Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що в період з 2016 року по 2020 рік вона проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання з відповідачем вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, дитина проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, не бажає приймати участі у її утриманні. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої спільної доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 24.11.20201 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 07.02.2022 року до суду надійшло клопотання відповідача, в якому він зазначає проте, що він на даний час не працює, його заробіток є нестабільним, але він не відмовляється від допомоги своїй доньці. Враховуючи щомісячну допомогу у вигляді забезпечення продуктами харчування і щоквартальне забезпечення усім необхідним одягом, відповідач просить призначити щомісячний платіж на утримання дитини в розмірі 1500,00 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення, а також просила стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн., заявивши також клопотання в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Враховуючи обставини справи та надання відповідачем письмових пояснень, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні також встановлено, і даний факт визнано відповідачем, що малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що відповідач в добровільному порядку регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в письмовому клопотанні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідачем до його клопотання не надано жодних доказів на підтвердження надання ним будь-якої допомоги на утримання дитини. Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Відповідач є працездатним, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини. Доказів того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, суду не надано. Також, суду не надано доказів щодо наявності у відповідача інших утриманців. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Суд керується виключно інтересами дитини та вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини, а тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 23.11.2021 року. Відповідно до ст.1411 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved