Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

13.10.2021 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Гран-Мисливство» (далі - ТОВ «Гран-Мисливство», позивач) до [PERSON] (далі [PERSON] ), [PERSON] (далі [PERSON] ), [PERSON] (далі [PERSON] ) про відшкодування шкоди та понесених збитків, у якій позивач просив стягнути з відповідачів солідарно компенсацію нанесених збитків внаслідок вбивства трьох оленів європейських у сумі 180 000 грн, вартість незаконно добутої продукції полювання - трьох оленів європейських у сумі 223 818 грн, а також понесені позивачем судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами. ТОВ «Гран-Мисливство» є підприємством, основним видом діяльності якого є полювання та вилов, включаючи надання послуг у цих областях (КВЕД 01.70), а також розведення тварин (КВЕД 01.49). На підставі Договору користування мисливськими угіддями № 4, укладеного 18.02.2016 року між ТОВ «Гран-Мисливство» та Державним підприємством «Білоцерківське лісове господарство», позивач є користувачем мисливськими угіддями, загальною площею 4 686 га, розташовані на території Матвіївської сільської ради Київської області. 29.10.2019, близько 22 год. 45 хв. [PERSON] спільно з [PERSON] та [PERSON] проводили незаконне полювання у мисливських угіддях позивача, де було незаконно добуто (вбито) трьох оленів європейських та завдано позивачу матеріальної шкоди та збитків. 30 жовтня 2019 року по даному факту були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019110160000182 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено, що до порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу та у заборонений час), яке мало наслідком добування тварин, а саме трьох оленів європейських, причетні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Постановою старшого слідчого СВ Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області Демченко О. від 26 жовтня 2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12019110160000182 від 30 жовтня 2019 року, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу злочину та направлено копію даної постанови та матеріалів кримінального провадження контролюючим органам для вирішення питання про притягнення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до адміністративної відповідальності. Вказана постанова мотивована тим, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження встановлено розмір завданої шкоди, що не є істотною в розумінні диспозиції статті 248 КК України, а тому в діях [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відсутні ознаки вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.248 КК України в силу малозначності діяння, тобто відсутності об`єктивної сторони кримінального правопорушення, в частині завдання істотної шкоди, але мають місце ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 КУпАП (порушення правил використання об`єктів тваринного світу). 20.11.2020 державним міжрайонним мисливствознавцем Штикою А.К. відносно [PERSON] та [PERSON] було складені протоколи про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 85 КУпАП (порушення правил полювання, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин) за № ААБ 000352 та № ААБ 000353 відповідно. 02.12.2020 [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення № ААБ 000351 за ч. 2 ст. 85 КУпАП відносно [PERSON] . Постановою Київського апеляційного суду від 23.07.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 246 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Київського апеляційного суду від 30.08 2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7. ч. 1 ст.246 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Київського апеляційного суду від 07.09.2021 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, але провадження по справі закрито на підставі положень ст. 38 КУпАП та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Київський апеляційний суд у зазначених вище судових рішеннях зазначив, що TOB «Гран-Мисливство» є потерпілим у даних провадженнях, оскільки з матеріалів справи та копії договорів вбачається, що TOB «Гран-Мисливство» у встановленому законом порядку користується мисливськими угіддями на території яких було виявлено порушення правил полювання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів вартість незаконно добутої продукції полювання - трьох оленів європейських у сумі 223 818 грн, оскільки не мав можливості отримати незаконно добуту продукцію та здійснити їх подальший продаж (за ринковими цінами), у зв`язку з тим, що трупи тварин були визначені речовим доказом в рамках порушеного кримінального провадження, позивач не мав можливості розпорядитися ними. В подальшому, після здійснення огляду трупів тварин експертом, їх було утилізовано, оскільки м`ясо протухло. Позивач стверджує, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] своїми протиправними діями завдали TOB «Гран-Мисливству» матеріальну шкоду та збитки, які підлягають стягненню з відповідачів. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.11.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою зареєстрованого місця проживання було направлено копію ухвали про відкриття провадження та копію позову з додатками, однак конверти з вкладеннями повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку. 28.03.2011 між Київським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гран-Мисливство» укладено Договір про умови ведення мисливського господарства, в якому визначено, що рішенням Київської обласної ради від 24.03.2011 року №083-05-VІ «Про закріплення мисливських угідь за Товариством з обмеженою відповідальністю «Гран-Мисливство» на території Володарського району Київської області» надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Гран-Мисливство» терміном до 24 березня 2060 року мисливські угіддя для ведення мисливського господарства загальною площею 26,5 тис.га у тому числі: лісові угіддя 4,9 тис.га, польові 17,7 тис.га, водно-болотні 0,5 тис.га, інші 3,4 тис.га /а.с.10-13/, (далі - Договір). Додатковою угодою від 05.02.2013 до Договору про умови ведення мисливського господарства від 28.03.2011 сторони дійшли згоди, що у тексті Договору найменування «Київське обласне управління лісового та мисливського господарства» змінити на «Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства» /а.с.14/. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» мисливські тварини, що перебувають у стані природної волі, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Відповідно до ст. 3 даного закону мисливські тварини, що перебувають у стані природної волі в межах території України, є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника мисливських тварин здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Органи державної влади здійснюють права власника щодо всіх мисливських тварин, за винятком тих, які в порядку, установленому цим Законом та іншими актами законодавства, передані до комунальної власності чи приватної власності юридичних і фізичних осіб. Згідно ст. 21 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» ведення мисливського господарства здійснюється користувачами мисливських угідь. Не допускається користування мисливськими тваринами та ведення мисливського господарства без оформлення відповідних документів у встановленому цим Законом порядку. Умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, і користувачами мисливських угідь. Форма договору встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Отже, ТОВ «Гран-Мисливство» є користувачем мисливськими угіддями на території Володарського району Київської області, що підтверджується Договором. 20.11.2020 державним міжрайонним мисливствознавцем Штикою А.К. відносно [PERSON] та [PERSON] було складені протоколи про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 85 КУпАП (порушення правил полювання, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин) за № ААБ 000352 /а.с.20-21/ та № ААБ 000353 /а.с.22-23/ відповідно. 02.12.2020 [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення № ААБ 000351 - відносно [PERSON] за ознаками ч. 2 ст. 85 КУпАП (порушення правил полювання, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин) /а.с.18-19/. Постановою Київського апеляційного суду від 23.07.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП (порушення правил полювання, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин), провадження у справі закрито на підставі п. 7.ч. 1 ст. 246 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення /а.с.48-55/. Постановою Київського апеляційного суду від 30.08.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП (порушення правил полювання, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин), провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 246 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення /а.с.56-70/. Постановою Київського апеляційного суду від 07.09.2021 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП (порушення правил полювання, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин), провадження по справі закрито на підставі положень ст. 38 КУпАП та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення /а.с.39-47/. Частиною 6 статті 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що позивачу відповідачами завдано шкоди у результаті незаконного полювання рушницею у мисливських угіддях Товариства з обмеженою відповідальністю «Гран Мисливство» на полі Матвіївської сільської ради, де було незаконно добуто трьох оленів європейських. В силу вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» користувачі мисливських угідь мають право на відшкодування збитків від порушників правил полювання за добуті незаконним шляхом тварини. Відповідно до статті 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», кошти за відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства у галузі ведення мисливського господарства та полювання, зараховуються на рахунок користувача мисливських угідь, якому заподіяні збитки. Згідно ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» встановлено, що такси для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, і центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Так, відповідно до Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України та Міністерства екології та природних ресурсів України № 301/222 від 19.06.2017 року «Про затвердження Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України)», розмір збитку, завданого користувачу мисливських угідь, внаслідок незаконного добування (знищення) оленя європейського становить 60 000 грн за одну особину. Таким чином, розмір збитку, завданий відповідачами внаслідок вбивства трьох оленів європейських становить 180 000 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів вартість незаконно добутої продукції полювання - трьох оленів європейських у сумі 223 818 грн. Судом встановлено, що 31.10.2019 позивач передав Сквирському державному підприємству «Укрветсанзавод» три трупи оленів загальною вагою 438 кг для подальшої утилізації, що підтверджується копією приймальної квитанції № 1 від 31.10.2019 року /а.с.84/, Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2019 року № 909 /а.с.85/ та накладною № 1 від 31.10.2019 року /а.с.86/. Відповідно до ч, 3 ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», у разі неможливості вилучення незаконно добутої продукції полювання порушник відшкодовує її вартість, яка обчислюється виходячи з ринкових цін на м`ясо, шкіряну, хутрову та іншу сировину вищого сорту, що діють на час відшкодування, у таких розмірах (не менш як): олень благородний: м`ясо - 80 кілограмів, шкура - 20 кілограмів. Позивач просить стягнути з відповідачів 223 818 з розрахунком загальної маси трупів трьох оленів у розмірі 438 кг помноженої на середню ринкову вартість 1 кг м`яса оленя у розмірі 511 грн, надаючи прайс-лист підприємства, яке здійснює реалізацію м`яса оленя. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не надано суду доказів щодо того, яка саме частина із загальної ваги трьох оленів у розмірі 428 кг є м`ясом, а яка шкурою чи іншими складовими тушки оленя, а також яка ринкова вартість шкури чи інших складових, тому суд не вбачає суму у розмірі 223 818 кг доведеною та такою, що підлягає задоволенню. Оскільки законом встановлено мінімальний гарантований розмір відшкодування незаконно добутої продукції полювання, а саме 80 кг м`яса оленя, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій в частині з розрахунком доведеної позивачем середньої вартості 1 кг м`яса оленя у розмірі 511 грн помноженої на 240 кг м`яса (три олені по 80 кг). Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню вартість незаконно добутої продукції полювання - трьох оленів європейських у сумі 122 640 грн. Згідно з положенням ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Отже, з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підлягають солідарному стягненню 180 000 грн завданих збитків та 122 640 грн вартості незаконно добутої продукції полювання, а всього 302 640 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 4 539,33 грн, що становить 1 513,11 грн з кожного.

Outcome: partial