Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом. В обґрунтування вимог зазначив, що він є вітчимом неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З початку 2012 року він спільно проживав у цивільному шлюбі з матір`ю дитини [PERSON] та її сином [PERSON] , [INFO] у м. Донецьк. З того часу дитина перебувала на фактичному вихованні, утриманні позивача. У 2014 році після початку проведення військових дій, щодо зони АТО вони були переміщені до м. Запоріжжя та взяті у трьох на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою [ADDRESS] . 30 вересня 2017 року позивач уклав шлюб з [PERSON] . Дружині після реєстрації шлюбу надано прізвище « [PERSON] ». Весь час вони спільно мешкали з дитиною [PERSON] та опікались про нього. 03 липня 2021 року вони орендували квартиру у [ADDRESS] , де оселились всією нашою сім`єю разом з [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. З того часу син померлої [PERSON] перебуває під опікою та вихованням позивача. Відповідач по справі батько дитини покинув сина у 2012 році. З того часу з дитиною не спілкується його місце проживання невідоме, аліменти ніколи не сплачував. Протягом всього часу проживання дитини з позивачем, батько до дитини не навідувався, не цікався його долею, наявним харчуванням, умовами її проживання. За таких підстав, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину яка залишилась без матері, створення для неї належних соціально - побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, позивач у позові просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав вказаних у ньому. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений вчасно та належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, якою передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик до суду відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 04.05.2022 року. Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району не заперечував про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини. У судовому засіданні було допитано в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які суду пояснили, що відповідач по справі, який є батьком дитини, до дитини дуже давно не навідувався, не цікався його долею, наявним харчуванням, умовами його проживання. Місце проживання відповідача їм не відомо. Останній раз відповідача бачили приблизно у 2013 році. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що позивач з початку 2012 року спільно проживав у цивільному шлюбі з матір`ю дитини [PERSON] та її сином [PERSON] , [INFO] у м. Донецьк. З того часу дитина перебувала на фактичному вихованні, утриманні позивача. У 2014 році після початку проведення військових дій, щодо зони АТО вони були переміщені до м. Запоріжжя та взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою [ADDRESS] . 30 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом № 209. Після укладення шлюбу [PERSON] надано прізвище « [PERSON] » а.с.10). 03 липня 2021 року позивач разом із дружиною орендували квартиру у [ADDRESS] , (а.с.19-21, 21 зворот.) де оселились всією сім`єю разом з [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за актовим записом № 913 (а.с.11). З того часу син померлої [PERSON] перебуває під опікою та вихованням позивача. Відповідач по справі - батько дитини покинув сина у 2012 році. З того часу з відповідач з дитиною не спілкується, місце проживання відповідача невідоме, аліменти не сплачує. Доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини: [PERSON] , [INFO] підтверджується висновком Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району щодо позбавлення батьківських прав № 256/01-22/18.01266 від 17.03.2022 (а.с. 46). Про відсутність зацікавленості відповідача у піклуванні про власну дитину та у її вихованні свідчать наступні письмові докази. Так, згідно із характеристики № 01-29/17 від 09.02.2022 виданої Запорізькою ЗОШ І-ІІІ ступенів № 75 вбачається, що [PERSON] виховувався у повній сім`ї: мати [PERSON] та вітчим [PERSON] . Вітчим сприяє створенню умов для організації та забезпечення хлопця необхідними умовами проживання та навчання, на рівні з матір`ю цікавиться успіхами [PERSON] , його поведінкою, взаєминами з оточенням, за потреби звертається за порадою щодо організації дистанційного навчання. [PERSON] шанобливо ставиться до [PERSON] , цінує його думку, прислухається до порад та настанов. За весь час навчання [PERSON] у Запорізькій ЗОШ № 75 батько, зазначений у свідоцтві про народження, а саме [PERSON] , жодного прояву як батько не виявляв. Ніколи не приходив до школи, не цікавився навчанням та життям хлопця у класного керівника. Жодного разу від [PERSON] не надходило ні письмових звернень, ні усних, які свідчили б про стурбованість батька про життя, навчання та виховання сина. З усіма питаннями щодо організації навчання класний керівник спілкувалася тільки з мамою - [PERSON] та вітчимом [PERSON] . Від самого [PERSON] ніколи не було розмов про рідного батька, про його піклування та спроби участі у вихованні сина (а.с.49-50) Згідно інформації наданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико- санітарної допомоги №4 встановлено, що у Центрі спостерігається [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] . Хлопчик здоровий. В останнє до Центру дитина зверталась у супроводі бабусі 08.02.2022 з приводу захворювання. Рекомендації педіатра щодо лікування та спостереження за дитиною виконує бабуся в повному обсязі. Батько дитини [PERSON] до Центру з [PERSON] не звертався (а.с.47). Крім того, неповнолітній [PERSON] не заперечує проти позбавлення батьківських прав його батька, [PERSON] , оскільки останній не піклується про нього, аліменти не сплачує. [PERSON] батька не пам`ятає, батько до нього не приїжджав. Про нього піклується вітчим - [PERSON] , який замінив [PERSON] батька, що підтверджується листом написаним власноруч неповнолітнім [PERSON] адресованого на імя начальника відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей ЗМР Кулик Л.І. (а.с.63) У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Згідно зі ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно вимог ст.ст. 150, 155, 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток та утримувати своїх неповнолітніх дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що з метою захисту інтересів дитини неповнолітнього [PERSON] , [INFO] слід позбавити батьківських прав [PERSON] на підставі ст. 164 СК України, як такого, що свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Outcome: approved