Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

В грудні 2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом, який був уточнений 22.05.2020 року, до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.10.2013 року було розірвано шлюб між сторонами та стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] по 400 грн. щомісячно. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2015 року відповідач був позбавлений батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час донька [PERSON] , [INFO] є повнолітньою, аліменти стягуються тільки на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішеннями Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.02.2016 року, 22.12.2016 року, 20.02.2018 року, 14.05.2019 року на користь позивачки були стягнуті заборгованість по аліментам та пеня у розмірах: 77360 грн.. 28536 грн., 55418 грн., 15000 грн. Вказані рішення суду знаходяться на примусовому виконанні в державній виконавчій службі. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2018 року розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини збільшений до 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка вказує, що відповідач аліменти не платить, рішення суду не виконує, фізично здоровий, працює водієм великовантажних автомобілів на дальніх рейсах, інших аліментних зобов`язань не має, інших осіб не утримує. Відповідно до розрахунків державного виконавця заборгованість по аліментам з 01.10.2018 року по 01.06.2020 року становить 20 000 грн. та пеня 63\~980 грн., на загальну суму 83980 грн. З огляду на викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 83\~980 грн., а також, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2500 грн. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.10.2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат Щербаков С.Ю. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в тому числі, відповідач повідомлявся через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, причини неявки суду не повідомили, відзив проти позовних вимог не надали, тому суд відповідно до ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивачки. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Частиною 1 ст.274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися в шлюбі з 22.02.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 22.02.1992 року, актова запис №97 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 18.08.2010 року (а.с.8). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.10.2013 року шлюб між сторонами розірваний, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 400 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 23.09.2013 р. до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду набрало чинності 22.10.2013 року (а.с.9-10). Відповідно до виписки з протоколу №241/28 лікарсько-консультаційної комісії від 02.07.2015 року [PERSON] [INFO] , хворіє на лівостороній пузирно-мочеточниковий рефлюкс ІІ ст. Вторинний хронічний пієлонефрит. Рекомендовано: індивідуальний догляд матері до 12.08.2016 року (а.с.11). Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2015 року позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Рішення суду набрало чинності 01.12.2015 року (а.с. 12-13). Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.02.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за аліментами 77366,80 грн. та на користь держави судові витрати 774 грн. Рішення суду набрало чинності 30.03.2016 року (а.с.14). Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.12.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за аліментами 28536 грн. Рішення суду набрало чинності 24.01.2017 року (а.с.15). Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за аліментами 55418 грн. та на користь держави судові витрати 704,80 грн. Рішення суду набрало чинності 24.04.2018 року (а.с.16). Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , витрати, пов`язані з наданням правової допомоги у розмірі 1000 грн. та в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Рішення суду набрало чинності 16.10.2018 року (а.с.17-19). Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.05.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за аліментами 15000 грн. за період з 01.10.2017 року по 01.10.2018 року. Рішення суду набрало чинності 27.06.2019 року (а.с.20). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Марінова А.А. від 05.11.2018 року встановлено розмір заборгованості по аліментам, які за виконавчим листом від 30.10.2013 року №500/6355/13-ц повинні стягуватися з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 400 грн. щомісячно (з 16.10.2018 року 1000,00 грн.), починаючи з 23.09.2013 року до досягнення дитиною повноліття у твердій грошовій сумі, станом на 01.11.2018 року складає 12\~519,62 грн. (а.с.22-23). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Марінова А.А. від 12.11.2019 року встановлено розмір заборгованості по аліментам, які за виконавчим листом від 30.10.2013 року №500/6355/13-ц повинні стягуватися з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 400 грн. щомісячно (з 16.10.2018 року 1000,00 грн.), починаючи з 23.09.2013 року до досягнення дитиною повноліття у твердій грошовій сумі, станом на 01.09.2019 року складає 24\~519,62 грн. (а.с.21). Згідно із довідкою державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області від 25.01.2022 року №9/65056402 [PERSON] дійсно не отримує аліменти від [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості від 25.01.2022 року станом на 24.01.2022 року загальна сума заборгованості складає 56032,87 грн. по виконавчому листу №500/6355/13-ц, який видав Ізмаїльський міськрайсуд Одеської області 30.10.2013 року, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини: доньки [PERSON] у розмірі по 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду до досягнення дитиною повноліття, тобто, до [INFO] (а.с.77). Відповідно до\~статті 129 Конституції України\~суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права. Згідно з частинами другою, третьою\~статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права та пропорційність. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. \~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята\~статті 7 СК України). За ч. 1 ст. 20 СК України, до вимог що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись\~\~як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку. Тлумачення\~статті 196 СК України\~свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою\~статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Аналогічний висновок мітить постанова ВС від 14.12.2020 року № 661/905/19. Як вбачається з позовних вимог позивачка просить суд стягнути заборгованість за аліментами за період з 01.10.2018 року по 01.06.2020 року. Згідно розрахунків державного виконавця Ізмаїльського РВ ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) розрахунок заборгованості за аліментами за період з 01.10.2018 року по 01.06.2020 року складає 20363,00 грн. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню пеня, яка утворилась за заявлений позивачкою період, виходячи з такого розрахунку: 20\~363 грн х кількість днів прострочення за період з 01.10.2018 року по 01.06.2020 року х 1% = 6226,77 грн. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі 6226,77 грн. Враховуючи вищенаведене,\~суд приходить\~до висновку\~про часткове\~задоволенняпозову та стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості по аліментам в розмірі 20\~363,00 грн. та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 6229,77 грн. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить з положень ст.133 ЦПК України, відповідно до якої до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог тощо. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. З матеріалів справи вбачається, що адвокат Рубцов В.Г. надав правову допомогу позивачці, що підтверджується ордером серії ОД №036740 від 06.11.2019 року (а.с.24). Позивачка зазначає, що понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн., в підтвердження витраченої суми, позивачем суду надано квитанцію №402 від 06.11.2019 року та розрахунок гонорару (а.с.27,28). Оскільки судові витрати підтверджені належними та допустимими доказами, є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом обсягу робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, у розмірі 1500,00 грн. У відповідності до ч. ч. 1, 6\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial