Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

12.11.2021 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 26.06.1998 року працювала в АТ «Укрпошта», з 26.07.2019 року переведена на посаду начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Старий Самбір. Вказує, що наказом (розпорядженням) Львівської дирекції АТ «Укрпошта» від 20.10.2021 №452/к «Про припинення трудового договору (контракту) 21.10.2021 вона була звільнена з посади начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Старий Самбір Львівської дирекції АТ «Укрпошта» у зв`язку з втратою довір`я на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України. Вважає, що своїми діями, які полягали в її незаконному звільненні, відповідач грубо порушив її права, що призвело до нанесення їй матеріальної шкоди. Звільнення вважає незаконним та таким, що проведено з грубим порушенням законодавчо встановленої процедури, оскільки вона не вчиняла будь-яких дій за які її можна звільнити за п.2 ст. 41 КЗпП України. Відповідач звільняючи її з роботи не вказав, які винні дії були з її боку, не ознайомив із підставами звільнення, зокрема службовою запискою начальника ВПБ у Львівській дирекції та резолюцією директора. Внаслідок порушення відповідачем її трудових прав в результаті незаконного звільнення та вимушеного прогулу не одержує належну їй заробітну плату. З огляду на наведене, просить суд визнати протиправним та скасувати наказ (розпорядження) Львівської дирекції АТ «Укрпошта» від 20.10.2021р. №452/к «Про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] », поновити її на посаді начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Старий Самбір Львівської дирекції АТ «Укрпошта» з 22.10.2021 року, рішення про поновлення на роботі допустити до негайного виконання, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 жовтня 2021 року по день поновлення на роботі з розрахунку середньоденної заробітної плати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2021 року справа визначена для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 22.11.2021 позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Ухвалою судді від 03.12.2021 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, справу призначено до розгляду по суті. 04.01.2021 від представника відповідача - директора філії Львівської дирекції АТ «Укрпошта» Савчука Є.Ф., який діє від імені Акціонерного товариства «Укрпошта» (довіреність АТ «Укрпошта» від 09.11.2021 а.с.88) до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.40-45), в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю за безпідставністю. В обґрунтування своїх заперечень покликається, зокрема, на те, що між Львівською дирекцією АТ «Укрпошта» та [PERSON] виникли трудові відносини в сфері поштового зв`язку: 23.07.1998р. - оператор поштового зв`язку, з серпня 2000р.- бухгалтер вузла зв`язку (наказ 154/к 01.08.2000р), з 01.01.2007р. переведена на посаду начальника ЦВПЗ Старий Самбір ЦОС№1 ЦПЗ №2, з 25.04.2014 р. оператор поштового зв`язку 1 класу у ВПЗ Самбір, з 01.01.2015р. - заступник начальника ЦВПЗ Старий Самбір, з 26.07.2019р. - начальник ВПЗ Старий Самбір (наказ 492/к 25.07.2019р.). Наказом №452/к від 21.10.2021 року [PERSON] звільнено з роботи в зв`язку з втратою довір`я на підставі п. 2 ст. 41 Кодексу Законів про працю України. Причиною втрати довіри до позивача збоку керівництва стало службове розслідування відділу служби поштової безпеки Львівської дирекції АТ «Укрпошта», яке було проведено після того, як стали відомі деякі факти. Так, до\~Центру управління\~персоналом (ЦУП)\~Львівської дирекції\~АТ «Укрпошта»\~надійшла Доповідна\~записка від\~02.09.2021\~за підписом\~інженера Відділу\~кадрового адміністрування\~(ВКА)\~ [PERSON] \~(робоче\~місце розташоване\~у Центрі\~поштового зв`язку\~Дрогобич),\~в якій\~зазначено,\~що 30.08.2021\~до неї\~зателефонував клієнт\~відділення поштового\~зв`язку\~(ВПЗ)\~Старий Самбір\~ЦПЗ Дрогобич,\~котра повідомила\~про постійне\~прибирання приміщення\~зазначеного відділення\~ безпосередньо\~начальником [PERSON] \~і запитала,\~чи таке\~прибирання передбачене\~посадовою інструкцією начальника. При цьому [PERSON] вказала, що у ВПЗ Старий Самбір працює прибиральником виробничих приміщень [PERSON] , яка в телефонній розмові 30.08.2021 з [PERSON] переконувала останню в тому, що проводить прибирання приміщення ВПЗ. Дізнавшись від [PERSON] про дзвінок клієнта, начальник ЦПЗ Дрогобич [PERSON] особисто задзвонила до начальника ВПЗ [PERSON] , запитавши про те, хто саме прибирає приміщення, на що остання відповіла, що сама, не пояснивши причини цього. З Доповідної записки [PERSON] також слідує, що працівники ВПЗ Старий Самбір у телефонній розмові теж підтвердили прибирання приміщення особисто [PERSON] . Також, до Львівської філії надійшла Доповідна від 31.08.2021 заступника начальника ВПЗ Старий Самбір\~Досяк Н.І.,\~у якій\~йдеться про\~те,\~що 31.08.2021\~начальник відділення\~ [PERSON] ,\~перебуваючи у\~відпустці,\~прибула до\~ВПЗ разом\~із сторонньою\~особою,\~котру було\~представлено як\~ прибиральницю\~ [PERSON] .\~При цьому\~ [PERSON] \~ознайомила прибиральницю\~з її\~обов`язками\~та місцем\~знаходження інвентарю.\~До цього\~часу приміщення\~ВПЗ прибирала\~особисто начальник\~відділення [PERSON] .\~На зазначеній\~Доповідній присутні\~також підписи\~листоноші \~відділення [PERSON] \~та [PERSON] .3.\~03.09.2021\~начальником ВПБ\~у Львівській\~дирекції Палійським\~В.В.,\~за дорученням\~керівника філії\~ [PERSON] \~здійснено виїзд\~до ВПЗ\~Старий Самбір\~та опитано\~ряд працівників\~ цього\~виробничого підрозділу.\~Встановлено,\~що [PERSON] , [INFO] , маючи кваліфікацію за дипломом «економіст» і закінчивши Львівський національний університет ім. І. Франка за спеціальністю «економіка підприємництва», 01.02.2018 була прийнята прибиральницею виробничих приміщень на 0,4 од. ЦВПЗ Старий Самбір ЦПЗ Дрогобич згідно наказу № 39/К від 31.01.2018. Копія наказу\~№ 39\\ВУ\~Посадова (робоча)\~інструкція прибиральника\~виробничих приміщень\~ВПЗ Старий Самбір відсутня (не складалася). Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність з\~ [PERSON] \~не укладався.\~Табель обліку\~робочого часу\~прибиральниці [PERSON] \~складався начальником\~або заступником\~ВПЗ двічі\~на місяць.\~Перший табель\~(аванс)\~-\~з 01\~по 15\~число і\~надсилається у\~ЦПЗ [PERSON] \~до 10\~числа,\~другий (зарплата)\~-\~за місяць\~з 01\~по 30\~(31)\~число і\~надсилається до\~ЦПЗ [PERSON] \~до 20\~числа.\~Перевірка таких\~Табелів здійснюється\~інженером з\~організації та\~нормування праці\~спільно з\~інспектором кадрів,\~що знаходяться\~у ЦПЗ\~Дрогобич,\~після чого\~зазначені документи\~відправляються до\~бухгалтерії Львівської\~дирекції для\~подальшого нарахування\~заробітної плати.\~ [PERSON] \~була прийнята\~на роботу\~у ЦВПЗ\~Старий Самбір,\~яке на\~той час\~очолювала [PERSON] .\~Наказом ЦПЗ\~Дрогобич Львівської\~дирекції АТ\~«Укрпошта» від\~25.07.2019\~№ 492/к [PERSON] , [INFO] , котра працювала заступником начальника ЦВПЗ Старий Самбір, призначено начальником цього відділення з 26.07.2019. З [PERSON] , котра на той час обіймала посаду заступника начальника ЦВПЗ, 02.01.2007 укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. 04.10.2021 начальник ВПЗ Старий Самбір [PERSON] пояснила, що на займані посаді працює з липня 2019\~року.\~З прибиральником\~виробничих приміщень\~ [PERSON] \~знайома з\~лютого 2018 року, коли останню було прийнято на роботу попереднім начальником ВПЗ [PERSON] . Жодної участі у працевлаштуванні [PERSON] вона ( [PERSON] ) не приймала. До свого призначення на посаду начальника відділення процесом організації прибирання приміщень ВПЗ [PERSON] займалася [PERSON] , а в подальшому - [PERSON] . За час керування нею відділенням прибирання відбувалось щодня (на протязі половини робочого дня до обіду, або після обіду, в залежності від обставин). Облік робочого часу прибиральника [PERSON] відбувався згідно відповідних табелів, які складались і підписувались керівником відділення, спочатку [PERSON] , потім - нею ( [PERSON] ). В якому обсязі нараховувалась зарплата [PERSON] . [PERSON] невідомо, в кого знаходилась заробітна картка і яким чином вона використовувалася, не знає. З приводу відсутності підписів керівника ВПЗ у табелях обліку робочого часу ВПЗ Самбір за лютий, квітень, червень, серпень, жовтень і грудень 2020 року та липень 2021 [PERSON] пояснила, що в минулому році такі документи направлялись в електронному вигляді (без паперового носія) до планового відділу ЦПЗ Дрогобич і нею не підписувались. За 2021 такі табелі підписувались [PERSON] особисто, однак табель за липень 2021 був нею пропущений через велике завантаження роботою. На думку [PERSON] , прибиральник [PERSON] виконувала свої обов`язки належним часом. Робоча інструкція цього працівника у ВПЗ не складалася. Особисто [PERSON] доводилося прибирати приміщення ВПЗ в період трьох відпусток [PERSON] , за що отримувалась доплата у в розмірі 28%, а також під час карантину, оскільки необхідно було проводити додаткове прибирання. При наданні пояснення [PERSON] представила копію проекту пояснення (отриманого від листоноші відділення [PERSON] ), запропонованого заступником начальника ВПЗ [PERSON] . Більшість опитаних працівників відділення, які дали пояснення стверджують, що [PERSON] на роботу не виходила, а прибиранням займалася саме [PERSON] . Встановлено, що на ім`я начальника Центру управління персоналом (ЦУП) Львівської дирекції Маргацької О.С. були подані заяви [PERSON] від 17.04.2020 та 10.03.2021 про надання відповідно щорічної основної відпустки з 21.04.2020, та щорічної відпустки за два періоди з 25.03.2021. Утім, чи писались ці заяви власноручно [PERSON] , невідомо, оскільки візуально почерк рукописного тексту не схожий з почерком цієї особи на інших документах, зокрема поясненнях. Разом з тим такий почерк є подібним до почерку начальника ВПЗ [PERSON] , котра могла самостійно складати згадані заяви замість [PERSON] .. Підтвердження чи спростування цього припущення може бути одержано за результатами почеркознавчої експертизи, що є сферою компетенції правоохоронних органів. Надання відпустки прибиральнику виробничих приміщень [PERSON] оформлено наказами Львівської дирекції від 17.04.2020 № 180/в (з 21.04.2020 по 16.05.2020) та від 10.03.2021 № 146/в (з 25.03.2021 по 14.05.2021). Згідно п. 6 наказу дирекції від 22.03.2021 № 99/к на період відсутності прибиральника [PERSON] з 23.03.2021 по 13.05.2021 виконання її обов`язків покладалось на начальника ВПЗ [PERSON] з доплатою у розмірі 28% посадового окладу. Також, п. 2 наказу дирекції від 17.04.2020 № 166/к на період відсутності [PERSON] з 21.04.2020 по 16.05.2020 виконання її обов`язків покладалось на листоношу 1 кл. ВПЗ [PERSON] з доплатою у розмірі 50% посадового окладу. З отриманого ВПБ пояснення [PERSON] від 23.09.2021 слідує, що у зв`язку з необхідністю здійснення прибирання приміщень ЦВПЗ [PERSON] виникла потреба у прийомі на роботу технічного працівника, проте проблемним виявилось підшукати відповідну особу, згідну виконувати роботу на 0,3 ставки. Ініціатором прийняття на роботу [PERSON] була саме вона ( [PERSON] ), займаючи посаду начальника ЦВПЗ, оскільки лише [PERSON] була єдиною, хто погодився на такі умови. Пропозиція щодо працевлаштування [PERSON] була подана [PERSON] відповідно до своїх повноважень. Питання прийому на роботу [PERSON] на неповний робочий день вирішувалось ЦПЗ № 3 Дрогобич, оскільки власних повноважень у неї ( [PERSON] )\~було недостатньо. В якості керівника відділення вона приймала участь у працевлаштуванні [PERSON] виключно шляхом надання відповідної пропозиції щодо підбору кадрів у ЦПЗ № З Дрогобич. [PERSON] вказала, що для забезпечення виконання покладених на ЦВПЗ завдань, плану доходів відділення та відповідно до покладених на неї посадовою інструкцією обов`язків, була вимушена більшість свого робочого часу перебувати у підпорядкованих відділеннях поштового зв`язку, яких налічувалось 38. За таких обставин та беручи до уваги, що [PERSON] працювала неповний робочий день (0,3 ставки). [PERSON] не мала можливості щоденно контролювати її роботу. Такий контроль роботи прибиральниці здійснювався нею шляхом щоденного моніторингу стану приміщень та прибудинкової території ВПЗ Старий Самбір, оскільки було достатньо бачити, що проводилось вологе прибирання, усі приміщення відділення були чисті і прибрані і це підтверджувало виконання своїх посадових обов`язків прибиральницею. Саме за такими ознаками [PERSON] оцінювала роботу прибиральника [PERSON] і проставляла в табелі обліку робочого часу відповідні години роботи. Оплата праці прибиральника проводилась відповідно до встановленої їй ставки (0,3) на підставі табелів обліку робочого часу. Питання нарахування заробітної плати, видачі зарплатної картки та знаходження і використання останньої перебували поза межами її ( [PERSON] ) компетенції як начальника ЦВПЗ. [PERSON] вважає, що прибиральник [PERSON] \~до виконання\~покладених на\~неї посадових\~обов`язків\~за період\~перебування її\~( [PERSON] )\~на посаді\~начальника ЦВПЗ\~ставилась належним\~чином,\~оскільки усі\~ виробничі,\~допоміжні приміщення\~та прибудинкова\~територія були\~чистими і\~прибраними.\~Питання забезпечення\~прибирання ВПЗ\~при його\~передачі іншому\~керівнику ( [PERSON] )\~нею ( [PERSON] )\~не обговорювалось.\~Прибирання приміщень\~ [PERSON] за\~час роботи\~на посаді\~керівника відділення\~нею ( [PERSON] )\~не проводилось.\~Зазначає,\~що 30.05.2018\~директором Львівської\~дирекції ПАТ\~«Укрпошта» Ростовим\~М.В.\~було затверджено Положення\~про Центральне\~відділення поштового\~зв`язку\~(ЦВПЗ)\~Старий Самбір\~у поштового\~зв`язку\~(ЦПЗ) № 3 Львівської дирекції (надалі - Положення), яким визначено, начальник відділення, серед іншого, зобов`язаний: забезпечувати достовірність звітних даних, відомостей, інших матеріалів, підготовлених ЦВПЗ та вчасність їх подання за належністю (п. 5.2.7 Положення); у межах компетенції знати законодавство України з метою виконання функціональних обов`язків, дотримуватись правил і норм протипожежної безпеки та охорони праці, виробничої санітарії, діловодства, тощо (п. 5.2.20 Положення); впроваджувати нормативні\~та інструктивні\~матеріали, надавати пропозиції і забезпечувати умови для удосконалення організації виробництва, технології поштового зв`язку (п. 5.2.21 Положення); здійснювати контроль\~за дотриманням\~вимог нових\~(робочих)\~інструкцій (п. 5.2.24 Положення); своєчасно складати документи у відповідності до внутрішніх стандартів документації Товариства, інформацію в цих документах подавати грамотно та повно (п. 5.2.27 Положення); дотримуватись виконавської і трудової дисципліни, налагоджувати ефективні виробничі (службові) взаємовідносини і зв`язки між працівниками. Забезпечувати належну поведінку працівників під час виконання ними посадових обов`язків(п. 5.2.30 Положення); своєчасно готувати первинні документи, забезпечувати достовірність\~наведених у\~них даних та вчасно передавати їх до бухгалтерської служби Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта», для відображення у бухгалтерському обліку (п. 5.2.34 Положення). За невиконання покладених на начальника ЦВПЗ обов`язків на нього покладається відповідальність відповідно до законодавства (п. 5.3 Положення). За відсутності начальника ЦВПЗ його обов`язки надаються на заступника начальника ЦВПЗ (або працівника, який тимчасово виконує обов`язки відповідно до наказу) (Розділ VII Положення). Ступінь відповідальності працівників ЦВПЗ встановлюється посадовими інструкціями та чинним законодавством (Розділ VIII Положення). Важливо, що за час керівника ЦВПЗ Старий Самбір робоча інструкція прибиральника виробничих приміщень цього\~підрозділу впроваджена\~не була.\~Також зазначає,\~що 11.01.2021\~керівником Львівської\~дирекції АТ\~«Укрпошта» затверджено Положення по ВПЗ Старий Самбір (надалі - Положення), яким передбачено, що начальник відділення, серед іншого, зобов`язаний забезпечити: ведення обліку\~робочого часу\~працівників ВПЗ,\~складання графіків\~відпусток працівників\~ВПЗ за\~погодженням із\~заступником директора\~філії з\~розвитку мережі (п. 4.4.7 Положення), контроль дотримання\~трудової дисципліни\~підлеглих працівників (п. 4.4.28 Положення), дотримання трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку Товариства, правил і норм пожежної безпеки та охорони праці, виробничої санітарії\~тощо (п. 4.4.36 Положення). На начальника ВПЗ покладається, серед іншого, відповідальність за: невиконання або неналежне/несвоєчасне виконання завдань/планових показників та обов`язків, визначених цим Положенням, відповідно до законодавства України (п. 4.6.1 Положення), незабезпечення національної\~розстановки працівників\~ВПЗ на\~робочих місцях,\~недотримання виконавчої\~та трудової\~дисципліни,\~не налагодження\~ефективних виробничих\~(службових)\~взаємовідносин в\~зв`язків між\~працівниками (п. 4.6.2 Положення). Начальник ВПЗ несе колективну та повну індивідуальну матеріальну відповідальність за заподіяну шкоду, відповідно до діючого законодавства та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (п. 4.6.5 Положення).\~Зазначеним Положенням не передбачено виконання керівником ВПЗ функцій прибиральника виробничих приміщень. Наказ на суміщення начальником відділення Старий Самбір [PERSON] обов`язків прибиральника не видавався, крім вищезгаданого наказу дирекції від 22.03.2021 № 99/к за час відпустки [PERSON] в період з 23.03.2021 по 13.05.2021. Відповідальність працівників ВПЗ встановлюється посадовими (робочими) інструкціями -Розділ VI Положення. Вказує, що за результатами проведеної перевірки зроблено наступні висновки: 1) надані керівнику філії пояснення [PERSON] від 04.10.2021 свідчать про нещирість останньої, оскільки суперечать поясненням згаданої прибиральниці [PERSON] (підтвердила свою відсутність на роботі) та інших працівників відділення (листонош [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), диспетчера поштового зв`язку [PERSON] , а також Доповідній записці заступника начальника ВПЗ [PERSON] , котрі не підтвердили виконання робіт зазначеним прибиральником. Вказані працівники також відзначили, що прибирання приміщень ВПЗ Старий Самбір проводила особисто начальник відділення [PERSON] , що не передбачено її посадовими обов`язками. Тобто, дії/бездіяльність начальника відділення [PERSON] суперечать вимогам пп. 4.4.7, 4.4.28, 4.4.36 та 4.6.2 Положення про [PERSON] , затвердженого керівником Львівської філії 11.01.2021. Відповідальність [PERSON] за допущені у ВПЗ порушення щодо організації прибирання приміщень відділення визначена пп. 4.6.1, 4.6.2 та 4.6.5 згаданого Положення; 2) сумнівними є також пояснення попереднього начальника відділення Старий Самбір [PERSON] від 23.09.2021, котра виступала ініціатором працевлаштування [PERSON] та дала табелі обліку робочого часу останньої у період з лютого 2018 по липень 2019 (включно); 3) робочу інструкцію прибиральника виробничих приміщень [PERSON] керівництвом ЦВПЗ (в подальшому ВПЗ) Старий Самбір ( [PERSON] , [PERSON] ) впроваджено не було, відповідно і контроль за виконанням такого документу не міг забезпечуватись; 4) прибиральником виробничих приміщень ВПЗ Старий Самбір ЦПЗ Дрогобич [PERSON] допущено порушення трудової дисципліни і правил внутрішнього трудового розпорядку Товариства. На теперішній час відреагувати на таке порушення не представляється можливим, оскільки наказом дирекції від 06.09.2021 № 399/К вказану особу звільнено з роботи 07.09.2021 за згодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України); 5) виявлені у ВПЗ Старий Самбір порушення можуть вказувати на ознаки кримінально- караних діянь (ст. 366 КК України) з боку колишнього і теперішнього керівників ЦВПЗ (ВПЗ) Старий Самбір [PERSON] і [PERSON] , котрі систематично протягом лютого 2018 - серпня 2021 вносили дані про відпрацьовані години у Табелі обліку робочого часу прибиральника виробничих приміщень цього відділення [PERSON] , яка фактично могла на роботу не виходити і прибирання ВПЗ не проводити. Такі функції могли виконуватись вищезгаданими керівниками особисто. Питання про те, які особи і яким чином розпоряджалися грошовими коштами, що надходили на зарплатну картку [PERSON] , може бути з`ясовано правоохоронними органами у разі передачі до них матеріалів перевірки ВПБ у Львівській дирекції. Вивчені ВПБ заяви на щорічні відпустки [PERSON] , датовані відповідно 17.04.2020, та 10.03.2021 дають підстави вважати, до вони виконані іншою особою, можливо, начальником відділення [PERSON] , тобто свідчать про фальсифікацію таких документів (ст. 366 КК України), що також може бути встановлено і правоохоронцями; 6) дії/бездіяльність прибиральника виробничих приміщень ВПЗ Старий Самбір [PERSON] \~може підпадати під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України «шахрайство», розгляд чого є компетенцією Національної поліції. Звертає увагу на те, що по даному факту порушено кримінальне провадження №12021141320000423 від 23.10.2021 за ч.1 ст.366 КК України. З огляду на наведене, вважає, що у керівництва Львівської дирекції є всі підстави не довіряти позивачу, оскільки вона свідомо вносила завідомо не правдиву інформацію в табель робочого часу, виконувала роботу прибиральниці та отримувала її заробітну плату, а тому просить в задоволенні позову відмовити. 06.01.2022 позивачка [PERSON] подала заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с.127), в якій просить п.3 позовних вимог вважати викладеним в наступній редакції: «Стягнути з Львівської дирекції АТ «Укрпошта» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 жовтня 2021 року по день поновлення на роботі з розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 728.40 гривень». Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 10.01.2022 позивачка [PERSON] подала до суду відповідь на відзив (а.с.131), в якій вважає аргументи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву безпідставними та такими, що не спростовують незаконність її звільнення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. В порушення вищезазначеної норми в день звільнення їй було надано копію наказу (розпорядження) Львівської дирекції АТ «Укрпошта» від 20.10.2021 р. № 452/к «Про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] », проте не було надано копію службової записки начальника ВІІБ у Львівській дирекції та резолюції керівника, які зазначені як підстава видання наказу, та відповідно є невід`ємною частиною наказу про звільнення, оскільки містять інформацію про її дії, які відповідач розцінює як підставу для втрати довіри. У зв`язку з цим до моменту отримання відзиву вона не розуміла в зв`язку з чим її звільнено з роботи. 15.11.21 та 22.11.2021 року вона звернулася до відповідача з проханням надати ряд документів пов`язаних зі звільненням, зокрема, просила надати і службову записку начальника ВПБ у Львівській дирекції про яку йдеться у наказі про звільнення (копії звернень додаються). Листами від 19.11.2021 року № 002002-212-21 та від 09.12.2021 року № 853-К-2021120810644-В відповідач відмовився надати зазначену службову записку вказавши, що немає правових підстав оскільки відомості в ній містять інформацію про сторонніх осіб. Зазначена службова записка також не долучена відповідачем і до відзиву. Відповідно до інформації, наведеної у відзиві, підставою для втрати довіри став факт внесення неправдивих відомостей у табель обліку робочого часу прибиральниці відділення поштового зв`язку [PERSON] та її прибирання приміщення відділення поштового зв`язку. Вказана інформація не відповідає дійсності, так як вона не вносила неправдивих відомостей. Відділення завжди прибиралося, скарг на бруд від клієнтів не надходило, що свідчить про належне виконання обов`язків [PERSON] . Припущення відповідача про те, що вона виконувала роботу за [PERSON] і отримувала за неї заробітну плату є надуманими та не підтверджуються належними доказами, оскільки, [PERSON] була прийнята на роботу 01.02.2018 року, в той час коли вона не була на посаді начальника відділення поштового зв`язку та не мала жодного відношення до табелювання вказаної працівниці, [PERSON] була звільнена за угодою сторін 07.09.2021 року (копія наказу долучена відповідачем). Якщо службовим розслідуванням трактується, що [PERSON] не виконувала своїх обов`язків з моменту прийняття на роботу, постає запитання чому [PERSON] звільнена за угодою сторін, а не за одним із пунктів ст. 40 КЗпП України. Вказана обставина свідчить про безпідставність та непослідовність дій відповідача. Також варто звернути увагу і на той факт, що відповідачем не надано жодного акту про відсутність на робочому місці [PERSON] . З долучених до відзиву документів вбачається, що працівники поштового відділення, в яких відбирали пояснення, писали їх під примусом та під диктовку працівників ВПБ Львівської дирекції АТ «Укрпошта», що підтверджується наданням додаткових пояснень [PERSON] , та [PERSON] , а [PERSON] отримала від заступника начальника відділення [PERSON] (з якою у неї склалися не дружні відносини, та яка після її звільнення зайняла її посаду) зразок пояснення, що був написаний її рукою, та які необхідно було надати працівникам ВПБ Львівської дирекції. Вважає, що всі припущення відповідача ґрунтуються на поясненнях працівників відділення, які були написані під тиском працівниками ВПБ та [PERSON] , та не підтверджуються жодними належними доказами і містять протиріччя та суперечності. Пояснення, написане [PERSON] , не підтверджує факту прибирання приміщення [PERSON] . Крім цього, у поясненні [PERSON] вказано, що за час її роботи у ВПЗ Старий Самбір приміщення [PERSON] не прибирала з 2018 по 30 серпня 2021 року, що суперечить офіційним документам - табелях виходу на роботу за серпень, вересень, жовтень 2019 року та серпень 2021 року (копії табелів долучені відповідачем), які підписувала [PERSON] під час виконання нею обов`язків начальника відділення, та в яких відмічено, що [PERSON] відпрацювала години в повному обсязі. В зв`язку з чим просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача - адвокат Райхель Р.П., який діє від імені Акціонерного товариства «Укрпошта» (Довіреність АТ «Укрпошта» від 01.12.2021 а.с.143) в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов, просив у позові відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи, суд \~прийшов до\~висновку,\~що позов\~необхідно задовольнити\~з наступних\~підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 26.07.2019 року працювала на посаді начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Старий Самбір Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» (відповідача у справі). Наказом (розпорядженням) Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» від 20.10.2021 №452/к «Про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] » позивачка [PERSON] була звільнена 21.10.2021 з посади начальника відділення зв`язку поштового Відділення поштового зв`язку Старий Самбір, у зв`язку з втратою довір`я п.2 ст.41 КЗпП України, підстава: службова записка начальника ВПБ у Львівській дирекції, резолюція директора (а.с.12). Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями трудової книжки [PERSON] (а.с.5-11) та наказу (розпорядження) Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» від 20.10.2021 №452/к «Про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] » (а.с.12). Із змісту службової записки Начальника ВПБ у Львівській дирекції АТ «Укрпошта» В.В. Палінського на ім`я Директора Львівської дирекції АТ «Укрпошта» Савчук Є.Ф. №18.1.1-12-1273 від 08.10.2021, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.191), слідує, що Відділом поштової безпеки (ВПБ) у Львівській дирекції АТ «Укрпошта» проведено перевірку стану організації заходів з прибирання приміщення відділення поштового зв`язку (ВПЗ) Старий Самбір ( [ADDRESS] , начальник [PERSON] ) Центру поштового зв`язку (ЦПЗ) Дрогобич. Результати перевірки вказують на грубі порушення, допущені начальником ВПЗ [PERSON] та прибиральником виробничих приміщень цього відділення [PERSON] , оскільки отримані дані свідчать про те, що остання свої обов`язки фактично не виконувала з часу працевлаштування (01.02.2018) до вересня 2021, хоча одержувала заробітну плату у встановленому порядку, згідно табелів обліку робочого часу, оформлених керівником ВПЗ [PERSON] (за час перебування останньої на посаді). Робоча інструкція прибиральника [PERSON] у ВПЗ [PERSON] не складалась. Вивчені ВПБ заяви на щорічні відпустки [PERSON] датовані відповідно 17.04.2020 та від 10.03.2021 дають підстави вважати, що вони виконані іншою особою, можливо начальником відділення [PERSON] , тобто свідчать про фальсифікацію таких документів. Надані керівнику філії пояснення [PERSON] від 04.10.2021 свідчать про нещирість останньої, оскільки суперечать поясненням згаданої прибиральниці [PERSON] (підтвердила свою відсутність на роботі) та інших працівників відділення (листонош [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] ), диспетчера поштового зв`язку [PERSON] а також Доповідній записці заступника начальника ВПЗ Досяк Н.І., котрі не підтвердили виконання робіт зазначеним прибиральником. Вказані працівники також зазначили, що прибирання приміщень ВПЗ Старий Самбір проводила особисто начальник відділення [PERSON] що не передбачено її посадовими обов`язками. Таким чином, дії/бездіяльність начальника відділення [PERSON] суперечать вимогам пп.4.4.7, 4.4.28, 4.4.36 та 4.6.2 Положення про [PERSON] , затвердженого керівником Львівської філії 11.01.2021. Відповідальність [PERSON] за допущені у ВПЗ порушення щодо організації прибирання приміщень відділення визначена пп. 4.6.1, 4.6.2 та 4.6.5 згаданого Положення. Відповідно до Положення про відділення поштового зв`язку Старий Самбір Львівської дирекції (далі-Філія) Акціонерного товариства «Укрпошта» (далі-Товариство), затвердженого директором Львівської дирекції АТ «Укрпошта» 11.01.2021, копія кого міститься в матеріалах справи (а.с.17-26): - пп.1.2 Відділення поштового зв`язку Ст.Самбір у відповідності до наказу Львівської дирекції АТ «Укрпошта» є виробничим структурним підрозділом Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта»; - пп.1.7 ВПЗ не є юридичною особою і здійснює свою діяльність від імені Товариства в межах повноважень, наданих йому Філією і закріплених цим Положенням, на території, визначеній Філією; - пп.1.8 ВПЗ очолює начальник відділення зв`язку поштового (далі начальник ВПЗ), який призначається наказом Філії за погодженням із заступником директора з розвитку мережі філії; - пп.1.13 Виробничі, трудові відносини, питання охорони праці, надання соціальних гарантій у ВПЗ регулюються законодавством України, наказами, розпорядженнями, іншими нормативно-правовими актами органів виконавчої влади, Колективним договором Товариства, правилами внутрішнього трудового розпорядку; - п.4.4 Начальник ВПЗ зобов`язаний забезпечити: - пп.4.4.7 ведення обліку робочого часу працівників ВПЗ, складання графіків відпусток працівників ВПЗ за погодженням із заступником директора філії з розвитку мережі, - пп.4.4.28 контроль дотримання трудової дисципліни підлеглих працівників; - пп.4.4.36 дотримання трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку Товариства, правил і норм протипожежної безпеки та охорони праці, виробничої санітарії тощо; - пп.4.6 на начальника ВПЗ покладається відповідальність за: - пп.4.6.1 невиконання або неналежне/ /несвоєчасне виконання завдань/планових показників та обов`язків, визначених ним Положенням, відповідно до законодавства України; - пп.4.6.2 незабезпечення раціональної розстановки працівників ВПЗ на робочих місцях, недотримання виконавчої та трудової дисципліни, не налагодження ефективних виробничих (службових) взаємовідносин і зв`язків між працівниками; - пп.4.6.3 несвоєчасність оприбуткування отриманих коштів за надані послуги ВПЗ; - пп.4.6.4 недостовірність звітних даних, відомостей та інших матеріалів, підготовлених ВПЗ, не повне оприбуткування грошових сум, що надійшли до каси ВПЗ; - пп.4.6.5 начальник ВПЗ несе колективну та повну індивідуальну матеріальну відповідальність за заподіяну шкоду, відповідно до діючого законодавства та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність; - пп.4.6.6 незабезпечення збереження грошових коштів, поштових відправлень, обладнання у ВПЗ; - пп.4.6.7 порушення нормативних строків пересилання поштових та інших відправлень; -пп.4.6.8 недотримання режиму робота ВПЗ; - пп.4.6.9 нераціональне та неефективне використання майна, що отримано зі складу для організації виробничого процесу; - пп.4.6.10 порушення вимог законодавства у сфері запобігання та протидії, а також вимог внутрішніх документів АТ «Укрпошта» з питань фінансового моніторингу. За змістом Довідки щодо порушень в організації процесу прибирання приміщень ВПЗ Старий Самбір ЦПЗ Дрогобич Начальника ВПБ у Львівській дирекції АТ «Укрпошта» Палінського В.В. №18.1.1-07-1286 від 11.10.2021, слідує, що за результати перевірки зроблено наступні висновки. Надані керівнику філії пояснення [PERSON] від 04.10.2021 свідчать про нещирість останньої, оскільки суперечать поясненням згаданої прибиральниці [PERSON] (підтвердила свою відсутність на роботі) та інших працівників відділення (листонош [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] ), диспетчера поштового зв`язку [PERSON] а також Доповідній записці заступника начальника ВПЗ [PERSON] , котрі не підтвердили виконання робіт зазначеним прибиральником. Вказані працівники також зазначили, що прибирання приміщень ВПЗ Старий Самбір проводила особисто начальник відділення [PERSON] що не передбачено її посадовими обов`язками. Тобто, дії/бездіяльність начальника відділення [PERSON] суперечать вимогам пп.4.4.7, 4.4.28, 4.4.36 та 4.6.2 положення про ВПЗ Старий Самбір, затвердженого керівником Львівської філії 11.01.2021. Відповідальність [PERSON] за допущені у ВПЗ порушення щодо організації прибирання приміщень відділення визначена пп. 4.6.1, 4.6.2 та 4.6.5 згаданого Положення. Сумнівними є також пояснення попереднього начальника відділення Старий Самбір [PERSON] від 23.09.2021, котра виступала ініціатором працевлаштування [PERSON] та складала табелі обліку робочого часу останньої у період з лютого 2018 по липень 2019 (включно). Робочу інструкцію прибиральника виробничих приміщень [PERSON] керівництвом ЦВПЗ (в подальшому ВПЗ) Старий Самбір ( [PERSON] , [PERSON] ) впроваджено не було, відповідно і контроль за виконанням такого документу не міг забезпечуватись. Прибиральником виробничих приміщень ВПЗ Старий Самбір ЦПЗ Дрогобич [PERSON] допущено порушення трудової дисципліни і правил внутрішнього трудового розпорядку Товариства. На теперішній час відреагувати на таке порушення не представляється можливим, оскільки наказом дирекції від 06.09.2021 № 399/К вказану особу звільнено з роботи 07.09.2021 за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України). Виявлені у ВПЗ Старий Самбір порушення можуть вказувати на ознаки кримінально-караних діянь (ст. 366 КК України) з боку колишнього і теперішнього керівників ЦВПЗ (ВПЗ) Старий Самбір [PERSON] і [PERSON] , котрі систематично протягом лютого 2018 - серпня 2021 вносили дані про відпрацьовані години у Табелі обліку робочого часу прибиральника виробничих приміщень цього відділення [PERSON] , яка фактично могла на роботу не виходити і прибирання ВПЗ не проводити. Такі функції могли виконуватись вищезгаданими керівниками особисто. Питання про те, які особи і яким чином розпоряджалися грошовими коштами, що надходили на зарплатну картку [PERSON] , може бути з`ясовано правоохоронними органами у разі передачі до них матеріалів перевірки ВПБ у Львівській дирекції. Вивчені ВПБ заяви на щорічні відпустки [PERSON] , датовані відповідно 17.04.2020 та від 10.03.2021 дають підстави вважати, що вони виконані іншою особою, можливо, начальником відділення [PERSON] , тобто свідчать про фальсифікацію таких документів (ст. 366 КК України), що також може бути встановлено правоохоронцями. Дії/бездіяльність прибиральника виробничих приміщень ВПЗ Старий Самбір [PERSON] може підпадати під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України «шахрайство», розгляд чого є компетенцією Національної поліції. (а.с.95-98). Згідно Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.01.2007 (а.с.99), [PERSON] прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення охорони грошей та матеріальних цінностей, які передані їй адміністрацією. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показала, що вона працювала прибиральницею у ВПЗ Старий Самбір АТ «Укрпошта», приймала її на роботу [PERSON] , яка на той час була начальником ВПЗ Старий Самбір, вони домовилися, що вона буде прибирати приміщення зранку та вечором, так вона і прибирала кожного дня. В подальшому, коли [PERSON] перевели в м.Самбір, начальником стала [PERSON] , і вона ( [PERSON] ) надалі продовжувала працювати та прибирати приміщення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показала, що вона працює листоношею ВПЗ Старий Самбір, хто прибирав приміщення відділення пошти їй не відомо, вона не цікавилася, але [PERSON] бачила на пошті. Коли вона приходила на роботу, то вже було прибрано. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показала, що вона працює інженером відділу ВКА АТ «Укрпошта» і її робоче місце в м.Дрогобич, вона видає всі накази по м.Старий Самбір. З режимом роботи працівників має ознайомлювати керівник відділення, табель обліку робочого часу вона візує, проте складає начальник відділення, по табелях зауважень не було. З`ясувалося, що приміщення відділення пошти ВПЗ Старий Самбір прибирає сама начальник [PERSON] , а не прибиральниця [PERSON] , в зв`язку з чим відбиралися пояснення, проводилася перевірка. Пізніше [PERSON] написала заяву на звільнення на угодою сторін, про що і було видано наказ. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показала, що на даний час працює начальником поштового відділення ВПЗ Старий Самбір, коли працювала [PERSON] була її заступником. За час роботи [PERSON] постійно прибирала приміщення, хоча прибиральницею рахувалася [PERSON] , яку вона до серпня 2021 року ніколи у відділенні не бачила. В кінці серпня 2021 року [PERSON] привела [PERSON] до відділення пошти та ознайомила з нею працівників. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показала, що працює листоношею у ВПЗ Старий Самбір та часто бачила, що [PERSON] прибирала приміщення, в кінці серпня 2021 побачила, що прибирає інша людина - [PERSON] , до того вона її не бачила, і вони не знайомі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показала, що працює листоношею у ВПЗ Старий Самбір, прибиральницю [PERSON] побачила вперше 31.08.2021, до того приміщення пошти постійно прибирала [PERSON] . Судом також встановлено, що по вказаних обставинах на даний час проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №12021141320000423 від 25.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, яке перебуває в провадженні СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області (а.с.89). Постановою керівника Самбірської окружної прокуратури О.Теличко постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 29.12.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021141320000423 від 25.10.2021 скасовано. Постанову про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та матеріали досудового розслідування за №12021141320000423 для організації подальшого досудового розслідування направлено в СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області (а.с.235-236). Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений\~статтею 5-1 КЗпП України\~правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким актом національного законодавства України є зокрема Конвенція Міжнародної Організації Праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року N 3933-XII (далі - Конвенція). Згідно із статтею 4 вказаної Конвенції трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби. За змістом статті 4 цієї Конвенції тягар доведення законної підстави для звільнення лежить на роботодавцеві. Постановою №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»,\~Пленум Верховного Суду України звернув увагу на необхідність неухильного додержання при розгляді трудових спорів Конституції України, КЗпП і інших актів законодавства України. Діяльність судів по розгляду справ цієї категорії повинна спрямовуватися на всемірну охорону конституційного права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також на охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, на зміцнення трудової та виробничої дисципліни, на виховання працівників у дусі свідомого й сумлінного ставлення до праці. У частині першій\~статті 21 КЗпП України, передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з пунктом 2 частини першої\~статті 41\~КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 592/7118/17 (провадження № 61-24468св18) та від 11 червня 2020 року у справі № 643/13899/17 (провадження № 14-48176св18). Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада\~1992 року (зі змінами) роз`яснено, що звільнення з підстав втрати довіри (пункт 2\~статті 41 КЗпП) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (зокрема порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довіри до них і в тому випадку, коли зазначені дії не пов`язані з їх роботою. Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 613/598/16-ц (провадження № 61-22259св18) та постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року, справа №592/7118/17). Звільнення працівника у зв`язку із втратою довір`я до нього на підставі пункту 2 частини першої\~статті 41 КЗпП України\~може мати місце за умови вчинення ним винних дій. При цьому, не має значення, чи були протиправні дії вчинені навмисно або внаслідок необережного ставлення до виконання своїх обов`язків, чи передбачав працівник або повинен був передбачити негативні наслідки своїх дій. Провина працівника має бути доведена власником або уповноваженим ним органом за допомогою фактів та об`єктивних обставин, що свідчать про винні дії працівника; це може бути, наприклад: систематична нестача довірених йому цінностей; безвідповідальне, халатне ставлення до своїх трудових обов`язків; порушення правил торгівлі; крадіжки; обмірювання, обважування покупців; завищення цін; привласнення матеріальних цінностей тощо. Втрата довір`я може бути наслідком вчинення проступку, який дає підстави для висновку, що подальше залишення працівника на роботі, пов`язаній з обслуговуванням грошових і матеріальних цінностей, може призвести до їх утрати. Водночас, підозра власника або уповноваженого ним органу не може бути підставою для виявлення недовір`я до працівника. Таким чином, роботодавець має обґрунтувати свою недовіру до працівника фактами вини працівника, наявністю підстави для звільнення за недовірою і довести вину працівника. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВС від 06.02.2019 року у справі №711/6670/16-ц. Відповідно до вимог\~ст. 233 КЗпП України\~працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до ч. 1\~ст. 235 КЗпП України\~у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями\~ст. 43 Конституції України\~дає підстави для висновку про те, що за змістом ч. 1\~ст. 235 КЗпП України\~працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом. Слід зазначити, що статтею 43 КЗпП України\~передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті\~40\~і пунктами 2 і 3 статті\~41\~цього\~Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. В судовому засіданні із пояснень сторін встановлено, що позивачка на момент звільнення не була членом профспілки. Також слід зазначити наступне. Відповідно до статті 80 ЦК України\~юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Згідно статті 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру. Відповідно до частини 1, 4\~статті 62 ГК України, підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки. Статтею 64 ГК України\~визначено, що підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону. З даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань вбачається, що у складі АТ «Укрпошта» діє 28 відокремлених підрозділів (філій), в тому числі і філія - Львівська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта». Отже, вищенаведені відокремлені підрозділи входять до складу АТ «Укрпошта», відомості про які внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та у своїй сукупності складають єдине підприємство - Акціонерне товариство «Укрпошта» - відповідача у даній справі. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.\~ Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень ст.77 ЦПК України належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.78 ЦПК України суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Згідно ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням вимог трудового законодавства у справах про поновлення на роботі, в яких оспорюється законність звільнення, обов`язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача. При цьому розгляд та вирішення трудових спорів повинні спрямовуватися на охорону конституційного права кожного на працю (Постанова Верховного Суду від 23.01.2018 в справі № 273/212/16-ц). Як вбачається зі змісту службової записки Начальника ВПБ у Львівській дирекції АТ «Укрпошта» від 08.10.2021, на підставі якої було видано спірний наказ, відповідачем у діях/бездіяльності позивачки [PERSON] встановлено порушення вимог пп.4.4.7, 4.4.28, 4.4.36 та 4.6.2 Положення про [PERSON] . Відповідальність [PERSON] за допущені у ВПЗ порушення щодо організації прибирання приміщень відділення визначена пп. 4.6.1, 4.6.2 та 4.6.5 згаданого Положення. Однак, належних та допустимих доказів неналежного виконання позивачкою вищевказаних посадових обов`язків чи неякісного їх виконання відповідачем суду не надано. Викладені у службові записці результати перевірки, зокрема, про те, що прибиральник виробничих приміщень ВПЗ Старий Самбір [PERSON] свої обов`язки не виконувала з часу працевлаштування (01.02.2018) до вересня 2021, не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду даної справи. Так,\~наказом (розпорядженням)\~Львівської дирекції\~ПАТ «Укрпошта» № 39/К від 31.01.2018 про прийняття на роботу, [PERSON] була прийнята на роботу з 01.02.2018 прибиральницею виробничих приміщень на 0,4 од. [PERSON] (а.с.50). Проте, фактів порушень трудової дисципліни і правил внутрішнього трудового розпорядку прибиральником виробничих приміщень ВПЗ Старий Самбір [PERSON] , за період її роботи на вказаній посаді з часу працевлаштування, відповідачем зафіксовано не було, жодного відповідного акту про відсутність [PERSON] на робочому місці за цей період не складалось, дисциплінарні стягнення щодо даного працівника відсутні, зауважень щодо неякісного прибирання приміщення ВПЗ [PERSON] не надходило, матеріали справи таких доказів не містять. Крім того, за результатами вищевказаної перевірки прибиральника виробничих приміщень ВПЗ Старий Самбір [PERSON] не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а наказом (розпорядженням) Львівської дирекції АТ «Укрпошта» від 06.09.2021 № 339/К «про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] звільнено 07.09.2021 з посади прибиральника виробничих приміщень за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.51). Щодо показань свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також наявних в матеріалах справи письмових пояснень працівників ВПЗ Старий Самбір, про те, що вони не бачили прибиральниці [PERSON] на робочому місці під час прибирання приміщень у ВПЗ Старий Самбір, то такі спростовуються даними табелів обліку робочого часу, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.70-87, 90-94, 100-122), які є офіційними документами первинної облікової документації, в яких зафіксована кількість днів та годин відпрацьованих вказаним працівником. При цьому,\~як відомо\~із пояснень\~сторін посадова\~(робоча)\~інструкція прибиральника\~виробничих приміщень\~ВПЗ Старий Самбір не складалася. Більше того, показання свідка [PERSON] та письмові пояснення (доповідна) про те, що [PERSON] фактично не виконувала свої посадові обов`язки з часу працевлаштування, суперечить даним табелів обліку робочого часу, зокрема, за серпень 2021, які підписані самою ж [PERSON] під час виконання нею обов`язків начальника відділення. Твердження відповідача про те, що позивачка свідомо вносила завідомо неправдиву інформацію в табель робочого часу щодо роботи прибиральниці, отримувала її заробітну плату та підробила заяви на щорічні відпустки [PERSON] , суд не приймає до уваги, оскільки такі обставини можуть бути встановлені лише за результатами розгляду відповідного кримінального провадження на підставі судового рішення, а згідно ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Разом із цим, в матеріалах справи відсутнє судове рішення, яким було б встановлено факт таких неправомірних дій позивачки, досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021141320000423 на даний час триває. Таким чином, оскільки відповідачем в ході розгляду справи не доведено належними та допустимими доказами фактів винних дій позивачки [PERSON] , які б обґрунтовували недовіру до останньої та надавали право для її звільнення у зв`язку з втратою довір`я (п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України), суд приходить до висновку, що наказ (розпорядження) Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» від 20.10.2021 №452/к «Про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] » слід визнати протиправним та скасувати, та поновити [PERSON] на посаді начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Старий Самбір Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» з 22 жовтня 2021 року. Положеннями ч.2\~ст.235 КЗпП України\~передбачено, що при ухваленні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до частини 1\~статті 27 Закону України "Про оплату праці", порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 5 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Відповідно до пункту 2 зазначеної Постанови, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів у розрахунковому періоді. Виплаті підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу працівника з урахуванням податків та обов`язкових платежів, що відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 5 серпня 2020 року (справа № 817/893/17). Верховний Суд зауважив, що відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також повинні відраховуватись податки і збори. Відповідно до пункту 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року\~«Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Оскільки позивачка звільнена 21.10.2021, відтак для обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу враховується заробітна плата за фактично відпрацьовані позивачкою два календарні місяці, що передували дню звільнення, а саме: вересень та серпень 2021 року. Згідно довідки про середньомісячну заробітну плату №1299 від 17.11.2021 (а.с.128) середньоденна заробітна плата позивачки [PERSON] за останні два календарних місяці перед звільненням, а саме вересень та серпень 2021 року становить 728,40гривень (8740,77:12=728,40). Вказаний розмір середньоденної заробітної плати за останні два місяці перед звільненням визнається сторонами та не оспорюється, що підтвердив в судовому засіданні представник відповідача, а тому суд приймає такий при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Кількість робочих днів вимушеного прогулу за період з 22 жовтня 2021 року по день поновлення на роботі, тобто день ухвалення рішення суду - 16 травня 2022 року (із врахуванням робочих днів 25.04.2022, 02.05.2022, 09.05.2022 відповідно до ст.6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану») становить 143 робочих дні. Отже, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 104\~161,20 грн (728,40х143=104161,20), яка визначена без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів. Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає до задоволення. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивачки підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1816 гривень.

Outcome: approved