Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. 15.04.2022 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] у них з відповідачем народився син [PERSON] , фізіологічно та юридично він є сину батьком, а відповідач - матір`ю. Зауважив, що він з відповідачем ніколи у шлюбі не перебував, а також спільною сім`єю не проживав. Причиною його звернення до суду стало те, що відповідач, будучи матір`ю дитини, повністю самоусунулася від виконання батьківських (материнських) обов`язків. Вказав, що з дня народження дитини до теперішнього дня проживає окремо від дитини, з дитиною не спілкується взагалі, зовсім не цікавиться життям її потребами, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не зважає на її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, не здійснює медичний догляд і лікування, не надає дитині доступу до культурних та духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, тощо. Зауважив, що з народження дитини усіма матеріальними, побутовими, освітніми, духовними питаннями щодо виховання дитини займається виключно він та виключно за власні кошти. Просив позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських (материнських) прав щодо її дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач не подав відзиву на позов. Позивач в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні були досліджені усі наявні в матеріалах справи докази. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , батьком - [PERSON] . З копії нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 17.03.2022 року вбачаться, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав на сина [PERSON] , [INFO] , та дає свою вільну і безумовну згоду, щоб його опікуном та самостійно виховував дитину, був його батько, [PERSON] . З копії листа № 09-18/16 від 04.04.2022 року Служби у справах дітей Жовківської міської ради вбачається, що [PERSON] має на своєму утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] перебуває за кордоном в РП у м. Краків. Вихованням дитини [PERSON] не займалась від його народження, батько дитину виховував самостійно. З висновку Жовківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 12.05.2022 року вбачається, що мати [PERSON] проживала в [ADDRESS] , залишила сина [PERSON] без догляду у 2013 році та виїхала в Республіку Польщу, де проживає по даний час. Із слів батька, вона жодного разу не цікавилась життям сина, не провідувала його, не надавала ніякої матеріальної допомоги на його утримання. З документів, наданих [PERSON] , вбачається, що вихованням малолітнього сина займається лише батько, в якого малолітній [PERSON] перебуває на утриманні та проживає з ним. Він приділяє належну увагу стану здоров`я, навчанню та вихованню малолітнього сина. Із заяви [PERSON] ), завіреною Польською нотаріальною конторою відомо, що вона не заперечує про позбавлення її батьківських прав стосовно її сина [PERSON] , [INFO] , та дає свою згоду на те, щоб ним продовжував опікуватися та самостійно виховував батько [PERSON] , [INFO]. З цієї заяви вбачається, що мати свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина. На підставі вищенаведеного, виконком Жовківської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради від 12.05.2022 року № 30 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] » вбачається, що виконавчий комітет вирішив вважати доцільним позбавити батьківських прав відповідачку щодо її малолітнього сина [PERSON] та надати висновки в суд про доцільність такого позбавлення батьківських прав. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . З висновку Жовківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 12.05.2022 року та копії листа № 09-18/16 від 04.04.2022 року Служби у справах дітей Жовківської міської ради вбачається, що відповідачка залишила сина без догляду у 2013 році та виїхала в Республіку Польщу, де проживає по даний час, вихованням малолітнього сина займається лише батько, в якого малолітній [PERSON] перебуває на утриманні та проживає з ним, він приділяє належну увагу стану здоров`я, навчанню та вихованню малолітнього сина. Відповідачка не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав стосовно її сина [PERSON] , [INFO] , та дає свою згоду на те, щоб ним продовжував опікуватися та самостійно виховував батько [PERSON] , позовні вимоги визнала повністю. Жовківська міська рада, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітнього сина [PERSON] . Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про те, що відповідачка не цікавиться фізичним і духовним розвитком сина, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не приймає участі у його вихованні, тобто фактично матір самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, всі питання щодо його виховання та утримання вирішуються його батьком, відповідач не проявила наміру в майбутньому приймати участь у житті дитини, займатись її розвитком, утримувати її. На підставі вищенаведеного, беручи до уваги інтереси дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] її батьківських прав відносно її дитини [PERSON] , таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам самої дитини та реалізації її законних прав. За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Outcome: approved