Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

В провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічною позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання недійсним кредитного договору. 06 червня 2022 р. надійшла заява адвоката Іваха Є.В. про винесення додаткового рішення щодо стягнення судового збору сплаченого під час подання зустрічного позову. Сторони в судове засідання не з`явились, про час, день і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вивчивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Ухвалою суду від 22.09.2021 р. позовну заяву Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишено без розгляду. Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.01.2021 р. зустрічну позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання недійсним кредитного договору, задоволено. 07 лютого 2022 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області ухвалено додаткове рішення відповідно до якого стягнуто з Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», на користь [PERSON] , витрати на професійну правову допомогу відповідно до договору про надання правничої допомоги від 13.07.2021 р. в розмірі 10 200 грн. 06 червня 2022 р. надійшла заява адвоката Іваха Є.В. про винесення додаткового рішення щодо стягнення судового збору сплаченого під час подання зустрічного позову. Згідно до вимог ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Судовий збір підлягає стягненню, згідно з положенням статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову - на відповідача. В судовому засіданні встановлено, що за подання зустрічного позову відповідачем по справі було сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.01.2021 р. зустрічну позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання недійсним кредитного договору, задоволено. В судовому засідання не вирішено питання щодо стягнення судового збору, сплаченого під час подання зустрічного позову. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Судом встановлено, що представник відповідача - адвокат Івах Є.В., відповідно до положень ст. 134 ЦПК України, надав квитанцію про сплату судового збору за подання зустрічної позовної заяви. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат пов`язані з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності. Суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення, яким заяву адвоката Івах Є.В. про винесення додаткового рішення щодо стягнення судового збору за подання зустрічної позовної заяви та стягнути з Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», судового збору в розмірі 908 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved