Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

[PERSON] пред`явила до [PERSON] , [PERSON] позов: про встановлення факту родинних відносин, а саме факту, що вона, позивачка, є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнання права власності на житловий будинку, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] , в якому 1/2 частина в майні колишнього колгоспного двору та Ѕ частина у порядку спадкування за заповітом після смерті її матері. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилалась на те, що вказаний житловий будинок належав до майна суспільної групи колгоспний двір, головою якого була [PERSON] і станом на 1 липня 1990 року у цьому будинку було зареєстроване місце проживання [PERSON] , яка була головою колгоспного двору, [PERSON] її доньки, [PERSON] її зятя. Згідно даних погосподарського обліку [PERSON] був зареєстрований у вказаному домогосподарстві з 06.03.1990 по 22.08.1991 р.р., що становить 1 рік і 5 міс., однак фактично він вибув з домогосподарства ще в серпні 1991 року у Харківську область, впродовж свого проживання та реєстрації у будинку відповідач ніколи не покращував умови проживання, не приймав участі у проведенні поточних та капітальних ремонтів, не вчиняв жодних дій, спрямованих на підтримання майна у належному стані та не сплачував комунальних послуг. Відтак, на думку позивачки, враховуючи даний факт, у [PERSON] не виникло право на частку в майні колишнього колгоспного двору. [PERSON] , маючи право на 1/2 частину у майні колишнього колгоспного двору, померла [INFO] , своїм майном на випадок смерті не розпорядилась, відтак спадкоємцем першої черги її майна за законом була її донька [PERSON] , яка проживаючи з матір`ю на день відкриття спадщини, у відповідності до ст. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявила про відмову від неї. Після смерті матері вона, позивачка, звернулась у Самбірську державну нотаріальну контору для оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що спадкове майно належало до колишнього колгоспного двору, проте частки членів двору не визначені, а також нею, позивачкою, не доведено факт родинних відносин, оскільки у свідоцтві про смерть по-батькові матері зазначено « [PERSON] », а у її свідоцтві про народження - « [PERSON] ». У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання\~не з`явилась, подала відзив, в якому визнала заявлений до неї позов у повному обсязі, справу просила розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився у відповідності до ч.11\~ст. 128 ЦПК України, був належно повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив у встановлений судом строк відзив не подав, тому суд розглядає справу у його відсутності. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі докази, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає до задоволення із таких підстав. Відповідно до\~ст.\~315\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту,\~зокрема, родинних відносин між фізичними особами. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] народилась [INFO] у с. Баранівці Самбірського району Львівської області, її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). 02.03.1994 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] ,який було зареєстровано виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області (актовий запис №3), після чого змінила дошлюбне прізвище на [PERSON] . [INFO] у с. Баранівці Самбірського району Львівської області померла [PERSON] (а.с.11). [PERSON] була головою колгоспного двору у [ADDRESS] ,однак у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок побатькові власниці записано як « [PERSON] » (а.с.19,24-25). Із будинкової книги відомо, що [PERSON] була зареєстрована в с. Баранівці Самбірського району Львівської області з 10.10.1987 року (а.с. 29-39). Згідно довідки, виданої виконкомом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області від 07.12.2021 року [PERSON] ,яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Отже, дані про вік, місце народження та місце проживання із достовірністю свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на момент припинення колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 Постанови Пленуму\~ВСУ №\~20\~від 22.12.1995р.\~«Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності» роз`яснено, що\~ право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні\~ правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Житловий будинок по [ADDRESS] відносились до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15.04.1991 у ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова колгоспного двору, [PERSON] її донька, [PERSON] її зять. Згідно даних погосподарського обліку [PERSON] був зареєстрований у вказаному домогосподарстві з 06.03.1990 по 22.08.1991 р.р., що становить 1 рік і 5 міс. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] є 1956 року забудови, [PERSON] був зареєстрований у вказаному домогосподарстві з 06.03.1990 по 22.08.1991 р.р., що становить 1 рік і 5 міс., однак фактично він вибув з домогосподарства ще в серпні 1991 року у Харківську область, впродовж свого проживання та реєстрації у будинку відповідач ніколи не покращував умови проживання, не приймав участі у проведенні поточних та капітальних ремонтів, не вчиняв жодних дій, спрямованих на підтримання майна у належному стані та не сплачував комунальних послуг. Відтак, враховуючи даний факт, суд дійшов висновку, що у [PERSON] не виникло право на частку в майні колишнього колгоспного двору, а [PERSON] та [PERSON] належала рівна частка майна такого двору, а саме по Ѕ частині даного житлового будинку. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки, виданої виконкомом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області від 14.09.2020 року, [PERSON] ,яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована у [ADDRESS] , де проживала разом з донькою [PERSON] ,1957 року народження та внуком [PERSON] ,1991 року народження (а.с.12). [PERSON] при житті заповіт не склала, спадкоємцем першої черги її майна за законом була її донька [PERSON] , яка проживала з матір`ю на день відкриття спадщини та впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини не заявила про відмову від неї. Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку у [ADDRESS] , яку фактично прийняла її донька [PERSON] , яка до дня смерті матері проживала разом з нею у даному будинку і вступила у володіння майном спадкодавця. Самбірська державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за законом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері [PERSON] з посиланням на те, що спадкове майно належало до колишнього колгоспного двору і частки членів двору не визначені та відсутній доказ родинних відносин, між [PERSON] та її матір`ю [PERSON] . У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи наведене, слід визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ( з яких Ѕ частка в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та Ѕ як частка в майні колишнього колгоспного двору).

Outcome: approved