Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Заступник керівника Черкаської обласної прокуратури, в інтересах Держави в особі: Черкаської міської ради, звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради; про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, державної реєстрації права з одночасним припиненням відповідного речового права, у якій, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог /т. 1 а.с. 127-130, 218-220/, просить суд: - скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Кожухаря С.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 грудня 2018 року № 44581852 в частині, на підставі якої здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 29419267 про право власності [PERSON] на будинок відпочинку з прибудовою та навісом Т-1, т, т/, т2, за адресою: [ADDRESS] ; та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на будинок відпочинку з прибудовою та навісом Т-1, т, т/, т2, за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1671109471249, з одночасним припиненням за ним права власності на будинок відпочинку з прибудовою та навісом Т-1, т, т/, т2, за адресою: [ADDRESS] ; - скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Кожухаря С.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 грудня 2018 року № 44581852 в частині, на підставі якої здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 29419633 про право власності [PERSON] на будинок відпочинку М/-1 за адресою: [ADDRESS] , та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на будинок відпочинку М/-1 за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1671109471249, з одночасним припиненням за ним права власності на будинок відпочинку М/-1 за адресою: [ADDRESS] ; - скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Кожухаря С.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 грудня 2018 року № 44581852 в частині, на підставі якої здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 29420081 про право власності [PERSON] на будинок відпочинку з навісом Р-1, р, за адресою: [ADDRESS] , та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на будинок відпочинку з навісом Р-1, р, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1671109471249, з одночасним припиненням за ним права власності на будинок відпочинку з навісом Р-1, р, за адресою: [ADDRESS] ; - стягнути на користь Черкаської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ: 02911119, бульвар Шевченка, 286, м. Черкаси, Черкаська область, 18015, МФО 820172, р/р UA138201720343160001000003751 в ДКСУ у м. Київ) з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] судові витрати по справі, що складаються із судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, в розмірі 6 810 гривень, по 2 270 гривень з кожного. Заявлені позовні\~вимоги обґрунтовано\~тим,\~що міська база відпочинку вчителів у [ADDRESS] , створена у 1969 році на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих від 07 травня 1969 року. Згідно рішення Черкаського обласного виконавчого комітету від 10 червня 1980 року № 358, Черкаському обкому профспілки працівників освіти за рахунок земель управління захисних споруд на Кременчуцькому водосховищі Черкаського району відведена земельна ділянка площею 1,67 га під базу відпочинку вчителів. Рішенням Черкаської обласної ради народних депутатів від 28 жовтня 1994 року «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб», Відділу освіти виконкому Черкаської міської ради під базу відпочинку була надана земельна ділянка 1,67 га у межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району. Розпорядженням голови Черкаської районної державної адміністрації від 14 вересня 1995 року № 47-р управлінню освіти Черкаського міського виконавчого комітету для забезпечення потреб бази відпочинку вчителів у с. Свидівок Черкаського району виділено земельну ділянку. Державний акт на право постійного користування землею площею 1,67 га для розміщення бази відпочинку 22 вересня 1995 року виданий Управлінню освіти Черкаського міськвиконкому. Згідно з інформацією, відображеною у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Витязі з технічної документації про нормативно-грошову оцінку, дана ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення, вид використання під базу відпочинку вчителів. Прокурор зазначає, що якщо право постійного користування виникло в суб`єкта господарювання до 01 січня 2002 року (дня набрання чинності діючим Земельним кодексом України), після цієї дати воно продовжує зберігатися. Посилаючись на п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (постанова втратила чинність 03 червня 2013 року) та Закон України «Про Державний земельний кадастр» (чинний з 01 січня 2013 року), прокурор стверджує, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Отже, на переконання прокурора, Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, як правонаступник управління освіти Черкаського міського виконавчого комітету, користується земельною ділянкою на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та не був зобов`язаний вчиняти дії, пов`язані із переоформленням такого права, і не може бути протиправно його позбавлений. Крім того, прокурор зазначає, що наказом Відділу освіти виконкому Черкаської міської ради народних депутатів від 19.05.1995 затверджено Положення про міську базу відпочинку вчителів. Майно бази відпочинку належало до комунальної власності міста і складало 54 літні будинки та господарські споруди, що перебували на балансах загальноосвітніх закладів. Згідно із рішенням Черкаської міської ради від 26 червня 2003 року «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління», комплекс будівель у [ADDRESS] , знаходиться у власності Черкаської міської ради та перебуває в оперативному управлінні Управління освіти Черкаського міськвиконкому. Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 12 червня 2018 року № 2-3408 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління», комплекс будівель у [ADDRESS] , знаходиться в оперативному управлінні Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради. Рішенням Черкаської міської ради від 12 червня 2018 року № 2-3419 «Про визначення балансоутримувачів комунального майна м. Черкаси» вказане майно закріплено на балансовому обліку Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та комунальних закладів освіти міста. При цьому, прокурор зауважує, що право власності Черкаської міської ради було предметом численних судових спорів та неодноразово підтверджувалось судами різних інстанцій. Постановою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 24 липня 2019 року залишено без змін рішення суду першої та апеляційної інстанції у справі № 707/376/14-ц, якими задоволено позов Черкаської міської ради до ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно за вказаними особами на об`єкти, що входять до цілісного майнового комплексу, за адресою: [ADDRESS] . Однак, незважаючи на те, що рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року в частині скасування свідоцтв від 17 жовтня 2012 року, якими посвідчено право власності відповідачів на будинки відпочинку, що входять до цілісного майнового комплексу, набрало законної сили 24 січня 2017 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 11 грудня 2018 року звернулися до державного реєстратора із заявами про проведення державної реєстрації права власності на спірні будинки для відпочинку. Як підставу для реєстрації права власності [PERSON] подав свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 17 жовтня 2012 року, згідно якого ним придбано вказане майно за 650 грн 54 коп., та довідку Обслуговуючого кооперативу «Дніпро-2003» про те, що він дійсно є членом кооперативу та власником нерухомого майна, визначеного технічним паспортом на будинок відпочинку. Нерухоме майно побудоване до 1991 року та розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 7124986000:04:007:0095, за адресою: [ADDRESS] . Як підставу для реєстрації права власності [PERSON] подав свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 17 жовтня 2012 року, згідно якого ним придбано вказане майно за 766 грн 96 коп., та довідку Обслуговуючого кооперативу «Дніпро-2003» про те, що він дійсно є членом кооперативу та власником нерухомого майна, визначеного технічним паспортом на будинок відпочинку. Нерухоме майно побудоване до 1991 року та розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 7124986000:04:007:0095, за адресою: [ADDRESS] . Згідно «Характеристики будівель та споруд», поданої відповідачем, будинок відпочинку збудований 1978 року. [PERSON] подав свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 17 жовтня 2012 року, згідно якого ним придбано вказане майно за 2 078,73 грн, та довідку Обслуговуючого кооперативу «Дніпро-2003» про те, що він дійсно є членом кооперативу та власником нерухомого майна, визначеного технічним паспортом на будинок відпочинку. Нерухоме майно побудоване до 1991 року та розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 7124986000:04:007:0095, за адресою: [ADDRESS] . Додано технічний паспорт і характеристику будівель та споруд, з яких вбачається, що спірний будинок побудований у 1970 році. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно датою реєстрації права власності Черкаської міської ради на комплекс бази відпочинку вчителів, розташований за адресою: [ADDRESS] , складовими частинами якого є спірні будинки, є 02 жовтня 2018 року. Датою реєстрації відповідних прав відповідачів є 13 грудня 2018 року. При цьому, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не подавали документи, що підтверджували б припинення права власності Черкаської міської ради або перехід відповідних прав від органу місцевого самоврядування до відповідачів. Однак, державним реєстратором, всупереч вимог ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», без додержання черговості розгляду заяв, прийнято рішення про реєстрацію права власності стосовно відповідачів, у той час, як іншим державним реєстратором не було прийнято рішення по заяві Черкаської міської ради. З урахуванням наведеного, прокурор стверджує, що на час проведення реєстрації, прилюдні торги, проведені 05 жовтня 2012 року на підставі договору № 24-0100/12 від 18 вересня 2012 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, було визнано недійсними, а також скасовано відповідні свідоцтва про право власності. Оскільки обслуговуючий кооператив не є власником майна, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як члени кооперативу, не можуть бути на законних підставах наділеними вказаним правом, а тому вони, на думку прокурора, набули права власності на зазначені об`єкти нерухомості за відсутності правових підстав. Також прокурор наголошує на тому, що Черкаська міська рада не приймала рішення щодо передачі або відчуження майнового комплексу Міської бази відпочинку вчителів, розташованої за адресою: [ADDRESS] , у той час як право на розпорядження об`єктами комунальної власності належить виключно відповідній територіальній громаді в особі міської ради як органу місцевого самоврядування, яка, до того ж, не була стороною договору про спільну діяльність. Крім того, прокурор зауважує, що у даному випадку відповідачі зареєстрували право власності на спірні об`єкти нерухомого майна після визнання недійсними прилюдних торгів, проведених 05 жовтня 2012 року на підставі договору № 24-0100/12 від 18 вересня 2012 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також після визнання недійсним і скасування відповідних свідоцтв про право власності. Тобто, після того, як відпала правова підстава для набуття такого права власності, володіння та користування. Вказані обставини стали підставою для звернення прокурора з даним позовом до суду. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 17 травня 2021 року позовна заява була залишена без руху, з наданням позивачу десятиденного терміну для усунення недоліків /т. 1 а.с. 121-124/. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 09 червня 2021 року дану справу прийнято до провадження; вирішено проводити її розгляд у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 02 липня 2021 року; встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; визначено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень третьої особи /т. 1 а.с. 153-157/. 30 червня 2021 року, у межах строку, встановленого судом, представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради в.о. директора департаменту Бєловим Б.О. засобами поштового зв`язку, у прядку ч. 1 ст. 192 ЦПК України, скеровано на адресу суду письмові пояснення, разом з доказами направлення їхніх копій іншим учасникам справи, які отримано судом 01 липня 2021 року та долучено до матеріалів справи. У вказаній заяві по суті справи представник третьої особи навів пояснення, що перекликаються зі змістом позовної заяви, наголосив на тому, що Черкаська міська рада ніколи не приймала рішення щодо передачі або відчуження майнового комплексу Міської бази відпочинку вчителів, розташованої за адресою: вул. Дахнівська, 9, с. Свидівок, Черкаський район, Черкаська область; та зазначив, що позов підлягає до задоволення /т. 1 а.с. 169-174/. 02 липня 2021 року за клопотанням представника відповідачів адвоката Заволокіна О.О. проведення підготовчого розгляду справи відкладено до 07 вересня 2021 року. Того ж дня представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради подано до суду заяву про забезпечення позову /т. 1 а.с. 195-198/. Ухвалою Черкаського\~районного суду\~Черкаської області\~від 05\~липня 2021\~року заяву Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про забезпечення позову повернуто заявнику /т. 1 а.с. 202-204/. Ухвалою суду від 07 вересня 2021 року прийнято до розгляду заяву прокурора про уточнення позовних вимог; закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 26 жовтня 2021 року; встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі /т. 1 а.с. 225-229/. 26 жовтня 2021 року за клопотанням представника відповідачів адвоката Заволокіна О.О. проведення розгляду справи відкладено до 06 грудня 2021 року. 06 грудня 2021 року за клопотанням сторін судове засідання відкладено до 27 січня 2022 року. Ухвалою суду від 27 січня 2022 року провадження у\~даній справі в частині позовних вимог заступника керівника Черкаської обласної прокуратури, який діє в інтересах Держави в особі: Черкаської міської ради, до [PERSON] про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, державної реєстрації права з одночасним припиненням відповідного речового права закрито у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Судове засідання відкладено до 14 березня 2022 року /т. 2 а.с. 144-147/. 14 березня 2022 року за клопотанням представника відповідачів адвоката Заволокіна О.О. /т. 2 а.с. 155/ проведення розгляду справи відкладено до 14 квітня 2022 року. 14 квітня 2022 року за клопотанням представника відповідачів адвоката Заволокіна О.О. /т. 2 а.с. 166/ проведення розгляду справи відкладено до 23 травня 2022 року. 23 травня 2022 року учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з`явилися втретє поспіль. При цьому, прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури Бутар В.С. попередньо подала до канцелярії суду письмову заяву, у якій заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на задоволенні позову наполягала, просила розгляд справи провести без її участі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Представник позивача Черкаської міської ради Кирман В.О. також скерував на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника Черкаської міської ради, у якому заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради Родак І.В. теж попередньо подала до канцелярії суду письмову заяву, у якій заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, а справу розглянути без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідачів адвокат Заволокін О.О. направив на електронну адресу суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням воєнного стану, а також тим, що йому була вручена повістка до військкомату і станом на 23 травня 2022 року він проходить медичний огляд. Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~про причини\~неявки суд\~не повідомили.Із заявами, клопотаннями, у тому числі про відкладення розгляду справи, до суду не зверталися. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачі не скористалися. Згідно з частиною 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. За змістом частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Суд визнає неповажними причини третьої поспіль неявки в судове засідання як відповідачів, так і їхнього представника, оскільки будь-яких доказів на підтвердження отримання останнім повістки до військкомату надано не було. При цьому, суд зважає на те, що проведення розгляду справи уже відкладалося 14 березня 2022 року і 14 квітня 2022 року за клопотаннями представника відповідачів, та констатує, що у подальшому жодних доказів на підтвердження поважності причин його неявки до суду, зокрема, участі у роботі сесії Золотоніської міської ради 14 березня 2022 року та зайнятості в іншому судовому процесі 14 квітня 2022 року надано не було. Що ж до введення на території України воєнного стану, то дана обставина не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, оскільки активні бойові дії на території м. Черкаси та Черкаської області не ведуться. З урахуванням наведеного, чергове клопотання представника відповідачів про відкладення судового засідання суд розцінює як зловживання процесуальними правами та вважає його таким, що спрямоване на затягування строків розгляду справи. Слід зазначити, що у відповідачів та їхнього представника було достатньо часу для особистої явки у судові засідання та для подачі до суду відповідних клопотань по суті справи, відзиву, доказів, тощо, так як провадження у справі відкрито ще 09 червня 2021 року. За вказаних обставин, враховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, клопотання представника відповідачів адвоката Заволокіна О.О. про відкладення розгляду справи суд залишає без задоволення та вважає можливим провести судове засідання за відсутності відповідачів та їхнього представника. За змістом частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачі та їхніх представник адвокат Заволокін О.О., будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, втретє поспіль не з`явилися в судове засідання без поважних причин та не подали відзив, а прокурор не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що міська база відпочинку вчителів у [ADDRESS] , створена у 1969 році на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих № 314 від 07 травня 1969 року. Згідно рішення виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів № 358 від 10 червня 1980 року, Черкаському обласному комітету профспілки працівників освіти, вищої школи і наукових установ під існуючу базу відпочинку «Дніпро», за рахунок земель управління захисних споруд на Кременчуцькому водосховищі Черкаського району, відведена земельна ділянка площею 1,97 га під базу відпочинку вчителів /т. 1 а.с. 23,24/. Рішенням Черкаської обласної ради народних депутатів № 2/5 від 28 жовтня 1994 року «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб» Відділу освіти виконкому Черкаської міської ради під базу відпочинку була надана земельна ділянка площею 1,97 га у межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району /т. 1 а.с. 26/. Державний акт на право постійного користування землею площею 1,67 га для розміщення бази відпочинку вчителів серія ЧР № 17-68 виданий управлінню освіти Черкаського міськвиконкому 22 вересня 1995 року /т. 1 а.с. 27-29/. Згідно з інформацією, відображеною у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, дана ділянка відноситься до категорії земель рекреаційного призначення, вид використання: під базу відпочинку вчителів /т. 1 а.с. 30-32/. Рішенням Черкаської міської ради № 3-531 від 26 червня 2003 року «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління», комплекс будівель «База відпочинку вчителів «Дніпро» передано в оперативне управління управлінню освіти Черкаського міськвиконкому /т. 1 а.с. 38-39/. Між міським управлінням освіти Черкаського міськвиконкому та громадським об`єднанням «Дачний кооператив «Дніпро» 01 червня 2003 року укладено Договір про спільну діяльність /т. 1 а.с. 63/. Правонаступником вказаного громадського об`єднання є Обслуговуючий кооператив «Дніпро-2003». Вказаний правочин став передумовою для оспорення кооперативом права власності Черкаської міської ради на комплекс будівель і споруд, розташованих у [ADDRESS] . Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2012 року в справі № К/9991/34858/11 за позовом Департаменту освіти та гуманітарної політики виконавчого комітету Черкаської міської ради до виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району про скасування рішення та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно встановлено, що майно бази відпочинку належить до комунальної власності міста та складає 54 літні будинки та господарські споруди, які перебувають на балансах загальноосвітніх навчальних закладів. При цьому, судом констатовано, що рішення виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 128 від 29 листопада 2005 року про надання дозволу на оформлення права власності на нерухоме майно громадського об`єднання «Дачний кооператив «Дніпро» прийняте з перевищенням компетенції, оскільки протиправно припинено право міської комунальної власності на нерухоме майно, яке не належало територіальній громаді с. Свидівок. Крім того, Вищим адміністративним судом України зазначено, що договір, на підставі якого ОК «Дніпро-2003» нібито набув право власності, взагалі не передбачає перехід права власності на будинки відпочинку, його стороною є балансоутримувач нерухомого майна комунальної власності та громадське об`єднання, а право розпорядження об`єктами комунальної власності є виключно у відповідної територіальної громади в особі міської ради, як органу місцевого самоврядування, яка не була стороною договору про спільну діяльність /т. 1 а.с. 64-66/. Постановою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 24 липня 2019 року залишено без змін рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року у справі № 707/376/14-ц, якими задоволено позов Черкаської міської ради до ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та визнано недійсними прилюдні торги, проведені 05 жовтня 2012 року на підставі договору № 24-0100/12 від 18 вересня 2012 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна; визнано недійсними та скасовано відповідні свідоцтва про право власності, якими посвідчено право власності на майно, що знаходиться у [ADDRESS] , у тому числі свідоцтва від 17 жовтня 2012 року, якими посвідчено право власності відповідачів на спірні будинки відпочинку /т. 1 а.с. 68-76/. Постановою Північного\~апеляційного господарського\~суду від\~25\~березня 2021\~року залишено\~без змін\~рішення Господарського\~суду Черкаської\~області від\~26\~серпня 2020\~року у справі № 925/111/20 за позовом ОК «Дніпро-2003», яким останньому відмовлено у скасуванні запису про державну реєстрацію права власності на комплекс бази відпочинку вчителів, що знаходиться у [ADDRESS] , за Черкаською міською радою /т. 1 а.с. 77-82/. За змістом частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Черкаської міської ради від 12 червня 2018 року № 2-3408 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 № 3-531 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління», комплекс нерухомого майна бази відпочинку вчителів у [ADDRESS] , передано в оперативне управління Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради /т. 1 а.с. 89-93/. Рішенням Черкаської міської ради від 12 червня 2018 року № 2-3419 «Про визначення балансоутримувачів комунального майна м. Черкаси» цілісний майновий комплекс нерухомого майна бази відпочинку вчителів закріплено на балансовому обліку Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради /т. 1 а.с. 94-97/. Рішенням Черкаської міської ради від 13 грудня 2019 року № 2-5414 «Про затвердження міської програми «Відпочинок працівників закладів освіти м. Черкаси на 2020-2021» затверджено, зокрема, Положення про порядок організації відпочинку працівників закладів освіти м. Черкаси на міській базі відпочинку вчителів на 2020-2021 роки /т. 1 а.с. 98-102/. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 січня 2020 року, комплекс бази відпочинку вчителів, що знаходиться у [ADDRESS] , у тому числі на будинок відпочинку з прибудовою та навісом Т-1, т, т/, т2, та на будинок відпочинку М/-1 зареєстровано державним реєстратором Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Криловою О.М. 02 жовтня 2018 року за Черкаською міською радою на підставі рішення Черкаської міської ради № 2-3408 від 12 червня 2018 року, рішення Черкаської міської ради № 3-531 від 26 червня 2003 року, постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 листопада 2012 року в справі № 2а-490/12, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2013 року в справі № 2а-490/12. Номер запису про право власності 28455767 /т. 1 а.с. 33-37/. Разом з тим, згідно з рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Кожухара С.А. № 44581852 від 13 грудня 2018 року, останнім розглянуто заяви про держану реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті 11 грудня 2018 року та подані [PERSON] , і вирішено провести державну реєстрацію права власності на комплекс будівель, що розташований у [ADDRESS] , за [PERSON] та [PERSON] /т. 1 а.с. 60, 61/. З листа Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради № 57-12-4 від 11 лютого 2020 року, адресованого Черкаській обласній прокуратурі, встановлено, що Департамент не вживав заходів, у тому числі представницького характеру, щодо внесення позовної заяви до ОК «Дніпро-2003» щодо усунення перешкод у користуванні цілісним майновим комплексом та земельною ділянкою у зв`язку із значним обсягом судових справ та постійним намаганням вказаного кооперативу шляхом протиправних дій втягнути орган місцевого самоврядування в інші судові спори щодо майна бази відпочинку вчителів /т. 1 а.с. 83/. Листом від 07 квітня 2021 року за № 24-326 вих 21 Черкаською обласною прокуратурою повідомлено Черкаську міську раду про те, що у разі відсутності реагування на порушення вимог чинного законодавства та невжиття заходів щодо скасування рішень державного реєстратора про проведення державної реєстрації права власності відповідачів на будинок відпочинку з прибудовою та навісом Т-1, т, т/, т2 та на будинок відпочинку М/-1, прокуратурою буде вирішено питання про наявність підстав для внесення відповідних позовних заяв /т. 1 а.с. 86-87/. У відповідь на вказаний лист, міський голова А. Бондаренко повідомив Черкаську обласну прокуратуру про те, що Черкаська міська рада не буде звертатися із позовними заявами щодо скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав власності /т. 1 а.с. 88/. У подальшому, листом від 14 квітня 2021 року за № 24-349 вих 21 Черкаською обласною прокуратурою повідомлено Черкаську міську раду про те, що прокуратурою підготовлено позовні заяви в інтересах територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради, зокрема, про скасування рішень державного реєстратора про проведення державної реєстрації права власності відповідачів на будинок відпочинку з прибудовою та навісом Т-1, т, т/, т2 та на будинок відпочинку М/-1, з одночасним припиненням права власності на спірне нерухоме майно /т. 1 а.с. 84-85/. За вказаних обставин, прокурор був змушений звернутися до суду з даним позовом. Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Дана норма кореспондується з положеннями статті 321 Цивільного кодексу України, якими визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до статті 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у т.ч. грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. За змістом статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності є правом територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Частиною 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено статус міських рад, як органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд констатує, що Черкаська міська рада не приймала рішення щодо передачі або відчуження майнового комплексу Міської бази відпочинку вчителів, розташованої у [ADDRESS] . Право на розпорядження об`єктами комунальної власності належить виключно відповідній територіальній громаді в особі міської ради як органу місцевого самоврядування, яка не була стороною договору про спільну діяльність. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] придбали оспорюване майно на прилюдних торгах /т. 1 а.с. 50,51/. З аналізу змісту частини 1 статті 650 ЦК України, частини 1 статті 655 ЦК України та частини 1 статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 01 липня 2020 року в справі № 403/13077/12 (провадження № 61-42788св18). На момент проведення реєстрації права власності за відповідачами на спірні об`єкти нерухомого майна було визнано недійсними прилюдні торги, проведені 05 жовтня 2012 року на підставі договору № 24-0100/12 від 18 вересня 2012 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна; а також визнано недійсними та скасовано відповідні свідоцтва про право власності, якими посвідчено право власності на майно, що знаходиться у [ADDRESS] , у тому числі свідоцтва від 17 жовтня 2012 року, якими посвідчено право власності відповідачів на будинки відпочинку. Усталена практика Верховного Суду, наведена, зокрема, у постановах від 05.02.2020 у справі № 904/750/19, від 29.01.2020 у справі № 922/900/19, від 13.01.2020 у справі № 910/24473/16, від 17.04.2019 у справі № 916/641/18, від 12.06.2019 у справі № 916/1986/18 та від 10.04.2018 у справі № 927/849/17, свідчить про те, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права, і не породжує, не змінює і не припиняє певні права та обов`язки, тобто не є правочином. Свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі. Чинність документа, у даному випадку свідоцтва, є показником, який характеризує його юридичну силу, тобто якщо правова підстава (правочин), у зв`язку з якою був виданий документ, визнана недійсною, то такий правочин не породжує у його сторін прав, а відтак свідоцтво як посвідчувальний документ втрачає свою юридичну силу і не може підтверджувати право, яке вже відсутнє. Крім того, станом на день проведення реєстрації спірне майно вже було зареєстровано за Черкаською міською радою. З укладеного 01 червня 2003 року між міським управлінням освіти Черкаського міського виконавчого комітету та громадським об`єднанням "Дачний кооператив Дніпро" договору про спільну діяльність, вбачається, що громадське об`єднання "Дачний кооператив Дніпро" і ОК «Дніпро-2003», як правонаступник цього об`єднання, не набули права власності на комунальне майно Черкаської міської ради, оскільки умови договору не передбачали цього, тому голова правління [PERSON] не мав права надавати відповідачам довідки про наявність у них права власності на спірне нерухоме майно. У постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року № 725/5093/17 (провадження № 61-39685св18) вказано, що під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який не ґрунтується на правовій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочинами. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Відтак, суд констатує, що відповідачі набули право власності на спірні об`єкти нерухомості за відсутності правових підстав. Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі Закон України № 1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Згідно з вимогами пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Крім того, за змістом пункту 4 вказаного Закону, державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Як убачається з матеріалів справи, державний реєстратор Кожухар С.А. не перевірив наявну суперечність між зареєстрованим правом власності на спірне нерухоме майно за Черкаською міською радою; не взяв до уваги дані Державного земельного кадастру, відповідно до яких земельна ділянка, на якій знаходилося нерухоме майно, мала використовуватися під базу відпочинку вчителів, а не надавалася у особисте користування громадянам; та залишив поза увагою дані Єдиного державного реєстру судових рішень, у якому наявна значна кількість судових рішень, що нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що державним реєстратором Мошнівської сільської ради Кожухарем С.А. при прийнятті рішення про державну реєстрацію за відповідачами права власності на спірні об`єкти нерухомості та під час проведення самої державної реєстрації не були дотримані вимоги чинного на той час законодавства, оскільки ним не був проведений весь комплекс дій, покладених на реєстратора Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Жодних доказів на підтвердження наявності підстав для набуття відповідачами права власності на спірні об`єкти суду не надано. З урахуванням наведеного, суд констатує, що позивач у повній мірі довів той факт, що права Черкаської міської ради порушені оскарженими рішеннями державного реєстратора Мошнівської сільської ради Кожухаря С.А. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів є: - судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; - судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; - судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав, законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 910/10963/19, від 03.09.2020 у справі № 914/1201/19, від 20.08.2020 у справі № 916/2464/19, від 14.07.2020 у справі № 910/8387/19, від 30.06.2020 у справі № 922/3130/19, від 23.06.2020 у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19. З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним заявлені позовні вимоги задовольнити та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Кожухаря С.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 грудня 2018 року № 44581852 в частині, на підставі якої здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності відповідачів на спірні об`єкти нерухомого майна, з одночасним припиненням за ними права власності на нерухомість. Водночас,\~слід зауважити,\~що упрактиці Європейського суду з прав людини (серед багатьох інших, наприклад, рішення у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 07 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 02 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited»"проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Європейський суд з прав людини констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії. Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя. Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» має широке значення (рішення у справі «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року). Крім того, Європейський суд з прав людини також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення у справі «Трегубенко проти\~України» від 02 листопада 2004 року). Суд вважає, що у разі задоволення вказаного позову будуть поновлені майнові інтереси територіальної громади м. Черкаси на вільний доступ до прибережної зони, водного об`єкта та з`явиться можливість оздоровлення, організації дозвілля учасників навчального процесу. Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» Європейський суд з прав людини, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2018 року (провадження № 14-76цс18) наголосила, що висновки Європейського суду з прав людини потрібно застосовувати не безумовно, а з урахуванням фактичних обставин справи, оскільки цей суд рекомендував оцінювати дії не тільки органів держави-відповідача, але і самого скаржника. Адже певні випадки порушень, на які особа посилається як на підставу для застосування статті 1 Першого протоколу, можуть бути пов`язані з протиправною поведінкою самого набувача майна. Питання про компенсацію у випадку позбавлення їх права власності на спірні об`єкти нерухомого майна відповідачі не порушували, у судові засідання не з`являлися, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалися, що характеризує певним чином їхнє ставлення до результату розгляду спору та свідчить про те, що позбавлення їх права власності на спірні об`єкти нерухомого майна не становитиме індивідуальний надмірний тягар. До того ж, згідно з принципами диспозитивності та змагальності у цивільному процесі сторони вільні у розпорядженні їхніми процесуальними правами (зокрема, і щодо подання зустрічного позову), несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій, а суд не має можливості розглянути не ініційовані сторонами питання. Вжиття заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод відповідачів, окрім як скасування незаконного рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації права приватної власності, не передбачено законом. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення відповідачів права власності на спірні об`єкти нерухомого майна не порушуватиме принцип пропорційності втручання у право мирного володіння майном. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень статті 141 ЦПК України, а тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 4 540 грн 00 коп. Судові витрати за позовними вимогами, провадження за якими закрито, стягненню з відповідачів не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved