Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого 8 червня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за номером 1255. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення та подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Позов надійшов до суду 24 квітня 2022 року. Ухвалою суду від 9 травня 2022 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву відповідно до якої позов підтримує та розгляд справи просить проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, подала заяву, відповідно до якої позов визнає, розгляд справи просить проводити у її відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін у справі. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 8 червня 2006 року шлюб між сторонами було зареєстровано 8 червня 2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис за номером 1255. Шлюб було зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, відповідач позов визнала, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову та заявою відповідача про визнання позову. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 496,2 гривень судового збору, що становить 50% від суми сплаченого позивачем судового збору при зверненні з позовом до суду, оскільки відповідач до початку розгляд справи по суті визнала позов, а 496,2 гривень слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved