Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав вказуючи, що 15.07.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] .. [INFO] у сторін народився син [PERSON] .. 09.11.2016 року рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області шлюб між ними було розірвано. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 09.11.2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Проте, з часу розірвання шлюбу по теперішній час, відповідач жодної участі у вихованні сина не приймає, не відвідує, матеріальної допомоги не надає, не виявляє до дитини будь-якої батьківської уваги, та не турбується про неї як батько, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. У зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] .. Позивач у підготовче засідання не з`явилася, однак про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. В підготовче засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, однак в матеріалах справи міститься заява, яка засвідчена приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу про надання згоди на позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] .. Представник органу опіки та піклування у підготовче засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява в якій просить справу розглядати у відсутності їх представника з урахуванням наданого висновку органу опіки і піклування Великобичківської селищної ради. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від12.06.2009, №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В підготовчому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як, відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] за №679 від 10.05.2022 року вбачається, що орган опіки і піклування Великобичківської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved