Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 203/4858/21 за позовом Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої щомісячної допомоги (субсидії). Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року у задоволенні позову Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої щомісячної допомоги (субсидії) було відмовлено. Від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на оплату правової допомоги адвоката, в якій вона просила стягнути з позивача на користь відповідача 11 000 грн., сплачених адвокату. На підтвердження вимог було надано: копію договору про надання правничої (правової) допомоги № 02/22 від 12 січня 2022 року, копію додатку 1 до вищевказаного договору, копію додатку 2 до вищевказаного договору, копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 18 травня 2022 року, копію прибуткового касового ордеру № 2 від 18 травня 2022 року про сплату 11 000 грн., копію ордеру та копію свідоцтва. (а.с.130-142) Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Представник відповідача в судовому засіданні просила задовольнити заяву в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши подані документи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вимога ч.8 ст.141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (п.53 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Згідно ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що в матеріалах справи не містились ні вимоги про відшкодування витрат на оплату правової допомоги, ні попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які відповідач очікував понести у зв`язку з оплатою правової допомоги. При цьому, згідно доданого до заяви про ухвалення додаткового рішення додатку 1 сторонами було узгоджено правову допомогу у справі, що розглянута, та вартість такої допомоги. Тобто відповідач був заздалегідь обізнаний щодо орієнтовної суми майбутніх витрат на правову допомогу. Також, судом встановлено, що до ухвалення рішення по справі представник відповідача не порушувала питання про необхідність відшкодування витрат на оплату правової допомоги та в ході розгляду справи та не робила заяв в порядку, визначеному ст.246 ЦПК України, щодо наміру подати заяву про стягнення витрат на оплату правової допомоги. У зв`язку з викладеним, заява представника відповідача про стягнення витрат на оплату правової допомоги адвоката задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed