар» на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в загальному розмірі 1362 гривень 00 копійок.

Outcome: approved