Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації. Обґрунтовуючи вимоги поданого позову вказує на те, що 19.08.2020 року по вул. Марсельська, 35 в м. Одесі сталась ДТП, за участі транспортних засобів: «Skoda» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] ; «Infiniti» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . ДТП трапилось внаслідок порушення [PERSON] п.п. 10.1, 15, 13 ПДР України, що підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/14719/20 від 12.10.2020 року. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Infiniti» д.н.з. [NUMBER] застраховано згідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО МІНІ» № ЕО153.0008961 від 11.08.2020 року в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра». 25.08.2020 року до ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» звернувся водій пошкодженого автомобіля «Infiniti» д.н.з. [NUMBER] з повідомленням про подію та ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 4 373, 85 грн. Відповідно до інформації МТСБУ, на момент настання ДТП транспортний засіб «Skoda» д.н.з. [NUMBER] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку із чим у ПрАТ «СК «Саламандра» виникло право вимоги відшкодування шкоди в порядку суброгації з відповідача. 02.01.2020 між ПрАТ «СК «Саламандра» та ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020 СК від 02.01.2020 щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, згідно Акту прийому -передачі документів № 48-4 від 11.12.2020 до Договору № 02.02.2020-СК від 01.01.2020 у ПрАТ «СК «Саламадра» до [PERSON] .. Відповідно до пункту 133 Переліку переданих регресних вимог № 04-20, який є невід`ємною частиною договору факторингу, право вимоги до [PERSON] перейшло до Фактора - ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ". 02.06.2021 ТОВ «Маркс.Капітал» направило Відповідачу претензію № 06639 про відшкодування шкоди в порядку суброгації з додатками, та повідомленням про відступ вимоги № 06639/1 що підтверджується чеком про відправку по Укрпошті. Станом на день подачі позовної заяви вимоги з боку відповідача не виконані. Окрім того, 07.06.2021 року між адвокатом Більчуком О.О та ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" погоджено розмір витрат на професійну правничу допомогу по даній справі, про що було підписано Акт приймання передачі наданої правової допомоги № 218 від 07.06.2021 року до Договору про надання правової допомоги № 96 від 01.06.2021 року. Враховуючи вищезазначене позивач просить, ухвали рішення, яким стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 4 373,85 грн; витрати пов`язані з професійною правничою допомогою у розмірі 4 600,00 грн; судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 12.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито позовне провадження, було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомленням та участю сторін. Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» не забезпечив участь свого представника у судове засідання. Заявою від 23.11.2021 року, 24.01.2022 року представник позивача Більчук О.О. підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за місцем реєстрації, однак згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК), а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи, належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, неповідомлення відповідачем причин неявки на судове засідання, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, що відповідає ч.1 ст. 280 ЦПК України. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.08.2020 року о 19год.00хвил. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Skoda» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Марсельська, 35А у м. Одесі, перед початком руху не був уважний за кермом, не слідкував за дорожньою обстановкою, не впевнився в безпечності початку руху, не впевнився, що двері його автомобіля зачинені та не здійснять самовідкриття, внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Infiniti» д.н.з. [NUMBER] , чим порушив п.п. 10.1, 15, 13 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З наявної в матеріалах справи копії Постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2020 року у справі № 523/14719/20 вбачається, що громадянина [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, за результатами вказаної дорожньо - транспортної пригоди, та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу. В результаті зазначеної дорожньо - транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Infiniti» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням та власником якого є [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Infiniti» д.н.з. [NUMBER] застраховано згідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО МІНІ» № ЕО153.0008961 від 11.08.2020 року в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра». Судом встановлено, що на дату вчинення даної пригоди, транспортний засіб «Skoda» д.н.з. [NUMBER] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності тобто бу відсутній чинний Договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] не була відшкодована заподіяна ним шкода потерпілій особі. З наявної в матеріалах справи заяви [PERSON] від 25.08.2020 року вбачається, що потерпіла, з метою відшкодування заподіяної шкоди, звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра»з відповідною заявою, до якої було долучено необхідні документи, передбачені ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На виконання умов Договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «КАСКО МІНІ» № Е0153.0008961 від 11.08.2020р та на Ремонтної калькуляції № 0028228.08 від 21.09.2020 р, Страхового Акту № 0028228.08.20/1 від 04.12.2020р та Розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № 0028228.08.20/1 від 04.12.2020 р ПрАТ «СК « Саламандра» здійснило виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 4 373,85 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 8419 від 10.12.2020р. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі N755/9320/15-ц. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Skoda» д.н.з. [NUMBER] не застрахована. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майна третьої особи. Оскільки наявний перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що характеризується заміною кредитора: потерпілий, яким є страхувальники передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. 02.01.2020 між ПрАТ «СК «Саламандра» та ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020 СК від 02.01.2020 щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, згідно Акту прийому - передачі документів № 48-4 від 11.12.2020 до Договору № 02.02.2020-СК від 01.01.2020 у ПрАТ «СК «Саламадра» до [PERSON] .. Відповідно до пункту 133 Переліку переданих регресних вимог № 04-20, який є невід`ємною частиною договору факторингу, право вимоги до [PERSON] перейшло до Фактора - ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ". Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як стверджує позивач, 02.06.2021 р. на адресу відповідача ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» направляло вимогу про сплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) та повідомлення про відступлення прав вимоги. Однак, доказів, що такі повідомлення були фактично направлені відповідачі, а також, що вони були отримані відповідачем, позивачем надано не було. Водночас, правовідносини, що виникли між сторонами, не потребують вжиття заходів обов`язкового досудового врегулювання. Так, згідно зі ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права та на вибір способу захисту свого порушеного права. З аналізу зазначених вище норм закону та відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах № 6-2587цс15 від 23.12.2015 та № 760/25782/14-ц від 21.12.2016 р., страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Будь-яких доказів відшкодування витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, відповідачем суду надано не було. Таким чином, відповідач [PERSON] з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода та був пошкоджений застрахований позивачем автомобіль, зобов`язаний сплатити позивачу суму страхового відшкодуування. Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 п.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до вимог ч.2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з вимогами ч.3 для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у цивільній справі № 372/1010/16-ц. Позивачем ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» до позовної заяви долучено: -договір про надання правової допомоги № 96 від 01.06.2020 року, -додаток №1 до Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги від 01.06.2020 р. про надання правової допомоги, - акт №218 приймання-передачі наданої правової допомоги від 07.06.2021 р. Так, згідно до Акту приймання-передачі наданої правової допомоги № 218 від 07.06.2021 р. Виконавцем - АО « Дефендерс» були надані послуги з підготовки позовної заяви на загальну суму 4 600 гривень 00 копійок. У відповідності до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору 2 270,00 грн., а також понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в сумі 4 600 гривень 00 копійок, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved