Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] . За рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2007 року відповідач виплачував аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ј частини заробітку до його повноліття. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2021 року був задоволений позов [PERSON] про стягнення пені за прострочення аліміентів. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. Після досягнення повноліття, виплати аліментів за вказаним рішенням суду більше не здійснюється. [PERSON] з 01.09.2021 року зарахований до Запорізького Національного університету та навчається на денному відділенні факультету «менеджменту». Навчання платне, термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 рік. Син не може працювати у зв`язку з навчанням на денній формі, тому потребує матеріальної підтримки,яку відповідач йому добровільно не надає. Позивачка просить суд стягнути на її користь з [PERSON] , аліменти на утримання сина- [PERSON] , [INFO] , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, починаючи з 01.09.2021 року, до закінчення навчання, але не більш ніж до виповнення йому 23-річного віку. Відповідач [PERSON] надав відзив на позов, в якому зазначив, що позов визнає частково. Зазначив, що на його утриманні вже знаходиться неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Також, повідомив, що наразі із суми заробітку сплачує борг за погашення пені за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Просив позов задовольнити частково та стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у вигляді 1/8 від усіх видів доходів. Позивачка [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились, на адресу суду була надана заява позивачки про розгляд справи за відсутності позивача, в заяві позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, представник відповідача надала заяву про розгляд справи без її участі, в заяві зазначила, що проти задоволення позову не заперечує, але з врахування думки зазначеної у відзиві на позов. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся у передбаченому законом порядку. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ст. 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимогст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно із ч. 1ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.4ст.206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис №686, видане23.07.2003 рокувідділом реєстрації актів громадянського стану Шевченкіського районного управління юстиції м. Запоріжжя (а.с. 5) РішеннямКомунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2007 року (справа №2-907/07) з [PERSON] стягувалися аліментина користь [PERSON] на утримання неповнолітньої сина [PERSON] до його повноліття.(а.с. 6) Згідно довідки Запорізького Національного Університету№ 03-56/1240 від 08.09.2021 року, [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету менеджменту освітньої програми менеджмент міжнародного бізнесу Запорізького Національного Університету, термін навчання до 30.06.2025 року.(а.с.8) Згідно Договору 223/21-БД від 01.09.2021 року, навчання платне, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року, вартість навчання складає: І навчальний рік - 25534,0 грн., 2 навчальний рік - 25534,0 грн., 3 навчальний рік - 25534,0 грн., 4 навчальний рік - 25534,0., всього загальна сума становить - 12767,0 гривен. (а.с. 8) На даний час [PERSON] працює на Комунальному підприємстві «Титан» що підтверджується довідкою №892 від 28.10.2021 року Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу)платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Враховуючи наведене, та беручи до уваги те, що повнолітній [PERSON] проживає з матір`ю, навчається в Запорізькому Національному Університеті на денному відділенні факультету менеджменту, а відповідач, коштів на утримання сина добровільно не надає, враховуючи матеріальний стан сторін, інтереси іншої неповнолітньої дитини відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на навчання повнолітнього сина, який після повноліття продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, починаючи з дня подачі позову і до закінчення ним навчання, а саме до 30.06.2025 року, але не довше ніж до досягнення 23 років. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами, відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник позивача адвокат Уткін О.Є. до винесення судового рішення подав заяву про стягнення з відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4900 гривень з доказами направлення заяви відповідачу. На адресу суду заперечень або заяви про зменшення розміру витрати на правничу допомогу не надходило. Участь адвоката Чеханюка Олександра Георгійовича, який представляє інтереси позивачки у справі і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги, договором про надання правової допомоги Б/Н від 01.10.2021 року (далі - Договір), копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № ЗП 002138 від 09.04.2019 року, Актом прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2021 року до Договору, згідно з якими сума витрат на правову допомогу становить 4 900 гривень. Представником надано копії квитанції про сплату гонорару в сумі 4 900 гривень, відповідно до Договору. Враховуючи визначені ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, положення ст. 141 ЦПК України, оскільки позов судом було задоволено частково, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 4 450,00 грн., оскільки саме такий розмір витрат на правничу допомогу, на думку суду, відповідає вищезазначеним критеріям. Оскільки позивач, згідно діючого законодавства, звільнена від сплати судового збору, сума судового збору в розмірі сумі 908 грн. повинна бути стягнена з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial