Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

17.05.2022 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт смерті його брата [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що станом на 12.03.2022 року [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] ( 36 окрема бригада морської піхоти). Під час виконання бойового завдання у м. Маріуполь Донецької області загинув внаслідок отримання множинних кульових поранень голови та тіла. Отримати свідоцтво про смерть неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території де проходять бойові дії, у зв`язку з чим отримати медичний документ для здійснення реєстрації смерті також не можливо. Заявник в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги і просить справу розглянути у його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось. Дослідивши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідним братом [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 03.10.1996 року та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 06.12.2001 року. [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Новий Буг Новобузького району Миколаївської області був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 03 листопада 2020 року. Судом також встановлено, що 30.11.2020 року між Міністерством оборони України в особі командира військової частини [NUMBER] [PERSON] та військовослужбовцем [PERSON] , [INFO] ( інн [NUMBER] ) було підписано контракт про проходження [PERSON] військової служби у Збройних Силах України на посаді осіб рядового складу, строком на три роки. Згідно припису від 30.12.2020 року № 3593/9 командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , матрос [PERSON] 30.12.2020 року вибув до військової частини [NUMBER] , м. Миколаїв з метою подальшого проходження служби. Відповідно до Акту про настання смерті № 64/БТГр/15 від 04 квітня 2022 року, затвердженого командиром військової частини [NUMBER] [PERSON] , засвідчено що 12 березня 2022 року о 15.30 годині кулеметник десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] матрос [PERSON] , перебуваючи в м. Маріуполь, та безпосередньо здійснюючи заходи (приймаючи участь) кругової оборони міста Маріуполь, згідно бойового розпорядження ОТУ «Схід» БТ № 13/1т/оц/оту від 27.02.2022 року, загинув внаслідок отримання множинних кульових поранень голови та тіла, отриманих під час бойового зіткнення з противником. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Суд зазначає, що ведення активних бойових дій, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території м. Маріуполь у період смерті [PERSON] та на даний час є загальновідомим фактом, який згідно ч.3 ст.82 ЦПК України не потребує доказування. Необхідність встановлення вказаного факту за рішенням суду зумовлено відсутністю у родичів померлого, документів, передбачених ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 18.12.2010 року № 3307/5 (лікарське свідоцтво про смерть; фельдшерська довідка про смерть) у зв`язку із введенням на території України з 24.02.2022 воєнного стану та проведенням бойових дій у вказаному населеному пункті (м. Маріуполь), судово-медична експертиза причин смерті [PERSON] у зв`язку із викладеними обставинами не проводилась. У зв`язку з цим, суд погоджується, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України у м. Маріуполі Донецької області - є неможливим. У зв`язку із тим, що смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, встановлення факту смерті брата має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа, а саме: свідоцтва про смерть [PERSON] згідно вимог чинного законодавства України. В ході розгляду справи судом не встановлено будь-якого умисного порушення заявником, який є громадянином України, законодавства після смерті брата в частині належного повідомлення компетентних органів про даний факт, його належного фіксування, реєстрації, тощо. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті брата [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню. Вимогами п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, а тому суд вважає за необхідне рішення в частині встановлення факту смерті [PERSON] в м. Маріуполь Донецької області допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved