Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулася до\~суду із\~зазначеним позовом\~до [PERSON] , посилаючись на те, що вона з відповідачем у справі з 21 вересня 1991 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Зазначала,\~що після\~реєстрації шлюбу\~вона зі\~згоди матері\~відповідача,\~ [PERSON] \~зареєструвалася та\~стала проживати\~у будинку\~по [ADDRESS] ,\~який належав\~останній на\~праві власності\~на підставі свідоцтва про право власності від 12 травня 1993 року та свідоцтва про право власності на спадщину від 12 травня 1993 року. Право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] було зареєстровано в БТІ. При житті [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, яке належало їй на праві власності заповіла їй, [PERSON] та дочці [PERSON] , в рівних частках. [INFO] [PERSON] ,\~померла.\~Після її\~смерті відкрилась\~спадщина у\~вигляді житлового\~будинку по\~ [ADDRESS] ,\~який належав\~померлій на\~праві власності\~на підставі свідоцтва про право власності від 12 травня 1993 року та свідоцтва про право власності на спадщину від 12 травня 1993 року. Позивачка вказувала,\~що вона\~є єдиним\~спадкоємцем за\~заповітом,\~оскільки донька\~померлої[PERSON] відмовилась від спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, оскільки в установлений законом строк звернулася до державного\~нотаріуса П`ятої\~одеської державної\~нотаріальної контори\~з заявою\~про прийняття\~спадщини,\~але отримати\~правовстановлюючі документи\~на житловий\~будинокпо\~ [ADDRESS] не може, оскільки на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2007 року по справі №2-7428/2007 на будинок накладений арешт, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Посилаючись на\~порушення своїх\~прав,\~як власниці\~зазначеного житлового\~будинку,\~позивачка просила\~суд скасувати арешт, накладений на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2007 року по справі №2-7428/2007 на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , загальною житловою площею 45,7 кв.м., який належав на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 12 травня 1993 року та свідоцтва про право власності на спадщину від 12 травня 1993 року [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 22 березня 2022 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 50-51). Ухвалою суду від 20 квітня 2022 року по справі була витребувана копія спадкової справи щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 56-57) Ухвалою суду від 19 травня 2022 року по справі було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 109-110). Позивачка, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с. 114). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надав заяву про визнання позовних вимог та просив суд розглянути справу за його відсутність (а.с. 113). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, тому при ухваленні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] є рідним сином [PERSON] 21\~вересня 1991\~року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , позивачкою у справі, що підтверджується штампом у паспорті громадянина України [PERSON] та у паспорті громадянина України [PERSON] (а.с. 5- 6, 8-12). Після реєстрації\~шлюбу [PERSON] , зі згоди\~матері відповідача,\~ [PERSON] \~стала проживати\~у будинку\~по [ADDRESS] ,\~який належав\~останній на\~праві власності\~на підставі свідоцтва про право власності від 12 травня 1993 року та свідоцтва про право власності на спадщину від 12 травня 1993 року. Встановлено,\~що [PERSON] зареєстрована та проживає у житловому будинку по [ADDRESS] , що підтверджується домовою книгою (а.с. 19-26). При житті [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, яке належало їй на праві власності заповіла їй, [PERSON] та дочці [PERSON] , в рівних частках (а.с. 27). [INFO] [PERSON] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 29). Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина\~у вигляді\~житлового будинку\~по [ADDRESS] ,\~який належав\~померлій на\~праві власності\~на підставі свідоцтва про право власності від 12 травня 1993 року та свідоцтва про право власності на спадщину від 12 травня 1993 року (а.с. 16, 17, 18). Право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] було зареєстровано в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, що підтверджується довідкою від 23 червня 2017 року (а.с.88). З матеріалів\~спадкової справи\~встановлено,\~що донька\~померлої[PERSON] , [PERSON] відмовилась від спадщини після смерті матері, що підтверджується її заявою (а.с. 84). Таким чином, позивачка є єдиним\~спадкоємцем за\~заповітомпісля смерті [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті не має. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , шляхом звернення в установлений законом строк, а саме 17 травня 2017 року до державного нотаріуса П`ятої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини(а.с. 67). Встановлено,\~що позивачка\~не має\~можливості отримати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~житловий будинокпо [ADDRESS] , оскільки на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2007 року по справі №2-7428/2007 на нього накладений арешт, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13 січня 2022 року (а.с. 102, 103). Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси на протязі 2007 2008 років перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та матеріальної шкоди, що підтверджується ухвалою суду від 05 жовтня 2007 року про відкриття провадження (а.с.116). Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2008 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] були задоволенні та з останнього було стягнуто на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 8944,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 117). Отже в рамках цієї справи було накладено арешт на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , загальною житловою площею 45,7 кв.м., який належав на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 12 травня 1993 року та свідоцтва про право власності на спадщину від 12 травня 1993 року [PERSON] , яка померла [INFO] . Отже на момент винесення ухвали суду про накладання арешту на житловий будинок по [ADDRESS] , [PERSON] не був власником будинку, а тому арешт було накладено незаконно. Відповідно до ст. 1 першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основних свобод людини, кожна сторона має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, тому вказаним арештом порушуються права позивача, як власника належного йому майна на розпорядження цим майном. Отже, внаслідок накладення арешту (заборони) на нерухоме майно позивач на сьогоднішній день позбавлений можливості реалізувати свої права власника. Таким чином,\~наявність арешту,\~накладеного ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2007 року по справі №2-7428/2007 на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] ,\~який належав\~на праві\~власностіна\~підставі свідоцтва про право власності від 12 травня 1993 року та свідоцтва про право власності на спадщину від 12 травня 1993 року [PERSON] , яка не була стороною у справі , порушує права позивачки, як власниці спадкового майна. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх відповідне задоволення. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 982,40 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved