Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

У лютому 2021 року керівник Павлоградської окружної прокуратури в інтересах Павлоградської міської ради в особі комунального некомерційного підприємства "Павлоградська лікарня інтенсивного лікування" Павлоградської міської ради" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 24 212,01 грн. Позов обґрунтовано тим, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.08.2019 року у кримінальному провадженні № 120190 40000000011 від 07.01.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткований мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Потерпілою по даному кримінальному провадженню є [PERSON] , яка перебувала з отриманими в результаті протиправних дій [PERSON] , тілесними ушкодженнями на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «ПЛІЛ» ПМР 49 ліжко/днів з 06.01.2019 по 22.02.2019 року. На лікування [PERSON] витрачено 24 212, 01 грн. З моменту закінчення лікування та по теперішній час, заходів щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на лікування потерпілої від злочину [PERSON] , відповідачем, який завдав шкоду, не вжито. Цивільний позов під час досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження № 12019040000000011, не заявлявся. Невідшкодування витрат на лікування потерпілої від кримінального правопорушення призводить до ненадходження коштів до бюджету, що суттєво порушує економічні інтереси держави та територіальної громади, у зв`язку з чим виникає необхідність їх захисту. Ухвалою суду від 01 березня 2022 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні прокурор Ленченко О.О. позовні вимоги підтримала посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник Павлоградської міської ради С. Гончар в судове засідання не з`явилася, надала суду про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Представник комунального некомерційного підприємства «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради І. Жицька в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження (розписка від 07.04.2022 року де [PERSON] отримав судову повістку на 13.04.2022 року та позовну заяву з додатками (а.с. 68, 69, поштове повідомлення про вручення судової повістки). Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням статті 280-284 ЦПК України. Вислухав прокурора, ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши усі обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. (а.с. 28-32) За приписами ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з копії листа КНП «ПЛІЛ» ПМР № 3 від 04 січня 2022 року та довідки про витрати на стаціонарне лікування, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії, хірургічному та травматологічному відділеннях з 06 січня 2019 року по 22 лютого 2019 року КНП «ПЛІЛ» ПМР на лікування якої витрачено 24 212,01 грн. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч. 7 ст. 128 КПК України). Оскільки витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої [PERSON] здійснені внаслідок злочинних дій [PERSON] та фактично останнім не відшкодовані, відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 1, ч.6 статті 141 ЦПК України належна сума (2 481,00 грн.) стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: approved