Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 03 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 70. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 серпня 2013 року він уклав шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу вони мають спільну дитину: малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На протязі більше семи місяців вони разом не проживають та не спілкуються, їх сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносини між ними через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на життя.Спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спір про поділ майна вирішать окремо в судовому порядку. В судове засідання позивач не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Виклик відповідача було здійснено відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 серпня 2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.5), вбачається, що 03 серпня 2013 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 70. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - " [PERSON] ". Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.08.2015 року (а.с.6). Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, на який відповідач не подав заперечення, а також те, що подружжя не ведуть спільного побуту та проживають окремо, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved