Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

26.11.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) в розмірі ј частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що у сторін є двоє дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Діти проживають разом з позивачем і знаходяться на її утриманні. Наголосила на тому, що вона не працює, займається вихованням дітей. Вважає, що відповідач належним чином не надає допомоги у забезпеченні дітей, в зв`язку з чим виникла необхідність у примусовому стягненні аліментів. Відповідач здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). Ухвалою судді від 17.01.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в призначене судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав. У відповідності до положень\~ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 10.07.2018 року, про що Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління міністерства юстиції у Миколаївській області було зроблено відповідний актовий запис №387 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). У період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] , про що свідчать витяг з Єдиного державного демографічного реєстру №4810-1911494-2018, довідки про реєстрацію місця проживання №19.03.03-19/Д/8864/19 та №23052-000409198-037-02. Відповідач мешкає окремо. Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області від 04 січня 2022 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27.01.2014 року по справі №488/7008/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24.12.2013 року народження і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи зі змісту трудової книжки [NUMBER] , з 22.09.2021 року [PERSON] працює керівником ансамблю у Будинку творчості дітей та юнацтва Інгульського району м. Миколаєва Миколаївської міської ради Миколаївської області. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 1, 2 статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У статті 141 Сімейного кодексу України (СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. За такого, суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів на дітей до їх повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що належить стягнути на утримання дітей, суд виходить з такого. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, перебування в нього на утриманні неповнолітньої доньки, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову 20 листопада 2021 р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на а користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved