Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, з вимогами стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики б/н від 05.11.2021 року в сумі 33 906,50 грн., яка складається з 33 610,00 грн. - суми основного боргу, 27,62 грн. - заборгованість по 3% річних, 268,88 грн. - інфляційні збитки, та заборгованість за договором позики б/н від 10.06.2021 року в сумі 41 361,70 грн., яка складається з 41 000,00 грн. - сума основного боргу, 33,7 грн. - заборгованість по 3% річних, 328,00 грн. - інфляційні збитки. Позов мотивовано тим, що 05.11.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за умови якого позивач передав у власність відповідачу 33 610,00 грн. строком до 10.12.2021 року. Однак, відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, грошові кошти не повернула. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 33 610 грн., а також 27,62 грн. - 3% річних, та 268,88 грн. - інфляційні збитки. Крім того, 10.06.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено ще один договір позики, відповідно до якого позивач передав у власність відповідачці 41 000,00 грн. строком до 10.12.2021 року. Відповідачка умови договору позики знову не виконанала, в результаті чого утворилася заборгованість, яка складається з 41 000,00 грн. - сума основного боргу, 33,7 грн. - заборгованість по 3% річних, 328,00 грн. - інфляційні збитки, які позивач просить стягнути з відповідачки, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 06.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) осіб. На адресу відповідачки судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів. В судове засідання позивач не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 05.11.2021 року [PERSON] було надано [PERSON] грошові кошти у розмірі 33 610,00 грн. Зазначені обставини підтверджуються Договором позики грошових коштів від 05.11.2021 року. Відповідно до п.4 даного Договору позичальник зобов`язалася повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані їй позикодавцем) згідно умов Договору у строк до 10.12.2021 року. Договір позики підписаний [PERSON] та [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Крім того, відповідно до Договору позики грошових коштів від 10.06.2021 року, [PERSON] передав у вланість [PERSON] грошові кошти у сумі 41 000,00 грн. Згідно п.4 даного Договору позичальник зобов`язалася повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані їй позикодавцем) згідно умов Договору у строк до 10.12.2021 року. Договір позики підписаний [PERSON] та [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). Таким чином, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою. Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. У той самий час за змістом частин 1, 2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов`язанням її повернення), так і дати її отримання. Відповідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, заборгованість за Договором позики б/н від 05.11.2021 року відповідача перед позивачем - 33 906,50 грн., яка складається з 33 610,00 грн. - суми основного боргу, 27,62 грн. - заборгованість по 3% річних, 268,88 грн. - інфляційні збитки, та заборгованість за договором позики б/н від 10.06.2021 року - 41 361,70 грн., яка складається з 41 000,00 грн. - сума основного боргу, 33,7 грн. - заборгованість по 3% річних, 328,00 грн. - інфляційні збитки. Наданий розрахунок позивача суд приймає до уваги, вважає його обгрунтованим та достовірним. Заперечнь щодо суми заборгованості, розрахунку 3% та інфляційних збитків від сторони відповідача на адресу суду не надходило. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, повністю підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved