Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що їй на праві власності належить вказана квартира. В даній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які не проживають у квартирі тривалий час, що підтверджується актами ЛКП «Хуторівка», не оплачують житлово-комунальні послуги, жодних їх особистих речей в квартирі немає. Квартиру вони залишили добровільно, жодних перешкод\~у користуванні\~даною квартирою\~їм ніхто\~не чинив. В зв`язку із тривалим не проживанням у квартирі відповідачі втратили право на користування вищезазначеною нею, а їх реєстрація у квартирі призводить до додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні змісту такого, просить позов задоволити. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, хоча згідно з\~ст.130 ЦПК України\~належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглядати справу заочно у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Третя особа та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, а тому розгляд справи здійснюється у їх відсутності . Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевірившиїх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~391 Цивільного кодексу України\~\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Питання втрати членом сім`ї власника права користування житлом вирішується на підставі ч.2\~ст.405 ЦК України. Так, даною нормою закону передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить 2/3 квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №3-1036 від 22.10.2012 року, виданим Шостою Львівською держнотканторою, витягом про державну реєстрацію прав № 36849065 від 20 грудня 2012 року та договором дарування 1/3 частки квартири від 02 вересня 2019 року. Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сім`ї №1632 від 28.07.2020 р., виданої Львівським комунальним підприємством «Хуторівка» у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як стверджується актами ЛКП «Хуторівка» від 28.03.2019 р., 07.09.2019 р., 28.08.2020 р., відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають у квартирі [ADDRESS] тривалий час. Будь-яких доказів, які б свідчили про поважність причин не проживання відповідачів у вказаній квартирі чи створення їм перещкод у такому, суду не надано. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не будучи власниками вказаного житла, не проживають у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, втратили право на користування жилим приміщенням, а відтак, суд приходить до висновку, що їх слід визнати такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] . Окрім цього, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів в користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі по 330 грн. 80 коп. з кожного. Щодо вимоги позивача про визнання відповідача [PERSON] \~таким,\~що втратив\~право на\~користування житловим\~приміщенням, то така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з Довідки з місця проживання про склад сім`ї №1632 від 28.07.2020 р., виданою ЛКП «Хуторівка» співласниками квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] , якій належить 2/3 частки у праві власності. Вказану обставину не заперечив представник позивача. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу\~України\~ правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 Цивільного кодексу\~України\~ власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.319 Цивільного процесуального кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Таким чином, відповідачу [PERSON] як співвласнику майна, належить право володіння, користування та розпоряджання вказаною квартирою, а тому визнання його таким, що втратив право на користування нею, призведе до порушення його права власності. При цьому, факт його не проживання у спірній квартирі жодним чином не впливає на зміст права власності. З огляду на вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в цій частині позову слід відмовити.

Outcome: approved