Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

В грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначає, що 29.09.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPONGA0000000002, згідно якого йому був наданий кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 52 025, 15 дол. США, із умовами щомісячного погашення частини кредиту, сплати відсотків за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 30.09.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № ZPONGA0000000002, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. за № 916. В зв`язку із стрімким ростом курсу дол. США, позивач не мав можливості сплачувати кредит. В 2014 pоці AT «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. 02.12.2014 року рішенням Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі № 335/11441/14, було стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за Кредитним договором № ZPONGA0000000002 від 29.09.2008 року в розмірі 753 085, 49 грн. 11.05.2016 року рішенням Апеляційного суду Запорізької області було змінено заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в частині стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за Кредитним договором № ZPONGA0000000002 від 29.09.2008 року з 753 085, 49 грн. на 716 986, 24 грн. 05.08.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського МНО Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис № 2327, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки: на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPONGA0000000002 від 29.09.2008 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна будуть задоволені вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів у розмірі: заборгованість за кредитом - 46 418, 94 дол. США, заборгованість за відсотками - 33 325, 07 дол. США, комісія - 11 849, 96 дол. США, пеня - 88 871, 49 дол. США, а всього: 180 495, 46 дол. США. 11.11.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коциняном Меружаном Оганесовичем на підставі виконавчого напису № 2327 від 05.08.2019 року відкрив виконавче провадження № 67460055. Позивач вважає зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Як підставу позову, вказує свою незгоду з нарахуваннями здійсненими банком, оскільки вони нараховані з порушенням правил про строк позовної давності, банком нараховані проценти за кредитним договором після подачі позовної заяви до суду, була відсутня безспірність заборгованості. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.12.2021 року по справі відкрито провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.02.2022 року закрито підготовче провадження у справі. Відповідач відзиву на позовну заяву або заяв іншого змісту до суду не подав. Треті особи жодних пояснень суду також не надали. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З матеріалів справи суд встановив, що 29.09.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ZPONGA0000000002, згідно якого йому був наданий кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 52 025, 15 дол. США, із умовами щомісячного погашення частини кредиту, сплати відсотків за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 30.09.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № ZPONGA0000000002, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. за № 916. В 2014 pоці AT «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. 02.12.2014 року рішенням Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі № 335/11441/14, було стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за Кредитним договором № ZPONGA0000000002 від 29.09.2008 року в розмірі 753 085, 49 грн. 11.05.2016 року рішенням Апеляційного суду Запорізької області було змінено заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в частині стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за Кредитним договором № ZPONGA0000000002 від 29.09.2008 року з 753 085, 49 грн. на 716 986, 24 грн. 05.08.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського МНО Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис № 2327, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки: на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPONGA0000000002 від 29.09.2008 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна будуть задоволені вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів у розмірі: заборгованість за кредитом - 46 418, 94 дол. США, заборгованість за відсотками - 33 325, 07 дол. США, комісія - 11 849, 96 дол. США, пеня - 88 871, 49 дол. США, а всього: 180 495, 46 дол. США. 11.11.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коциняном Меружаном Оганесовичем на підставі виконавчого напису № 2327 від 05.08.2019 року відкрив виконавче провадження № 67460055. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначений Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» (у редакції чинній на момент вчинення оскаржуваного напису нотаріуса) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підпунктів 2.1-2.2 пункту другого глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява також може містити іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Відповідно до пункту 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, для одержання виконавчого напису додаються а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Також на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат»). Разом з тим характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, хоча сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про безспірність заборгованості боржника, а тому боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час розгляду справ такої категорії суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур та факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, та чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил дослідження доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 300/470/17, від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17, від 23.06.2020 року у справі № 645/1979/15-ц. Як передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. В листопаді 2014 року Банк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Тобто, з цього часу у банка виникло право стягнути всю заборгованість за кредитним договором, тобто наступило право вимоги. Оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса було вчинено 05.08.2019 року, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги, яке виникло разом із подачею позовної заяви в 2014 році, що є порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору № ZPONGA0000000002 від 28.09.2008 року дата остаточного погашення кредиту 29.09.2023 року. В листопаді 2014 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що стягнення здійснюється за період з 29.08.2008 року по 13.05.2019 року. Відтак, сума заборгованості по відсотках в розмірі 33 325,07 дол. США розрахована за вказаний період, нарахована безпідставно. 28.03.2018 року постановою Великої палати Верховного Суду по справі № 444/9519/12 було зроблено висновок про недопустимість нарахування відсотків та неустойки за кредитом, строк повернення якого минув. Зокрема, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У зв`язку із зміною строку виконання зобов`язання після направлення позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.09.2008 року, був змінений строк виконання основного зобов`язання, у зв`язку із чим право нараховувати передбачені кредитним договором відсотки припинились, а заборгованість неможливо вважати безспірною. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17 (провадження № б1-44380св18) зазначено, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки надані АТ «ПриватБанк» нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості, яка виникла за вказаним кредитним договором, оскільки на час вчинення виконавчого напису вже був вирішений судом спір щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором та її розміру за кредитним договором, проте у виконавчому написі зазначена інша заборгованість у розмірі 180 465,46 доларів США, яка наявна станом на 13.05.2019 року, за період з 29.09.2008 року по 13.05.2019 року. За викладених обставин доводи, наведені в позовних вимогах суд вважає обґрунтованими та достатніми для ухвалення судового рішення про задоволення позову [PERSON] про визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню. Позивач при зверненні до суду від попередньої сплати судового збору звільнений, тому суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. за ставкою для сплати судового збору на час пред`явлення позову. [PERSON] , як сторона на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ст. 141 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат судового збору у розмірі 454 грн.

Outcome: approved