Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, які були стягнуто рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 24 лютого 2021 року. Позовні вимоги мотивує тим, що він перебував у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 24 лютого 2021 року. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 24 лютого 2021 року з позивача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На сьогоднішній день він немає матеріальної змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки має мінливий дохід, який в середньому не перевищує 6000 гривень.\~\~\~ Враховуючи вище викладене позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Позивач та його представник в судове\~ засідання не з`явилися, на розгляд суду від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутності, на позовних вимогах наполягають. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. На адресу суду від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Крім того, відповідачем надані суду письмові пояснення на позовну заяву відповідно до яких просила відмовити у задоволенні позову. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Так, з матеріалів справи вбачається, що: [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30 січня 2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.31). 24 лютого 2021 року рішенням Тарутинського районного суду Одеської області №514/948/20 шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5) та позивачу після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім цього, було стягнуто з [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] )\~ уродженця селище Тарутине Одеської області, аліменти на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ), уродженки Басарабяска Молдова на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від його\~ заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2020 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Позивач [PERSON] просив зменшити розмір аліментів, оскільки окрім заробітної плати іншого доходу немає, що підтверджується довідкою ТОВ «Комфортбізнес» №1008-1/2021 від 10 серпня 2021 року (а.с. 6). Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частиною першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Аналізуючи норму ст.192 СК України можна дійти до висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для збільшення або зменшення розміру аліментів. Зміна сімейного стану є самостійною та незалежною від зміни матеріального стану підставою для розміру аліментів. Так, на момент винесення судом рішення позивач погодився щодо стягнення з нього аліментів в розмірі, який зазначено в рішенні суду. Відповідно, обставини, на які посилається позивач з того часу не змінювались. Більш того, позивачем не було надано письмових доказів, які б підтверджували погіршення майнового стану останнього. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України, в редакції яка дії з 03 липня 2018 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, судом були дотримані вимоги статті 182 СК України. Враховуючи, вимоги статей 180, 182 СК України та те, що обставини, на які посилається позивач не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини, інших обставин для зменшення розміру аліментів не встановлено, суд вважає за необхідне позивачу в задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed