Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

16 листопада 2021 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернулась позивачка з вищевказаною позовною заявою. Позивач проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. Позиція сторін В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивач зазначив, що позивачу стало відомо, що 08 червня 2021 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис № 104060 у зв`язку із боргом за кредитним договором № 16227-35-07-2 від 07.06.2007 року (далі по тексту кредитний договір), який був укладений між позивачем та товариством, при цьому відповідач не надав приватному нотаріусу належні документи, а приватний нотаріус в свою чергу вчинив нотаріальну дію не врахував норми права, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитним договором. В серпні 2021 року приватним виконавцем на підставі виконавчого напису нотаріуса та заяви представника товариства було відкрито виконавче провадження. Позивач у зв`язку з тим, що нотаріусом не перевірено безспірність вимог товариства та з боку нотаріуса були порушення просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 10\~000 грн. та судовий збір. В ході судового розгляду позивач, направив до суду заяву з якої видно, що на позові наполягає, просить розглянути справу відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України на підставі поданих суду матеріалів. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином, відзив до суду не надав. Третя особа приватний нотаріус до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Рух справи. 19 листопада 2021 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов частково з наступних підстав. Відповідно до\~ст.\~88\~ЗУ «Про\~нотаріат» для\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна\~нотаріуси вчиняють\~виконавчі написи\~на документах,\~що встановлюють\~заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Обставини які встановлені судом. 07 червня 2007 року між позивачем [PERSON] , [INFO] та ПАТ «Банк «Київська Русь» був укладений кредитний договір № 16227-35-07-2 від 07.06.2007 року. В подальшому між банком та товариством були укладені цивільно-правові договори про відступлення права вимоги. 25 травня 2021 року право вимоги отримало товариство. 08 червня 2021 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис № 104060 у зв`язку із боргом за кредитним договором укладеним між позивачкою та товариством, згідно, якого на корить товариства підлягає стягненню з позивача заборгованість за кредитним договором за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року. Сума заборгованості складає: - заборгованість за тілом кредиту 29\~000 грн.; - заборгованість за відсоткам та комісією 16619,39 грн.; - заборгованість за штрафними санкціями 1500.00 грн.; - плата за вчинення виконавчого напису -50 грн.; Загальна сума заборгованості становить 47\~169.39 грн. В серпні 2021 року приватним виконавцем на підставі виконавчого напису нотаріуса та заяви представника банку було відкрито виконавче провадження № 66629025. Виконавчий напис був здійснений на підставі заяви стягувача та кредитного договору, який був укладений в простій письмовій формі за допомогою електронного підпису. Підставою для здійснення нотаріальної дії відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та п.2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Постанови КМ України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зі змінами. З боку відповідача приватному нотаріусу були надані ряд документів. Виходячи з матеріалів, які надійшли до суду видно, що з боку відповідача приватному нотаріусу були надані документи, які носять недостовірні відомості. В роз`ясненнях, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», затверджених постановою від 07 лютого 2014 року № 2, у 10 пункті роз`яснень зазначено, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. Даний інструмент існує як вид захисту цивільних прав. Тобто, виконавчий напис нотаріуса це розпорядження нотаріуса щодо стягнення грошової суми від боржника до кредитора. Підставою для здійснення нотаріальної дії у вигляді виконавчої напису нотаріуса є волевиявлення стягувача, який зобов`язаний надати нотаріусу ряд документів, відповідно до Постанови КМ України № 1172 від 29.06.1999 року. Достовірність поданих документів покладається на стягувача. Суд прийшов до висновку, що з боку відповідача нотаріусу були надані недостовірні відомості, щодо виконання кредитного договору. Відповідач відзив в порядку ст. 178 ЦПК України не надав. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з боку відповідача були здійснені дії, які не відповідають фактичному виконанню кредитного договору, а тому є підставі для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса № 104060 від 08.06.2021 року щодо стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором від 07.06.2007 року. Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 10\~000 грн., при цьому позивач не надав належних та допустимих доказів відповідно до ст. 77,78 ЦПК України, того, що у нього були перераховані грошові кошти в розмірі 10\~000 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач відповідно до ст. 13 ЦПК України в рамках позовних вимог, не зміг належним чином відповідно до ст. 263 ЦПК України обґрунтувати позовні вимоги, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. судові витрати Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір», суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial