Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі однієї шостої частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років. В обґрунтування позову зазначає, що 21.12.2019 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] , яка із народження проживає з нею та перебуває на її утриманні. Спільно з відповідачем не проживають, перебувають на стадії розлучення. Зазначає, що вона не може працювати, так як доглядає дитину і джерел доходу крім соціальних виплат, немає. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як дружину, у якої перебуває, проживає дитина, так як знаходиться у працездатному віці та може працювати. На підставі зазначеного позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що одружились 21.12.2019 , а [INFO] народилась донька. Потім почались сварки, чоловік подав на розлучення. Вона з донькою переїхала в Таращу , а чоловік залишився жити в Білій Церкві . Зараз вона живе з донькою в неналежних умовах, нема де помитися, та сходити в туалет. Її батьки не допомагають фінансово. Вона отримує 860 грн соціальної допомоги на місяць. Інколи чоловік допомагає дитині на одежу. Є судове рішення про стягнення аліментів на дитину. Чоловік здоровий, може працювати. Нової сім`ї та дітей в нього нема, а також нема інших непрацездатних на утриманні. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив залишити без задоволення. Також зазначив що в нього відсутня можливість надавати таку допомогу. Йому і так треба платити аліменти на дитину. Він допомагає чим може. На утриманні має матір пенсіонерку, у якої незадовільний стан здоров`я, у неї поломані руки та вона потребує операції. Мешкає він з матір`ю, за комунальні послуги також сплачує він. Не працює так як має проблеми зі здоров`ям, не інвалід, однак хворіє на сколіоз та варикоз. Інших осіб на утриманні не має. Іншої сім`ї та дітей нема. Суд, заслухавши у судовому засіданні учасників справи, з`ясувавши обставини справи, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши наявні у справі письмові докази, вважає, за необхідне позов задовольнити позов у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21.12.2019 Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1820 (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 21.07.2020 Виконавчим комітетом Станишівської сільської ради Таращанського району Київської області (а.с.10). Згідно довідки № 47-14-8 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої 08.02.2022 Таращанським відділом ЦНАП, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . (а.с.11). Згідно довідки № 15-14-8, виданої 16.02.2022 Таращанським відділом ЦНАП, [PERSON] ., [INFO] , проживає за адресою [ADDRESS] ( а.с.3). Відповідно до довідки № б/н, виданої 26.05.2020 виконавчим комітетом Станишівської сільської ради, [PERSON] [INFO] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.13) Згідно до довідки № б/н, позивачка знаходиться на обліку в УСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини, яка за серпень 2021 року - січень 2022 року склала 5 160 грн (а.с.14). Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Вищезазначене кореспондується з висновками Верховного Суду викладених у постанові від 19.01.2018 року по справі № 541/1208/16-ц. Відповідно до частини 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд критично оцінює пояснення відповідача, оскільки відповідач молода особа, не інвалід, працездатний, на утриманні інших осіб не має, доказів що його мати знаходиться на його утриманні суду не надано. В судовому засіданні роз`яснено обов`язок доведення обставин на які він посилається, однак жодних клопотань не було заявлено Таким чином, враховуючи стан здоров`я відповідача, який є працездатною молодою особою - 25 роки, відсутність іншої сім`ї та інших дітей, відсутність на утриманні непрацездатних осіб, суд приходить до висновку про доведеність обставини щодо можливості надання відповідачем допомоги на утримання позивачки. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить є працездатною молодою особою, задовільний стан здоров`я, не є особою з інвалідністю. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі однієї шостої частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. Відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В даному випадку позов подано до суду 31.03.2022. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 141 України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, у зв`язку з тим, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а позивачка звільнена від сплати судового збору, судовий збір на користь держави стягується з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved