Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу у них є повнолітній син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02.08.2018 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з [PERSON] на утримання їх сина аліменти у розмірі 3/10 частин від всіх видів доходу щомісячно. На даний час їх сину виповнилось 18 років, він проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. [PERSON] навчається в Чернівецькому національному університеті ім.Ю.Федьковича і є студентом першого курсу юридичного факультету денної форми навчання. Навчання платне, стипендія йому не нараховується. Нею самостійно було оплачено вартість першого курсу навчання в загальному розмірі 32500 гривень, що підтверджує квитанціями. Вона працює та за 2021 рік отримала дохід у розмірі 141600 гривень. Таким чином, на оплату навчання сина вона витратила ј частину свого доходу. Окрім того, позивач витрачає значні кошти на матеріальне утримання сина: на купівлю одягу, підручників, харчування. Батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вона самостійно не в змозі утримувати їх спільного сина, який не має самостійного заробітку та не отримує стипендії. Вказувала на те, що у їх сина наявні проблеми зі здоров`ям, що підтверджується посвідченням про одержання державної соціальної допомоги. [PERSON] не працює та не в змозі самостійно себе забезпечувати. Зазначила, що стан здоров`я [PERSON] задовільний, інших утриманців у нього не має. Відповідач працює та отримує середній заробіток за місцем свого працевлаштування у розмірі 8912 грн. 84 коп. Окрім того, [PERSON] є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання чи досягнення ним двадцяти трьох річного віку. Ухвалою суду від 14.04.2022 року провадження по справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач позовні вимоги визнав частково. Вказував на те, що позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання у розмірі 1/15 частки від його доходу щомісячно. Зазначив, що його сукупний дохід складає: заробітна плата 8913 гривень; грошове утримання 16853 гривень, всього 25766 гривень. Окрім того, у нього на утриманні перебувають батьки пенсійного віку, які хворіють. Тому сплачувати аліменти у більшому розмірі він змоги не має. Представником позивача було подано відповідь на відзив. У відповіді представник вказувала на те, що сам по собі факт того, що батьки відповідача є пенсіонерами, не підтверджує те обставину, що вони перебувають на його утриманні. [PERSON] не надав доказів того, що він матеріально забезпечує власних батьків. Зазначила, що у сина [PERSON] наявні проблеми зі здоров`ям. Зокрема, у нього проблеми з зором (короткозорість), у зв`язку з чим йому необхідне постійне обстеження та придбання окулярів. Також у дитини наявний кіфоз грудного відділу хребта другого ступеня, у зв`язку з чим йому рекомендовано носіння жорсткого корегуючого корсету. Крім того, у [PERSON] наявне інфекційне захворювання бореліозна інфекція. За результатами проведення МРТ головного мозку у сина сторін було виявлено ознаки кісти шишкоподібної залози, венозної ангіоми лівої тім`яної ділянки. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Вказувала на те, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина, яка є для нього необхідною. Просила позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, викладених у відзиві. Окрім того, вказував на те, що у березні 2022 року [PERSON] було переведено на навчання за державним замовленням, а тому витрати на утримання повнолітнього сина у позивача значно зменшились. Окрім того, звернув увагу на те, що на даний час [PERSON] щомісячно отримує стипендію у розмірі біля 1200 гривень. Вважає, що розмір аліментів має бути визначений у розмірі 1/15 частки від доходу відповідача. Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7-8). Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02.08.2017 року шлюб між ними було розірвано (а.с.7-8). Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] . Його батьками, відповідно до свідоцтва про народження зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років, на даний час він є повнолітнім. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані\~Сімейним кодексом України. Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Повнолітній [PERSON] навчається на денній формі навчання на юридичного факультету Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича (а.с.17). Вартість навчання за один рік становила 32500 гривень (а.с.19-22). Із дослідженої судом довідки №321, виданої Чернівецьким національним університетом ім.Ю.Федьковича 27.04.2022 року вбачається, що [PERSON] наказом №308 від 09.03.2022 року переведений на навчання за державним замовленням. Згідно довідки про доходи від 11.05.2022 року №193 видно, що [PERSON] з квітня 2022 року одержує стипендію в розмірі 1180 гривень. Окрім того, судом встановлено, що [PERSON] має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим останній мав статус дитини з інвалідністю (а.с.24). Зокрема, у нього проблеми з зором (короткозорість), у зв`язку з чим йому необхідне постійне обстеження та придбання окулярів. Також у дитини наявний кіфоз грудного відділу хребта другого ступеня, у зв`язку з чим йому рекомендовано носіння жорсткого корегуючого корсету. Крім того, у [PERSON] наявне інфекційне захворювання бореліозна інфекція. За результатами проведення МРТ головного мозку у сина сторін було виявлено ознаки кісти шишкоподібної залози, венозної ангіоми лівої тім`яної ділянки. Таким чином, судом встановлено, що син є повнолітнім та продовжує навчання в Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Позивач, звертаючись до суду з позовом, вказувала на те, що відповідач зобов`язаний та спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки його доходу щомісячно. Розглядаючи аргументи, наведені позивачем, та доводи, наведені відповідачем у відзиві, суд виходить із наступного. Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України). Згідно ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Статтею 199 Сімейного кодексу України\~передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно\~ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 201 Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей\~187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). \~При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Частиною першою\~статті 182 СК України\~регламентовано, що суд при визначенні розміру аліментів враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. У судовому засіданні судом були з`ясовані наступні обставини, які в силу приписів\~статті 182 Сімейного кодексу України\~мають враховуватися при визначенні розміру аліментів. Зокрема, судом встановлено, що батьки відповідача: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є особами пенсійного віку та щомісячно отримують пенсію у розмірі 3334 грн. 45 коп. та 2100 гривень кожний. Відповідач [PERSON] працює на посаді головного спеціалісту Державної екологічної інспекції Карпатського округу, розмір його середньомісячного заробітку становить 8912 грн. 84 коп. Окрім того, [PERSON] є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення, яке у лютому-березні 2022 року склало 20091 грн. 00 коп. Судом також встановлено, що [PERSON] добровільно участь у витратах на утримання сина після припинення стягнення аліментів не приймає. Доказів наявності у власності відповідача майна суду надано не було. Аргументи позивача про спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно, суд вважає безпідставними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було. При цьому, суд враховує, що позивач працює, щомісячно одержує заробітну плату та в рівній мірі з відповідачем зобов`язана надавати допомогу на утримання повнолітнього сина (а.с.24). З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач належними та допустимими доказами довів ті обставини, що у нього не має можливості надавати матеріальну допомогу на період навчання свого повнолітнього сина. При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті\~12, частини 1 статті\~81\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, оскільки останній потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням в університеті, а отже існують правові підстави для стягнення з нього аліментів. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує, стан здоров`я повнолітнього сина, який не має змоги працювати та потребує постійного лікування, обставини, зазначені у\~статті 182 СК України, зокрема, наявність у відповідача батьків пенсійного віку, однак звертає увагу на те, що останні мають самостійне джерело доходу та одержують пенсію, наявність значних доходів у позивача та те, що обов`язок по утриманню сина є рівною мірою як для батька, так і для матері, а тому приходить до висновку, що позивач не довела необхідність та обґрунтованість стягнення аліментів у розмірі, запропонованому нею, та приходить до висновку, що [PERSON] фактично спроможний надавати допомогу на повнолітнього сина у розмірі 1/6 частки його доходу щомісячно, що становитиме понад 4500 гривень. Саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам повнолітнього сина, забезпеченню його рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial