Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Посилається на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 14.12.2021 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №290313425 від 14.12.2021 року. Після оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку попередній власник житлового будинку [PERSON] звільнив приміщення та забрав усі свої речі. Коли вона звернулася до Герцаївської міської ради для отримання довідки про склад сім`ї з метою оформлення субсидії, то дізналася, що у її житловому будинку окрім неї зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Отже у даному будинку залишився зареєстрованим член сім`ї колишнього власника будинку, який не проживає у вищезгаданому житловому будинку. На даний час реєстрація відповідача у даному будинку перешкоджає їй у реалізації її права на користування майном, оскільки вона має намір оформити субсидію. У зв`язку з тим, що місцезнаходження відповідача їй невідоме, звернутися до останнього з питанням добровільного зняття з реєстрації місця проживання не представилось можливим. Просить на підставі ст.ст.317, 319, 391 Цивільного кодексу України усунути їй перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] . У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак її представником [PERSON] подано до суду заяву, в якій він підтримує позовні вимоги, просить справу розглянути у його та позивачки відсутності, у випадку неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 14.12.2021 року є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.12.2021 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №290313425 від 14.12.2021 року. Згідно довідки Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області №119 від 28.01.2022 року, в житловому будинку, розташованому в [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] позивачка та відповідач відповідно. Згідно акту обстеження факту не проживання гр. [PERSON] , [INFO] , в с.Хряцька Чернівецького району Чернівецької області №5 від 31.01.2022 року, затвердженого заступником Герцаївського міського голови Матей Є.Г., встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , але протягом багатьох років не проживає за місцем реєстрації, його місцезнаходження невідоме. На даний час позивачка як власник заперечує щодо реєстрації та проживання відповідача у даному будинку. Крім того, на даний час реєстрація відповідача у даному будинку перешкоджає їй у реалізації її права на користування майном. Згідно ч.1 ст.317 та ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. За положеннями ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Глава 28 ЦК України визначає житло об`єктом права приватної власності. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім`ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім`ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім`ї на користування цим будинком. Відповідно до ст.391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею сьомою Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється у тому числі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищенаведене, а також те, що [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS] , а [PERSON] проживав та був зареєстрований в будинку як член сім`ї колишнього власника будинку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] щодо усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення останнього із даного будинку є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.316, 317, 319, 321, 379, 383, 391 ЦК України, ст.150 ЖК України та

Outcome: approved