Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кримське», за участю третіх осіб: Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об`єднання по агропромисловому будівництві «Львівоблагропромбуд», Комунальної установи «Львівського міського центру приватизації державного житлового фонду» про визнання права на приватизацію, визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] з 1998 року проживає у житловій кімнаті [ADDRESS] , а зареєстрований за вказаною адресою з 17 серпня 2000 року. Зазначена кімната була виділена позивачу як працівнику підприємства [PERSON] , який на той час входив до складу Львівського комбінату будматеріалів «Агропромбуд» на балансі котрого на той момент перебував гуртожиток холостяцького типу. [PERSON] стверджує, що кімната була виділена йому на підставі відповідних розпоряджень та ордеру Львівського комбінату будматеріалів «Агропромбуд». Позивач зазначає, що з 2000 року він проживає та користується приміщенням [ADDRESS] , що згідно експлікації інвентаризаційної справи (аркуш справи 41) є житловою кімнатою та знаходиться на першому поверсі гуртожитку. Зазначене також додатково вбачається із листа відповіді голови ОСББ «Кримське» Галицькій районній адміністрації від 01.08.2016 року та інвентаризаційного акту володіння фізичною особою жилими приміщеннями у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , де зазначено, що вказана кімната площею 21,9 кв. м. є житловою. У період 2013-2016 років органом місцевого самоврядування вирішувались питання про: передання вказаного відомчого гуртожитку у власність територіальної громади м. Львова (праве крило, у якому знаходяться кімнати позивача); реєстрацію такого права комунальної власності; надання дозволу на приватизацію його житлових та нежитлових (допоміжних) приміщень, з передання такого на баланс ЛКП «Снопківське», а згодом ОСББ «Кримське» (ухвала Львівської міської ради №2082 від 07.02.2013 року, рішення Львівської міської ради №443 від 31.05.2013 року, ухвала Львівської міської ради №3313 від 15.05.2014 року, наказ Департаменту житлового господарства та інфраструктури №378 від 29.06.2016 року , акт прийняття-передачі гуртожитку з балансу ЛКП «Снопківське» на баланс ОСББ «Кримське», дані державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права комунальної власності на праве крило гуртожитку площею 2590,7 кв. м., з матеріалів інвентаризаційної справи Львівського ОКП БТІ на гуртожиток [ADDRESS] . З 2015 року, у відповідності до вимог закону мешканцями гуртожитку розпочато процес приватизації приміщень гуртожитку, а саме Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради утворено Комісію з інвентаризації житлових приміщень у гуртожитках; проведено інвентаризацію приміщень гуртожитку, про що складено відповідні інвентаризаційні акти володіння фізичною (фізичними) особою жилими приміщеннями, а також рядом громадян на основі, зокрема, і вказаних документів, перевірки інших необхідних документів, - укладено договори найму жилих приміщень з органом місцевого самоврядування, отримано відповідні рішення Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та свідоцтва про право власності на жилі приміщення та відповідно таке право власності зареєстроване у відповідних реєстрах. [PERSON] зазначає, що він звернувся з відповідним зверненням до ОСББ «Кримське» та Галицької районної адміністрації, щодо приватизації належної йому житлової кімнати [ADDRESS] . Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради проведено інвентаризацію кімнати 42 житлового приміщення із складенням відповідного акту. Однак, такий інвентаризаційний акт володіння фізичною особою жилими приміщеннями у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] ініціативною групою ОСББ «Кримське» не підписаний, що повинно бути відповідно до закону здійснено ними як уповноваженою особою, на балансі якої перебуває гуртожиток (ОСББ) та у відповідності до розпорядження Галицької районної адміністрації від 12.05.2015 року №162. Позивач вважає, що бездіяльність уповноважених осіб ОСББ унеможливлює подальший процес здійснення приватизації згаданого приміщення гуртожитку. Тому просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2019 року відкрито загальне судове провадження у справі. 18.12.2019 року представником відповідача Галицької районної адміністрації ЛМР подано до суду відзив на позовну заяву. 10.02.2020 року до суду надійшло клопотання представника ОСББ «Кримське» про зупинення провадження у справі. 06.03.2020 року представник ОСББ «Кримське» подав до суду відзив на позовну заяву. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 21.10.2020 року до суду надійшло клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.10.2020 року провадження у\~справі зупинено до\~ набрання законної\~сили судовим\~рішенням у\~справі №461/8486/17 за позовом\~ Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятого приміщення. 23.11.2021 року до суду надійшли письмові пояснення від представника Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.01.2022 року відновлено провадження у справі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов. Стверджує, що Галицька районна адміністрація Львівської міської ради незаконно відмовила позивачу у приватизації кімнати [ADDRESS] . Зазначив, що [PERSON] проживає у гуртожитку, але ствердити чи постійно позивач проживає там він не може. Однак, стверджує, що Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради зверталось до суду з позовом про виселення [PERSON] з гуртожитку, однак у задоволенні даного позову було відмовлено. Позивач має у власності квартиру, але не приватизовану, а подаровану. Представник Галицької районної адміністрації Львівської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не проживає у гуртожитку. Долучений позивачем до матеріалів справи ордер є незрозумілим, оскільки на такому відсутня дата видачі. А згідно чинного законодавства такий ордер має строк дії 30 днів. Також незрозумілою представник відповідача вважає прописку. Крім того, приміщення [ADDRESS] значиться як нежитлове приміщення кабінет. Гуртожиток знятий з балансу ЛКП. ОСББ «Кримське» не підписало акти та пояснило це тим, що [PERSON] фактично не проживає у приміщенні [ADDRESS] , ніхто з мешканців його не бачив та не знає, мешканцям не відомо яке відношення позивач має до гуртожитку. Представник ОСББ «Кримське» у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просить відмовити в задоволенні позову. Свої позицію обґрунтовує тим, що у позивача відсутнє право на приватизацію приміщення [ADDRESS] , адже він забезпечений власним приватним житлом. [PERSON] має квартиру за адресою: [ADDRESS] , на яку він набув право власності 02.03.2019 року. Також, представник ОСББ «Кримське» зазначив, що позивач не проживає у гуртожитку. Крім того, кімната [ADDRESS] є нежитловим приміщенням, а в реєстраційних документах значиться як кабінет. Представник Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Однак, подав до суду письмові пояснення з яких вбачається, що позовні вимоги заперечує повністю, просить відмовити в задоволенні позову. Свою позицію аргументує тим, що гуртожиток на [ADDRESS] перебуває у комунальній власності. [PERSON] незаконно, без згоди власника майна або його уповноваженого органу зайняв спірне нежитлове приміщення. Позивачем не надано договору найму спірного приміщення, що свідчить про відсутність у нього права користування жилим приміщенням у гуртожитку на правових підставах. Ордер на який посилається позивач діє протягом 30 днів. Відповідно до технічного паспорта інвентарний номер 687 від 30.01.2014 року спірне приміщення №42 є нежитловим приміщенням кабінету площею 21, 9 кв. м., при цьому законодавством встановлено презумпцію достовірності відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме в цьому реєстрі зазначено дану інформацію. Представник третьої\~особи Комунальної\~установи «Львівського\~міського центру\~приватизації державного\~житлового фонду» у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при ухваленні рішення покладається на думку суду. Представники відповідачів Виконавчого комітету Львівської міської ради та Львівської міської ради, а також представник третьої особи Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об`єднання по агропромисловому будівництві «Львівоблагропромбуд» у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників, які не з`явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, враховуючи таке. Судом встановлено, що гуртожиток, що знаходиться на [ADDRESS] , загальною площею приміщень - 2590,7 кв. м. з перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Львова, що стверджується інформаційною довідкою №286045444 від 22.11.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна / Том 2, а. с. 24/. Відповідно до технічного паспорта інвентарний номер 687 від 30.01.2014 року спірне приміщення № [NUMBER] у гуртожитку на [ADDRESS] є нежитловим приміщенням кабінетом з площею 21,9 кв. м. /Том 2, а. с. 20-23/. Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а. с. 15-16/. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №48 від 01.03.2016 року, наданої ТзОв «ЖЕК АГРО», вбачається, [PERSON] прописаний та проживає у гуртожитку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , а. с. 26/. \~З постанови\~Львівського апеляційного\~суду \~від 11.05.2021\~року,\~якою залишено\~без змін\~рішення Галицького\~районного суду\~м.\~Львова від\~05.11.2019\~року у\~справі №461/8486/17\~за позовом\~ Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятого приміщення, яким у задоволенні позову відмовлено, вбачаться таке. 15.05.2014 року Львівською міською радою прийнято ухвалу №3313 «Про залишення цілісного майнового комплексу на [ADDRESS] у статусі «гуртожиток» та надання дозволу на приватизацію його житлових і нежитлових (допоміжних) приміщень», якою вирішено залишити цілісний майновий комплекс на [ADDRESS] та надати дозвіл на приватизацію його житлових і нежитлових (допоміжних) приміщень, а ЛКП «Снопківське» прийняти на баланс приміщення цього гуртожитку. Відповідно до цієї ухвали, органом приватизації приміщень у житловій будівлі гуртожитку, які призначені для постійного проживання громадян, визначено Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, а органом з оформлення документів про передачу у власність громадянам приміщень у гуртожитку визначено відділ приватизації державного житлового фонду Галицького району м. Львова, якому доручено підготовку та оформлення зазначених документів з врахуванням вимог щодо п`ятирічного фактичного місця проживання та реєстрації мешканців гуртожитку відповідно до чинного законодавства України. Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради доручено укласти з мешканцями цього гуртожитку договори житлового найму на підставі інвентаризаційних актів та поточної технічної документації (п.4 Ухвали). Інвентаризаційні акти повинні були складатись після проведення інвентаризації житлових приміщень гуртожитку. Отже, приватизація приміщень гуртожитку здійснювалась наступними етапами: спочатку, проводилась інвентаризація приміщень гуртожитку, за наслідками якої складались інвентаризаційні акти, після цього, на підставі інвентаризаційних актів та поточної документації районна адміністрація Львівської міської ради укладала з мешканцями гуртожитку договори житлового найму, за наявності яких та за наслідками перевірки дотримання 5-ти річного строку постійного проживання громадян у гуртожитку приймалось рішення щодо передачі приміщень гуртожитку у власність громадян\~мешканців гуртожитку. 12.05.2015 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження №162 «Про утворення комісії з інвентаризації житлових приміщень у гуртожитках», до складу якої, окрім представників районної адміністрації, відділу житлового господарства, Львівської міської ради, входили також представники балансоутримувача і представники мешканців гуртожитків (ініціативна група). У березні 2016 року власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] створено ОСББ «Кримське», головою якого є [PERSON] . Наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №378 від 29.06.2016 року затверджено акт приймання-передачі гуртожитку на [ADDRESS] з балансу ЛКП «Снопківське» Галицької районної адміністрації на баланс ОСББ «Кримське». На виконання вказаної ухвали Львівської міської ради від 15.05.2014 року №3313 «Про залишення цілісного майнового комплексу на [ADDRESS] у статусі «гуртожиток» та надання дозволу на приватизацію його житлових і нежитлових (допоміжних) приміщень», враховуючи розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 12.05.2015 року №162 «Про утворення комісії з інвентаризації житлових приміщень у гуртожитках», Галицькою районною адміністрацією було проведено інвентаризацію приміщень гуртожитку, за результатами якої складено інвентаризаційні акти. Так, зокрема, під час проведення у червні 2016 року Галицькою районною адміністрацією інвентаризації приміщень гуртожитку було обстежено приміщення №42, про що складено відповідний інвентаризаційний акт, в якому зазначено, що жиле приміщення № [NUMBER] площею 21,9 кв. м. на першому поверсі житлової будівлі використовується як житло з відома власника (володільця, балансоутримувача) гуртожитку ТОВ «Жек-Агро» громадянином: [PERSON] -\~реєстрація місця проживання з 2000 року. В інвентаризаційному акті зазначено про здійснення [PERSON] оплати за житлово-комунальні послуги на підставі квитанцій і про наявність в обстежуваному приміщенні меблів, побутових приладів, електротехніки. Цей інвентаризаційний акт листом Галицької районної адміністрації від 05.07.2016 року скеровано для підписання голові ОСББ «Кримське», однак, такий повернуто до районної адміністрації не підписаним. У своєму листі від 01.08.2016 року, адресованому голові Галицької районної адміністрації, голова ОСББ «Кримське» навела мотиви відмови від підписання вказаного інвентаризаційного акту, посилаючись на рішення загальних зборів мешканців будинку від 18.07.2016 року про не підписання цього акту у зв`язку з неправомірним виділенням кімнат в гуртожитку окремим його мешканцям, в тому числі й кімнати № [NUMBER] . Відповідно до вимог\~ч.4 ст.82 ЦПК\~\~України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Окрім цього, з Інформаційної довідки №201861871 від 26.02.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною прощею 49, 1 кв. м. /Том 1, а. с. 120/. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою закону визначено також способи захисту цивільних прав та інтересів та визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Відповідно до п. 15 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» проживання у гуртожитку протягом тривалого часу - проживання у гуртожитку постійно сукупно п`ять і більше років. Згідно ст. 2 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом), або шляхом отримання соціального житла (відповідно до цього Закону та Закону України "Про житловий фонд соціального призначення"), або шляхом самостійного на власний розсуд, за власні чи залучені кошти) вирішення свого (своєї сім`ї) житлового питання (відповідно до цивільного законодавства України). Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Аналізуючи норми Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» суд приходить до висновку, що для одержання права на приватизацію кімнати у гуртожитку слід враховувати такі критерії як фактичне проживання особи в гуртожитку протягом п`яти років та відсутність в особи власного житла. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач забезпечений житлом, реалізував свої житлові права оскільки володіє на праві приватної власності квартирою [ADDRESS] , загальною прощею 49, 1 кв. м., якою користується на правах законного власника, що підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами. Представник позивача не заперечив у судовому засіданні того факту, що [PERSON] є забезпечений власним житлом, квартирою, яку він набув за договором дарування у приватну власність. Посилання представника позивача на те, що позивач набув право власності на квартиру не шляхом приватизації, суд відхиляє, оскільки дана обставина, відповідно до норм чинного законодавства, не впливає на права та обов`язки особи, його інтереси. До уваги приймається факт належності власного майна у вигляді житла, що свідчить про забезпечення особи житлом та можливістю ним користуватися, що є ключовим у житловому праві громадянина. Тому враховуючи наведене суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог, оскільки позивач має власне житло, а тому у нього відсутнє право на приватизацію приміщень у гуртожитку, та на нього не поширюються норми Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed