Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 19 січня 2021 року по справі №572/2795/20 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 500 грн. до досягнення дитиною повноліття - на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 1050 грн. на дитину щомісяця. В обґрунтування позовних вимог позивачем у позовній заяві вказано, що заочним рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 19 січня 2021 року по справі №572/2795/20 з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., починаючи з 16 жовтня 2020 року і до повноліття дитини. Позивач зазначає, що він не заперечує свого обов`язку щодо утримання ним неповнолітньої дитини, однак, не має змоги сплачувати аліменти у вказаній вище сумі. [PERSON] свої вимоги обґрунтовує тим, що протягом останнього року він не отримує взагалі ніякого доходу, так як не має постійного місця роботи, а дохід отримує виключно внаслідок працевлаштування на сезонних заробітках, отриманого доходу від яких вистачає виключно для власного щоденного проживання. Таким чином, виходячи із наведеного, позивач просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів, оскільки розмір аліментів, визначений судом є для нього надмірним і створює заборгованість з його боку. Відповідачем суду подано відзив на позов, відповідно до якого сторона вважає заявлені позивачем вимоги безпідставними, оскільки ним не надано доказів погіршення його матеріального стану. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю, по суті пояснив, що він буде утримувати дитину, у разі, якщо відповідач погодиться зберегти сім`ю, зазначав, що під час перебування сторін у шлюбі він постійно дбав про добробут родини та утримував матеріально як дитину, так і дружину. Крім цього, позивач не погоджується із розміром стягнутих з нього на користь відповідача на підставі рішення суду аліментів, так як вважає, що розмір аліментів обчислено невірно. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, вважає їх безпідставними, а тому просить відмовити у задоволенні позову. Клопотань сторонами заявлено не було. Заслухавши думку сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає вимоги [PERSON] необґрунтованими. Правовідносини, що виникли між сторонами, є правовідносинами з приводу задекларованого законодавством обов`язку батьків по утриманню дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із наданої позивачем суду копії свідоцтва про народження [PERSON] , встановлено, що останній народився [INFO] , батьками дитини вказані сторони по справі : [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04 січня 2022 року). Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 19 січня 2021 року, копія якого долучена до матеріалів справи, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини : [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто, з 16 жовтня 2020 року і до повноліття дитини. Із позовної заяви [PERSON] вбачається, що останній просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів, посилаючись на ті обставини, що він не має матеріальної можливості до сплати аліментів. Досліджені судом розрахунки заборгованості, видані Сарненським відділом ДВС у Сарненському районі Рівненської області ЗМУ Міністерства юстиції №638 від 12 січня 2022 року та за № 6660 від 15 лютого 2022 року, доводять, що з моменту стягнення з [PERSON] аліментів, вказані зобов`язання ним не виконувались взагалі, внаслідок чого з боку останнього станом на 12 січня 2022 року існувала заборгованість по аліментам на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 37 177 грн. 42 коп., а станом на 01 лютого 2022 року - 40 000 грн. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Під час судового провадження позивач не заперечував, що він є працездатним. Доказів зміни сімейного становища позивача судом також не здобуто. Отже, єдиною підставою для зменшення розміру аліментів позивач вказує ті обставини, що він не працює. На підтвердження вказаних вище обставин, а також на підтвердження відсутності у позивача будь-яких доходів взагалі, останнім суду надано копію довідки №1478 від 30 грудня 2021 року, виданої Сарненським районним центром зайнятості, а також довідок №03-40-1 від 04 січня 2022 року, №03-40-03 від 04 січня 2022 року виданих УСЗН Сарненської РДА, відповідно до яких [PERSON] на обліку як безробітний не зареєстрований, в управлінні соціального захисту населення не перебуває, компенсацій та допомог, а також житлової субсидії не отримує (в даному випадку судом не приймається до уваги надані суду Індивідуальні відомості щодо застрахованої особи - [PERSON] , по облікам Пенсійного фонду України, оскільки вказані у них відомості не стосуються періоду, за який стягнуті аліменти). Однак, доказів того, що внаслідок вказаних обставин у позивача суттєво погіршився матеріальний стан, останнім у відповідності до ст.81 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суду надано не було. Таким чином, позивачем не доведено факт зміни матеріального стану позивача порівняно з часом винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів. Також, судом враховано, що позивач зазначає, що він не має доходів через відсутність працевлаштування, разом з тим, останній не перебуває на обліку центру зайнятості, що підтверджено стороною документально. Отже, суд вважає, що така підстава як відсутність роботи, не є підставою для зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача на утримання неповнолітньої дитини, так як стороною не доведено погіршення у нього матеріального стану, або наявності інших обставин, які б могли суттєво вплинути на виконання позивачем вказаних зобов`язань. Таким чином, враховуючи надані сторонами докази, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] немає. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 192 СК України,

Outcome: dismissed