Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1237 від 15 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за Договором іпотеки №758905/ФЛ-З від 30 січня 2008 року з ВАТ КБ «НАДРА» у загальному розмірі 526225,34 грн та 2500 грн плати за вчинення виконавчого напису; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №216010 від 23 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за Кредитним договором №758905/ФЛ від 30 січня 2008 року з ВАТ КБ «НАДРА» у загальному розмірі 293931,74 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що позивачем було укладено Кредитний договір №758905/ФЛ від 30 січня 2008 року з ВАТ КБ «НАДРА», за яким було погоджено кредит у розмірі 29335,98 доларів США, на забезпечення виконання якого було укладено Договір іпотеки №758905/ФЛ-З від 30 січня 2008 року. Позивачем здійснювалось погашення заборгованості за вказаним кредитним договором до ліквідації ВАТ КБ «НАДРА», після якої позивач не отримувала повідомлень або листів із зазначенням нових реквізитів для погашення заборгованості та нового кредитора. Позивач не визнає заборгованість перед відповідачем. Вважає, що виконавчий напис №216010 від 23 червня 2021 року про стягнення заборгованості за нотаріально не посвідченим Кредитним договором №758905/ФЛ від 30 січня 2008 року має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з огляду на скасування п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Нотаріуси були зобов`язані відмовити у вчиненні виконавчих написів, оскільки кредитні договори станом на дату вчинення виконавчого напису не входять до переліку безспірних вимог, відповідачем не було надано виписку з банківського рахунку позивача, а довідка, складена кредитором, не може вважатись випискою з рахунку позивача. Також факт існування заборгованості та її розмір є недоведеними. Вказує, що договір іпотеки у власній правовій конструкції не передбачає можливості звернення стягнення на грошові кошти. Крім того, має місце прострочення кредитора ніяких попередніх вимог від відповідача позивач не отримувала. Стягувачем допущено подвійне стягнення заборгованості, оскільки одночасно стягується один і той же борг. Виконавчий напис №1237 від 15 червня 2021 року про стягнення заборгованості за Договором іпотеки №758905/ФЛ-З від 30 січня 2008 року не відповідає нормам ст.ст. 1, 12, 33, 35 Закону України «Про іпотеку». Враховуючи викладене, позивач вважає, що виконавчі написи підлягають скасуванню. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2022 року заяву представника позивача [PERSON] [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення у виконавчому провадженні №66107784 з примусового виконання виконавчого напису №1237, вчиненого 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Юлією Олександрівною, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» заборгованості у розмірі 526225,34 грн та плати у розмірі 2500 грн, до набрання законної сили судовим рішенням; зупинено стягнення у виконавчому провадженні №68507141 з примусового виконання виконавчого напису №216010, вчиненого 23 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» заборгованості у розмірі 293931,74 грн, до набрання законної сили судовим рішенням. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 15 квітня 2022 року на адресу суду надійшли пояснення, у яких приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. зазначила, що вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки під час вчинення виконавчого напису нотаріусом було дотримано всіх вимог, передбачених чинним законодавством. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 30 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та позивачем укладено Кредитний договір №758905/ФЛ, відповідно до п. 1.1. якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 29335,98 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим Договором, на цілі, визначені у п. 1.2. Договору, та строком до 12 січня 2032 року (т.1 а.с.40, 192-194). Позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п.1.3.1. цього Договору платежі безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок № [NUMBER] тарифного пакету у порядку, передбаченому п. 3.3.3., шляхом сплати мінімально необхідного платежу у валюті кредиту (п.3.3.2. Кредитного договору №758905/ФЛ від 30 січня 2008 року). В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №758905/ФЛ від 30 січня 2008 року, між Відкритим акціонерним\~товариством комерційний\~банк «Надра» та [PERSON] 30 січня 2008 року було укладено Договір поруки, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого, поручитель поручається перед кредитором за належне виконання позивачем взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору №758905/ФЛ від 30 січня 2008 року. Поручитель повинен виконати зобов`язання в тому ж порядку, який встановлено для позичальника кредитним договором. Поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов`язань, вказаних у п.1.1. цього Договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо (т.1 а.с.40, т.2 а.с.16). 30 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та позивачем укладено Договір іпотеки №758905/ФЛ-З, за яким позивач з метою забезпечення виконання зобов`язання, що витікає із Кредитного договору №758905/ФЛ від 30 січня 2008 року, передає в іпотеку, а Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» приймає в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] (т.2 а.с.3-4). Відповідно до п.п. 5.1., 5.3. Договору іпотеки №758905/ФЛ-З від 30 січня 2008 року, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим Договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотекодержателю за цим Договором. Звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі, зокрема, виконавчого напису нотаріуса. 29 жовтня 2010 року позивач уклала шлюб та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », у зв`язку з чим були також внесені зміни до Кредитного договору №758905/ФЛ від 30 січня 2008 року (т.1 а.с.40, 77-78). 17 липня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено Договір №GL48N718070_І_3 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» відступає новому кредитору належні банку, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» набуває права вимоги банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту, договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору (т.2 а.с.17-18). 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1237, про стягнення на користь відповідача з боржника [PERSON] заборгованості, яка виникла за Договором іпотеки №758905/ФЛ-З, посвідченим 30 січня 2008 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. за реєстровим №420, який укладений між позивачем та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» в забезпечення за Кредитним договором №758905/ФЛ від 30 січня 2008 року, та згідно виписки з рахунку боржника від 31 травня 2021 року становить 526225,34 грн та складається з наступного: 293881,74 грн - основний борг, 232343,60 грн - відсотки. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01 червня 2018 року по 31 травня 2021 року. Розмір плати, сплачений стягувачем у розмірі 2500 грн підлягає стягненню з боржника (т.1 а.с.43, 150, 244). 15 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66107784 з виконання виконавчого напису №1237, виданого 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. (т.1 а.с.50-52, 152-153). В рамках виконавчого провадження №66107784 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. також винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 15 липня 2021 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15 липня 2021 року, постанову про арешт коштів боржника від 21 липня 2021 року, постанову про арешт майна боржника від 15 липня 2021 року, постанову про розшук майна боржника від 30 серпня 2021 року, постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 21 лютого 2022 року, постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 31 березня 2022 року (т.1 а.с.53-63, 155-156, 158-159, 161, 168-169, 175, 186, 188-189). 23 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №216010, про звернення часткового стягнення на користь відповідача з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором №758905/ФЛ від 30 січня 2008 року, право вимоги за яким було відступлене відповідачу. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 липня 2019 року по 22 червня 2021 року. Сума заборгованості становить 293881,74 грн, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 293881,74 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 50 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, становить 293931,74 грн (т.1 а.с.70, 195 зворотна сторона). 04 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68507141 з виконання виконавчого напису №216010, виданого 23 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. (т.1 а.с.198-199). В рамках виконавчого провадження №68507141 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. також винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 04 лютого 2022 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 04 лютого 2022 року, постанову про арешт коштів боржника від 04 лютого 2022 року, постанову про арешт майна боржника від 04 лютого 2022 року, постанову про розшук майна боржника від 18 лютого 2022 року, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21 лютого 2022 року, постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 31 березня 2022 року (т.1 а.с.82-93, 201-202, 204-205, 207-208, 210-211, 216, 220-221, 225-226). Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить із наступного. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, якими, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі N 6-887цс17. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису №1237 від 15 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., таким, що не підлягає виконанню судом враховується наступне. Відповідно до п. 1 Переліку документів,\~за яким\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженого\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172,\~для одержання\~виконавчого напису\~подаються:\~а)\~оригінал нотаріально\~посвідченого договору\~(договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно п. 1? вищезазначеного Переліку документів, іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Судом встановлено, що при зверненні до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису у якості підтверджуючих документів відповідачем, у тому числі, було надано засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості за Договором іпотеки №758905/ФЛ-З, посвідченим 30 січня 2008 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. за реєстровим №420, укладеним в забезпечення за Кредитним договором №758905/ФЛ від 30 січня 2008 року (т.2 а.с.6). Однак така виписка з рахунку боржника не є первинним документом, а фактично є довідкою про заборгованість боржника, із якої неможливо зрозуміти, коли у відповідача виникло право вимоги, відсутні дані щодо останньої дати погашення за наданим кредитом, тощо. З письмових доказів, наданих суду, слідує, що засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості відповідачем нотаріусу не надані. За відсутності засвідченої банком виписки з особового рахунку боржника нотаріус не мав права на вчинення виконавчого напису. За таких обставин у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною. У наданих приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. копіях документів також відсутня довідка фінансової установи про ненадходження платежу, яка передбачена пп. ґ) п. 1? Переліку документів. Крім того, з наданих суду доказів вбачається, що відповідач надав приватному нотаріусу Договір №GL48N718070_І_3 про відступлення прав вимоги від 17 липня 2020 року, однак Додаток №1 до цього договору, у якому зазначені позичальники, іпотекодавці, заставодавці та поручителі, приватному нотаріусу наданий не був (т.2 а.с.2-31). Рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення відповідачем направлялися на адресу позивача вимоги/іпотечні повідомлення про дострокове погашення заборгованості від 23 вересня 2020 року та 14 грудня 2020 року. Однак, вказані листи повернуті стягувачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання (т.2 а.с.21-30). Отже, враховуючи відсутність\~доказів отримання боржником [PERSON] вимог про дострокове погашення заборгованості, суд доходить висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченими договорами на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою\~для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису №216010 від 23 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким, що не підлягає виконанню судом враховується наступне. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М належним чином завірену копію нотаріальної справи із вчинення 23 червня 2021 року за реєстровим №216010 виконавчого напису стосовно [PERSON] . Згідно частини десятої статті 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. станом на час розгляду справи витребувані докази не надав, причини неподання таких доказів суду не повідомив. Враховуючи норми частини десятої статті 84 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Судом встановлено, що виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №216010 від 23 червня 2021 року, виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року та Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі N 757/24703/18-ц (провадження N 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі N 158/2157/17 (провадження N 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі N 172/1652/18 (провадження N 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі N 910/10374/17 (провадження N 12-5гс21). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2481 грн (1984,80+496,20).

Outcome: approved