Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

У серпні 2021 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому. Позов обґрунтований тим, що 15 вересня 2018 року в м. Дніпро на пр. Гагаріна, біля буд. № 80 сталась дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля ЗАЗ Ланос [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Opel Vectra, р.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Винним у даній пригоді визнано водія ЗАЗ [PERSON] , згідно Постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року. Станом на момент скоєння ДТП, цивільна-правова відповідальність відповідача не була застрахована, тому на підставі Наказу № 11598 від 17.12.2018 року позивачем було здійснено потерпілому виплату страхового відшкодування у розмірі 27\~110, 19 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 1014819 від 18.12.2018 року. Також позивач поніс витрати на збір документів та на проведення дослідження КТЗ у розмірі 914, 60 грн. Посилаючись на ст. ст. 29, 34, 35, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому у розмірі 28\~024, 79 грн., що складається з 27\~110, 19 грн. регламентної виплати та витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів у розмірі 914, 60 грн. Також просить стягнути судовий збір на свою користь у розмірі 2\~270, 00 грн. та витрати правничу допомогу у розмірі 5\~604, 96 грн. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надав заяву, відповідно до якої просив провести розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Повідомлявся у встановленому порядку. За змістом ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на те, що відповідач не надав відзиву на позовну заяву, не з`явився в судове засідання без поважних причин (без повідомлення причин неявки), суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до\~Конституції України, цього Кодексу, законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим Законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. В силу положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 15 вересня 2018 року приблизно об 11 год. 30 хв. в м. Дніпро на пр. Гагаріна, біля буд. № 80, в районі електроопори № 679 відбулась дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля ЗАЗ Ланос [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Opel Vectra, р.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340, 00 грн. Оскільки цивільна правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, потерпілий [PERSON] звернулась до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування через повіреного [PERSON] , що підтверджено заявою від 15.11.2018 року та повідомленням про ДТП від 18.09.2018 року. Як вбачається\~з платіжних\~доручень №\~1013684\~від 06.11.2018\~року та\~№ 1014819\~від 18.12.2018\~року,\~позивачем було\~здійснено виплати\~потерпілій у\~розмірі 914,\~60\~грн.\~та 27\~110,\~19\~грн.\~відповідно.\~ \~ \~ Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що відповідач не застраховував свою цивільно-правову відповідальність як власника наземного транспортного засобу, відповідний договір не укладав та страховий поліс на момент ДТП у нього був відсутній. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає право страховика, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ, подати після виплати страхового відшкодування регресний позов, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону (п. 38.2.1). З аналізу наведених норм вбачається, що страховик має право заявити регресну вимогу про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати особі, потерпілої від ДТП. В такому випадку особа, яка винна у настанні ДТП, та яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повинна відшкодувати понесені страховиком збитки. Матеріалами справи підтверджено, що позивач виплатив потерпілій страхове відшкодування у розмірі 28\~024, 79 грн., що складається з 27\~110, 19 грн. регламентної виплати та витрат, понесених на проведення дослідження КТЗ та збір документів у розмірі 914, 60 грн. Суд вважає, що ці суми є обґрунтованими і підлягають стягненню з відповідача. Тому позовні вимоги слід задовольнити. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5\~604, 96 грн., суд вказує таке. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.\~ Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд вважає, що витрати на правову допомогу у розмірі 5\~604, 96 грн. не відповідають критеріям розумності і реальності, оскільки фактично по даній справі представником була підготовлена лише позовна заява з додатками, можливо, проведена консультація з питань права, подано документи до суду поштою. Участь в судових засіданнях представник не брав, будь-яких заяв та клопотань, заперечень не подавав. Тому суд вважає обґрунтованим розмір витрат на правничу допомогу в сумі 2\~000, 00 грн. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача належить також стягнути судовий збір у розмірі 2\~270, 00 грн., оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі. На підставі ст. ст. 29, 34, 35, 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved