Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») про стягнення суми боргу за договором позики. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. 21.11.2019 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. За умовами договору від 21.11.2019 року Відповідач отримав у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 28 000,00 грн. та зобов`язувався повернути дану суму коштів до 21.11.2019 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов Позивачем було складено розписку. В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернув Позивачу борг у строк, обумовлений договором позики. Оскільки, Відповідач не виконує свого обов`язку за договорами і не повертає предмет позики, Позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з Відповідача на його користь грошові кошти за договором позики від 21.11.2019 року в розмірі 28 000,00 грн., суму інфляції 3 421,46 грн., суму тридцяти шести відсотків річних у розмірі 15 630,90 грн., суму пені у розмірі 2 170,96 грн. та сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 29.03.2022 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.20). 07.06.2022 року в судове засідання Позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 31.5.2022 року засобами поштового зв`язку на адресу суду Позивачем було направлено заяву про розгляд справи без його участі та його представника, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. У разі неявки Відповідача не заперечував щодо заочного розгляду справи (а.с.37). В судове засідання Відповідач не з`явився про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив, ані відзиву, ані будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.22, 36). Згідно з приписами ст.ст.280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.47 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 21.11.2019 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. На підтвердження укладення вказаного договору та його умов Позивачем було надано суду оригінал договору позики від 21.11.2019 року та оригінал розписки (а.с.38-39, 40). За умовами договору від 21.11.2019 року, оформленого належною розпискою, Відповідач отримав у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 28 000,00 грн. та зобов`язувався повернути дану суму коштів до 21.11.2019 року. В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернув Позивачу борг у строк, обумовлений договором позики. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України розписка позичальника, яка посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми, є підтвердженням укладення договору позики, тобто підтвердженням досягнення згоди між його сторонами по всіх істотних умовах договору позики. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладання договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. В силу ст.1046 ЦК України та п.1.1. договору позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів. Як передбачено п.4.1. Договору позики він вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до моменту виконання сторонами в повному обсязі своїх зобов`язань за цим договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору й положень ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.530 ЦК України визначається, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1.1. Договору позики та розпискою від 21.11.2019 року чітко передбачено, що Відповідач повинен був повернути позику до 30.04.2020 року (а.с.38, 40). Відповідно до ст.1049 ЦК України, визначається, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є не виконання його умов, встановлених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Як убачається з ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний виплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Стаття 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пункт 3.2. Договору передбачає, що у випадку неповернення зазначеної в п.1.1. Договору суми позики в зазначений строк, позичальник сплачує на користь позикодавця пеню у розмірі 5% від суми позики за кожен день прострочення до дня її повернення позикодавцю, а також 36% річних від простроченої суми згідно з ст.625 ЦК України. Таким чином, враховуючи наявність оригіналу договору позики та розписки у Позивача, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. З Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню грошові кошти за договором позики від 21.11.2019 року в розмірі 28 000,00 грн.; суму інфляції в розмірі 3 421,46 грн., суму тридцяти шести відсотків річних в розмірі 15 630,90 грн., суму пені в розмірі 2 170,96 грн., судовий збір 908,00 грн., а всього стягнути - 50 131,32 грн. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір також необхідно стягнути з Відповідача.

Outcome: approved