Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

позивач [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт його проживання з мачухою, [PERSON] , яка померла [INFO] , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання позивача у зв`язку з цим спадкоємцем четвертої черги; взнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме: 5/8 частин квартири [ADDRESS] , яка складається з однієї кімнати та кухні жилою площею 21,6 кв.м, загальною площею 41,2 кв.м та грошовий вклад в Ощадбанку України, рахунок [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті мачухи, [PERSON] , яка померла [INFO] . У обґрунтування позову посилається на те, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності батькові позивача - [PERSON] та його дружині [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Після смерті батька відкрилася спадщина. До спадкового майна входила частина квартири [ADDRESS] . Батько [PERSON] заповіту не залишив, після його смерті спадкоємцями за законом відповідно до ст.ст.529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року були позивач, дружина [PERSON] - [PERSON] , внук [PERSON] , який відмовився від своєї частки на користь позивача, внучка [PERSON] . Позивачу видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 вересня 2021 року на 1/4 частину вищевказаної квартири. На 1/8 частину квартири свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю [PERSON] ще не видано. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, так як проживала в цій квартирі на час смерті і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину квартири не отримала. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на частину вищевказаної квартири, її частка на дату смерті становила 5/8 частин квартири, та грошовий вклад в Ощадбанку України, рахунок [NUMBER] на суму 1298,85 грн. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв, так як подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, позивачем не надано доказів родинних відносин зі спадкодавцем. [PERSON] фактично є мачухою позивача. Родичів у неї не було, спадкоємців немає, а після смерті батька позивач опікувався нею, періодично допомагав їй по господарству. З 2008 року стан її здоров`я значно погіршився, вона потребувала постійного стороннього догляду і позивач перейшов жити разом з нею в квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Позивач похоронив її за власні кошти. Встановлення факту проживання позивача з мачухою [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання позивача у зв`язку з цим спадкоємцем четвертої черги має для позивача суттєве юридичне значення і необхідне для оформлення спадкових прав на частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою судді від 28 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 19 листопада 2021 року. 17 листопада 2021 року до суду надійшов відзив Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, з якого вбачається, що Східницька селищна рада визнає позовні вимоги [PERSON] . Квартира [ADDRESS] дійсно належала батькові позивача та його дружині [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач опікувався [PERSON] , допомагав їй по господарству. з 2008 року стан її здоров`я значно погіршився, вона потребувала постійного стороннього догляду і з того часу позивач проживав разом з [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Справу просять розглянути без участі представника Східницької селищної ради. Ухвалою підготовчого засідання від 19 листопада 2021 року задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Лесі Петрівни належно засвідчену копію спадкової справи №44/2015, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в смт Підбуж Дрогобицького району Львівської області. Копія вказаної спадкової справи №44/2015 надійшла до суду 09 грудня 2021 року. Ухвалою від 11 січня 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 21 лютого 2022 року. Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року витребувано у Бориславської державної нотаріальної контори належно засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Копія вказаної спадкової справи №152/1998 надійшла до суду 15 березня 2022 року. У судове засідання 31 травня 2022 року позивач [PERSON] не прибув, подав клопотання від 31.05.2022, в якому просить справу розглянути без його участі, позов підтримує. Представник відповідача Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області в судове засідання не прибув. У матеріалах справи міститься лист за підписом селищного голови Піляка І., у якому Східницька селищна рада повідомляє, що проти задоволення позову [PERSON] не заперечує, просить справу розглядати без участі представника селищної ради. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Леся Петрівна в судове засідання не прибула, надіслала клопотання, в якому просить розглянути справу без її участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] в судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги [PERSON] вважає підставними та просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , про що 06 грудня 1997 року Східницькою селищною радою Дрогобицького району Львівської області в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 34, свідоцтво про смерть [NUMBER] від 06 грудня 1997 року. Згідно Довідки Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка від 06.05.2009 імена [PERSON] та [PERSON] є однаковими іменами (чоловіче ім`я [PERSON] є одним із розмовних варіантів імені [PERSON] ). Після смерті батька, [PERSON] , відкрилася спадщина, місцем відкриття якої є смт Східниця Дрогобицького району Львівської області. До спадкового майна входила частина квартири [ADDRESS] . Квартира складається з однієї кімнати та кухні жилою площею 21,6 кв.м. загальною площею 41,2 кв.м. Квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та його дружині [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 04 липня 1994 року, виданого виконавчим комітетом Бориславської міської Ради народних депутатів згідно розпорядження від 04 липня 1994 року № 1964, зареєстрованого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та записаного у реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 1964. Батько позивача, [PERSON] , заповіту не залишив, після його смерті спадкоємцями за законом відповідно до ст.ст.529, 548,549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року були його син - позивач [PERSON] , його дружина [PERSON] , внук [PERSON] , який відмовився від своєї частки на користь позивача, внучка [PERSON] . Спадщину позивач прийняв, відтак Бориславською державною нотаріальною конторою позивачу [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 вересня 2021 року на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , спадкова справа № 152/1998, реєстр № 158, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.09.2021 року № 273435004, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майне 2448248046103, номер запису про право власності 43805180. На 1/8 частину квартири [ADDRESS] свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю -третій особі [PERSON] не видано. Батько позивача [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30 серпня 1982 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 30 серпня 1982 року, виданим Східницькою селищною Радою Львівської області, актовий запис за № 15. [PERSON] була спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст.ст 529, 548, 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, спадщину після смерті [PERSON] прийняла, так як проживала в цій квартирі на час смерті і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину вказаної квартири після смерті [PERSON] не отримала, що стверджується копіями спадкової справи №152/1998, заведеної після смерті [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , про що виконавчим комітетом Підбузької селищної ради Дрогобицького району Львівської області складено відповідний актовий запис № 81, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS] , її частка на дату смерті становила 5/8 частин квартири, та грошовий вклад в Ощадбанку України, рахунок [NUMBER] на суму 1298,85 грн. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв, так як подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Л.П., Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09 квітня 2015 року № 40114875, номер у Спадковому реєстрі 57329835, номер у нотаріуса 44/2015. Однак, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Л.П. листом від 17 червня 2021 року № 73/02-4 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не надано доказів родинних відносин зі спадкодавцем. Позивачу рекомендовано звернутися для вирішення вказаного питання до суду. Таким чином, позивач не може оформити в нотаріальному порядку спадкові права після смерті [PERSON] та має намір оформити спадкові права як єдиний спадкоємець четвертої черги, оскільки, як зазначив заявник, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Однак без встановлення вказаного факту в судовому порядку заявник не може оформити спадщину після смерті [PERSON] . Згідно з ч.1, ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.3, ч.5 ст.1268 ЦК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові від 24 вересня 2020 року у справі № 644/5818/18 Верховний Суд зазначив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали і спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають врахуванню правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати такі інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільні побутом, мали взаємні права та обов`язки. Верховний Суд зауважив, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Верховний Суд нагадав, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки. Крім того, відповідно до пункту 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № рп/99 та роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та проживають із спадкодавцем не менш як п`ять років. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Суд встановив, що [PERSON] є дружиною батька позивача. Близьких родичів у неї не було, спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] (батька позивача) позивач [PERSON] опікувався [PERSON] , періодично допомагав їй по господарству. З 2008 року стан її здоров`я значно погіршився і позивач перейшов жити разом з нею в квартиру [ADDRESS] , доглядав її, оплачував комунальні послуги, купляв продукти харчування та необхідні ліки, підтримував квартиру в належному стані, проводив поточний ремонт квартири. Влітку 2014 року стан здоров`я [PERSON] різко погіршився, вона не розуміла значення своїх дій, тікала з квартири, не пам`ятала свого місця проживання, позивачу доводилося залишати роботу і йти на пошуки [PERSON] . У червні 2014 року позивач влаштував [PERSON] в Підбузький геріатричний пансіонат під нагляд фахівців, відвідував її в пансіонаті, привозив продукти та ліки. [INFO] [PERSON] померла під час перебування у вказаному пансіонаті. [PERSON] похоронив її за власні кошти. Вказані обставини підтверджуються, зокрема, копіями довідок Східницької селищної ради №2562 від 13.10.14, №34 від 13.10.2014, копією акту обстеження житлово-побутових умов від 02.07.2021, копією довіреністю, яку [PERSON] видала позивачеві на представлення її інтересів в усіх установах. Крім цього, вищенаведені обставини щодо проживання позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджуються також показами позивача, допитаного як свідка, а також допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , які проживають у смт Східниці та ствердили, що більше 5 років позивач [PERSON] проживав однією сім`єю з [PERSON] , доглядав її, оскільки тривалий час вона хворіла та потребувала догляду. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, провадження № 61-44149св18: відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Надані позивачем докази, відповідно до вимог ст. 76-80 ЦПК України, є допустимими, достовірним та достатніми. Будь-які інші докази, що спростовують доводи позивача, відповідачем та третіми особами не подано. Беручи до уваги встановлені обставини у справі, досліджені в сукупності на підставі їх аналізу, суд вважає зазначений юридичний факт підтвердженим та встановленим, таким, що породжує юридичні наслідки. Також оскільки відповідач у даній справі не заперечив проти позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 1816 грн. Враховуючи відповідне клопотання позивача суд не вирішує питання щодо стягнення в його користь оплаченого при зверненні до суду судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved