Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 15 червня 2002 року між нею та [PERSON] зареєстрований шлюб. Від спільного проживання в шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем припинені більше року тому, оскільки вони мають різні за складом характери та діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю, в сім`ї постійні сварки і непорозуміння, у зв`язку із чим позивач прохає суд даний шлюб розірвати та залишити їй прізвище чоловіка [PERSON] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2022 року провадження по даній справі відкрито та по справі призначено судове засідання. Позивач [PERSON] , представник позивача, адвокат Монастиренко С.М.\~ подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, вказав, що неповнолітні діти від спільного проживання в шлюбі проживають з ним. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 червня 2002 року у виконавчому комітеті Жуківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1 (а. с. 5). Сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з батьком (а. с. 6, 7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки та не мають наміру їх відновлювати. У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивача слід іменувати прізвищем [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином слід повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496, 20 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496,20 грн.

Outcome: approved