Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, просила усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову вказує на те, що вона з 2006 року перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних стосунках. На початок їхнього спільного проживання вона запитувала [PERSON] , чому син [PERSON] не приходить до нього, не спілкується, на що той пояснив, що вони посварилися, бо син вимагав, щоб він продав квартиру та віддав синові гроші. Таким чином, вона з відповідачем особисто не знайома, жодного разу його не бачила. В 2018 році [PERSON] почав дуже хворіти, вони почали ходити в лікарню, вона доглядала за ним. Коштів на лікування не вистачало, він потребував сторонньої допомоги. [PERSON] телефонував синові, з проханням допомогти, однак відповідач відмовився. ЇЇ дочка стала шукати відповідача в соціальних мережах, і коли знайшла його, написала повідомлення, щоб він прийшов до батька, бо той дуже хворий. Ніяких реакцій з боку відповідача не було. На її прохання, родичі [PERSON] дзвонили до відповідача, повідомляли про батька, він не відгукувався. [INFO] коли [PERSON] помер, вона намагалася зв"язатися з відповідачем, родичі повідомляли що батько помер, але на похорон він не прийшов. Після смерті чоловіка вона звернулася до нотаріуса, щоб оформити спадкове майно, на що нотаріус повідомила, що син [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька. ЇЇ обурила ця ситуація, оскільки відповідач не надавав спадкодавцеві догляду, якого він потребував, відповідач самоусунувся від допомоги батькові, тягар догляду ліг на неї. Відповідач мав усі можливості надавати допомогу спадкодавцю, однак від цього ухилився, що є підставою для усунення його від права на спадкування. Вказані фактичні обставини стали підставами для звернення з цим позовом до суду. Ухвалою суду від 22.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 11.06.2020 року задоволено клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 02.02.2021 року призначено у справі посмертну судово-медичну експертизу, зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 15.04.2021 року відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 15.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судове засідання на 13.12.2021, 02.02.2022,03.03.2022, 07.04.2022, 26.05.2022 року не з`явилися. Від адвоката Тищук К.П. надійшло клопотання про відкладення судового засідання на 26.05.2022 року на 14-00 год. з посиланням на неможливість прибути в судове засідання, оскільки знаходиться за межами міста Рівне. Від позивача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення судового засідання з посиланням на неможливість прибути в судове засідання, оскільки в зв"язку з воєнним станом змушена була виїхати закордон, доказів на підтвердження причин неявки в судове засідання позивач та її представник не надали. Позивач не був обмежений судом в належній реалізації його процесуальних прав, в той час, як сам позивач нехтував своїми процесуальними обов`язками щодо забезпечення у передбачені законом строки участі у розгляді справи особисто, через представника або поданням заяви про розгляд справи без участі позивача (представника позивача) за заявленим ним позовом від якого позивач не відмовлявся. Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що [PERSON] помер від пневмонії, а не від хронічних захворювань. Син не знав, про смерть батька, йому не повідомили, дії позивачки були недобросовісні. Доводи позивачки не підтверджені, що [PERSON] потребував допомоги, що перебував у бузпорадному стані, та що син ухилявся від надання допомоги батькові. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] проживали як чоловік та дружина в більшості на дачі. [PERSON] хотів спілкуватися з [PERSON] , той його не пускав до хати. Вона дзвонила родичам, щоб повідомили, що батько захворів, [PERSON] не приїжджав, на похорон теж не прийшов. Коли жили в Рівному, то жили у квартирі [PERSON] . Батько потребував лікування, допомоги, однак син не допомагав, все робила вона. Витрати на поховання були теж за її кошти. У батька був телефон сина, у неї не було. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є двоюродною сестрою відповідача, є сусідами з [PERSON] по дачі. Неодноразово там зустрічала [PERSON] з [PERSON] . [PERSON] казав, що їй допомагає по дачі, а вони є просто сусіди, мови про те, що вони чоловік та дружина не було. [PERSON] казав, що син [PERSON] купив йому слуховий апарат, вони спілкувалися. Весною 2019 року у поліклініці її мама зустріла [PERSON] , говорив з мамою. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що є другом відповідача, [PERSON] казав, що його не повідомили про смерть батька, був схвильований, казав, що помер батько, а він навіть не міг попрощатися. [PERSON] встановлює жалюзі, працює по замовленню, тому їздить у відрядження. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що з померлим працювали на Рівне Азоті, були сусідами. В спілкуванні [PERSON] з батьком були дружні. З 2018 року з [PERSON] не спілкувався, більше спілкувався з [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що батько [PERSON] був здоровим чоловіком, їздив на могилки, в [PERSON] з батьком були нормальні відносини, сиділи разом на кухні, міг випити. [PERSON] ходив сам до останнього. Відомо, що [PERSON] купував батькові слуховий апарат, робили ремонт в квартирі на [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] з [PERSON] жили багато років, взагалі не знала, що вони не одружені. За пів року перед смертю погано себе почував, потребував лікування, допомагали йому [PERSON] з її дочкою. [PERSON] на похоронах не був. Зустріла [PERSON] за шість місяців до смерті, він ішов від друга. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] з [PERSON] жили давно, як повноцінна сім"я, разом ходили в гості. Знала, що у нього є син [PERSON] , але [PERSON] йому не дзвонив. Зустрічалися у селі Симонів на дачі, вели господарство. [PERSON] жила з [PERSON] у його квартирі понад 10 років. Бачала [PERSON] незадовго до смерті, змарнів. Дочка [PERSON] [PERSON] цікавилася за лікарів, казала, що збирають [PERSON] на операцію, питала за гроші щоб позичити. З сином [PERSON] не знайомі, [PERSON] казала, що він не цікавиться батьком. За тиждень до смерті [PERSON] бачила на автовокзалі, вони їхали з дачі, її з дачі дещо везли. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є троюродною сестрою [PERSON] , [PERSON] з [PERSON] приїжджали в гості, як подружжя були. На Різдво 2019 році приїжджали до них [PERSON] з [PERSON] вже вели з машини [PERSON] , йому вже було погано, потребував допомоги. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є дочкою [PERSON] , вона з [PERSON] ходила всюди по лікарнях, доглядала. Батько плакав, що [PERSON] не було. Мама з [PERSON] жили разом, вели господарство. За рік до смерті [PERSON] ставало погано, він почав худнути, місяців сім лежав, вона з мамою доглядали його, ходила по лікарнях, він потребував допомоги. Просила подзвонити [PERSON] , він дзвонити не хотів, казав що не хотів його бачити. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою [PERSON] , батько завжди приходив до [PERSON] , вітав його з Днем народження. На 30 років батько подарував [PERSON] золоту цепочку. У [PERSON] з сином [PERSON] були дружні відносини. Про смерть батька [PERSON] ніхто не сказав. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , померлого [INFO] . [PERSON] помер [INFO] , у віці 72 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру 58805925 від 18.12.2019 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] заведена спадкова справа 6503060, від 11.11.2019 року Першою Рівненською державною нотаріальною конторою.(а.с.26) Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2019 року позов [PERSON] задоволено, встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , [INFO] з 2006 року по [INFO] . Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №356 від 01.07.2019 року померлого [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] зазначено, що смерть настала від легенево-серцевої недостатності; двобічної гнійної бронхопневмонії (а.с.63) Позивач здійснив поховання [PERSON] , що підтверджується договорами замовлень на організацію та проведення поховань від 01.07.2019 та квитанцією до прибуткового касового ордера від 01.07.2019 року (а.с. 85-88). Згідно Висновку експерта №17 від 12.04.2021 року 1. Згідно наданої медичної картки амбулаторного хворого, у [PERSON] в період часу з 15.01.2014 року по 18.06.2019 року лікарями були відмічені такі паталогічні стани: захворювання шлунково-кишкового тракту: хронічний холецистит, хронічний гепатит, хронічний панкреатит; захворювання серцево-судинної системи: ішемічна хвороба серця, атеросклероз, кардіосклероз, фібриляція передсердь, тахісистолічна форма, функціональний клас ІІ, серцева недостатність ІІА; урологічні захворювання: гострий цистит, доброякісна гіперплазія передміхурової залози (аденома простати) І ступеня, хронічний простатит, папілома сечового міхура Tumor сечового міхура? Під час проведення судово-медичної експертизи трупа [PERSON] , який помер [INFO] , у нього гістологічно було підтверджено наявність злоякісного новоутворення передміхурової залози- аденокарциноми. Окрім того, у висновку експерта №356 від 01.07.2019 року зазначено, що смерть [PERSON] настала від двобічної гнійної плевропневмонії, протікання якої ускладнелося розвитком ендогенної інтоксикації. Викладенний висновок про причину смерті був підтверджений виявленими характерними змінами тканини легень, а також результатами судово-медичної експертизи мікропрепаратів шматочків внутрішніх органів - "гнійно-фіброзна пневмонія". 2. Узагальнюючи з медичної точки зору клінічне протікання відмічених захворювань серцево-судинної, сечо-статевої та травної систем, експертна комісія зазначає, що вказані захворювання є хронічними, розвивалися протягом багатьох років і, як в періоди загострень, так і в стані ремісії потребували постійного медичного нагляду та періодичного амбулаторного чи стаціонарного лікування, але відповідних повноцінних записів у медичній документації немає. 3. 4. Виходячи з того, що безпорадність - це стан, при якому людина не може самостійно приймати активні заходи, які забезпечують їй існування або оберігають її життя та здоров"я, та оцінюючи дані медичних документів, а саме відсутність клінічних вимптомів та захворювань, які беззаперечно перешкоджають самостійній руховій активності людини, судово-медична експертна комісія приходить до висновку, що [PERSON] в період часу з 15.01.2014 року до 18.06.2019 року міг забезпечувати свої щоденні побутові потребижиттєдіяльності. Але, враховуєчи встановлену причину смерті, яка настала [INFO] від двобічної гнійної плевропневмонії, протікання якої супроводжувалося різким погіршенням загального стану, підвищенням температури тіла, розвитком дихальної недостатності різного ступеня, експертна комісія не виключає, що в період після 18.06.2019 року до настання смерті [INFO] [PERSON] для підтримання належної якості життя, яка в кожному випадку визначається індивідуально, міг потребувати сторонньої допомоги та догляду. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.3, 5, 6 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Згідно ст. 1261 ПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України дозволяє зробити висновок, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. До предмету доказування за такою вимогою (ч. 5 ст. 1224 ЦК) відноситься безпорадний стан спадкодавця, потреба в отриманні допомоги, винний характер ухилення від надання допомоги з боку спадкоємця. Як вказано в п.6 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Крім того, у п.4 листа ВССУ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що усунення від права на спадкування спадкоємців за законом та за заповітом можливе виключно на підставі рішення суду. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вимога про усунення від права на спадкування за законом особи може бути пред`явлена лише після смерті спадкодавця. Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч.5 ст.1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, можливість її надання цією особою, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Враховуючи вказані норми законодавства та роз`яснення Пленуму, надаючи оцінку встановленим у справі фактичним обставинам, суд констатує наступне. Спадкодавець [PERSON] був особою похилого вік (на момент смерті їй виповнилось 72 років), мав проблеми із здоров"ям. Згідно висновку експерта [PERSON] в період часу з 15.01.2014 року до 18.06.2019 року міг забезпечувати свої щоденні побутові потреби життєдіяльності. Але, враховуєчи встановлену причину смерті, яка настала [INFO] від двобічної гнійної плевропневмонії, протікання якої супроводжувалося різким погіршенням загального стану, підвищенням температури тіла, розвитком дихальної недостатності різного ступеня, експертна комісія не виключає, що в період після 18.06.2019 року до настання смерті [INFO] [PERSON] для підтримання належної якості життя, яка в кожному випадку визначається індивідуально, міг потребувати сторонньої допомоги та догляду. Неучасть відповідача у витратах та здійснені процедури поховання спадкодавці за змістом частини ч.5 ст.1224 ЦК України не може вважатись ухиленням відповідача від надання допомоги спадкодавиці. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що [PERSON] при житті потребував допомоги від відповідача, звертався до нього по допомогу, а той будучи обізнаним про необхідність надання такої допомоги та маючи можливість її надати, свідомо та умисно ухилявся від надання допомоги батькові. Отже, враховуючи те, що позивачем не надано, а судом не здобуто доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю, та не доведено, що він вчиняв умисні дії чи бездіяв з метою ухилитися від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. На підставі ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed