Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Любові Євгенівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилась двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 41,8кв. м. На початку жовтня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Любові Євгенівни щодо оформлення спадщини, проте нотаріусом повідомлено, що строк прийняття спадщини пропущено. Враховуючи наведене, просить поновити строк для прийняття спадщини як такий, що пропущений з поважних причин. Ухвалою суду від 04.01.2022 прийнято до провадження вказану цивільну справу та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 02.02.2022. Ухвалою суду від 04.05.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання на визначену судом дату та час позивач не з`явився, при цьому подав до суду заяву, в якій просить провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, відзиву у визначений судом строк не надіслав. За загальним правилом частини першої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і\~\~вирішення спору\~\~по суті суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~Кожна сторона\~\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] двадцять третього березня 2021 року помер [PERSON] [INFO] . [PERSON] на праві власності належала квартира, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 41,8кв. м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.11.2002. Як установлено з листа приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Олійник Любові Євгенівни від 01.10.2021 позивач, [PERSON] , звернувся до останньої по оформленню спадщини. У вказаному листі нотаріусом відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів про прийняття спадщини (проживання зі спадкодавцем) та пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини. З довідки від 21.10.2021 №6571/18-21, виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради встановлено, що за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований тільки [PERSON] [INFO] . Разом з тим, з довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління житлом» від 03.02.2022 №92 встановлено, що позивач, [PERSON] , до дня смерті свого батька, [PERSON] , [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] без реєстрації згідно акту №325 від 02.04.2021, період проживання, що вказаний в акті: з липня 2020 року по березень 2021 року. Необізнаність про необхідність звернення до нотаріуса у шестимісячний строк, враховуючи фактичне проживання зі спадкодавцем у спадковому майні, що на думку позивача свідчило про прийняття спадщини, є поважною причиною пропуску строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим він просить суд встановити йому додатковий строк для подання такої заяви. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, які регулюються нормами Книги шостої Цивільного кодексу України. Так, відповідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Частина 3 статті 1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, провадження №61-38298св18 визначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване: статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що, такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004року №15-рп/2004 у справі № 1- 33/2004. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення. Пунктами 2.3 та 3.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 на нотаріуса при заведенні спадкової справи покладається обов`язок перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 р. в аспекті справи № 6-1320цс17. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». У ході розгляду справи, судом встановлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , оскільки вважав, що прийняв спадщину, позаяк проживав зі спадкоємцем на час відкриття спадщини (його смерті), що зокрема підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління житлом» від 03.02.2022 №92. Однак, відсутність реєстрації фактичного місця проживання унеможливила підтвердити даний факт. На думку суду, необізнаність спадкоємця про юридичні особливості підтвердження тих чи інших обставин особою, яка не володіє спеціальними знаннями, є поважною причиною пропуску строку. Необізнаність є людським фактором, наявність якого не дає змоги володіти певною інформацією через незалежні від волі особи обставини, а тому вона не може бути підтверджена відповідними доказами. За таких обставин, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини через його необізнаність, яка викликала об`єктивні та істотні труднощі для позивача як спадкоємця на вчинення ним дій щодо подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved