Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

28.03.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо\~ предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Королівської селищної ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що сторони по справі є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . З 16.05.2020 року сторони перебувають у шлюбі, однак сімейні відносини між ними припинено, проживають окремо. За час шлюбу, у сторін народилася одна дитина-син [PERSON] , який проживає разом з матір`ю-відповідачкою [PERSON] . Фактично після народження дитини у позивача почалися непорозуміння з відповідачкою щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідування, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача стосовно неможливості нормального спілкування із дитиною. Всі намагання позивача [PERSON] мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки мати дитини-відповідачка [PERSON] умисно створює такі обставини, через які позивач не може зустрічатися з власною дитиною. Посилаючись на те, що в нього існують обґрунтовані побоювання щодо ускладнення надання можливості спілкування з дитиною позивач просив позов задовольнити шляхом усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, шляхом зобов`язання відповідача [PERSON] не перешкоджати батькові дитини-позивачу [PERSON] , брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином та встановити наступний графік безпосередніх (за відсутності матері дитини) зустрічей батька з дитиною:кожен понеділок та середа з 17.30 години до 21.00 години;кожна неділя з 15.00 до 18.00 години. Позивач\~ [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак його представник [PERSON] , подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги заявленого позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явиласяся, однак подала до суду письмову заяву, згідно якої заявлені до неї позовні вимоги не визнає, крім того подала до суду письмовий відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що така заперечує проти задоволення заявленого позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо\~ предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Королівської селищної ради, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, крім того зазначив, що Рішенням Королівської селищної ради за №64 від 17.06.2021 року, встановлено порядок участі у вихованні дитини позивачем [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.\~ В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони по справі є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . З 16.05.2020 року сторони перебувають у шлюбі, однак сімейні відносини між ними припинено, проживають окремо. За час шлюбу, у сторін народилася одна дитина-син [PERSON] , який проживає разом з матір`ю-відповідачкою [PERSON] .. Фактично після народження дитини у позивача почалися непорозуміння з відповідачкою щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідування, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача стосовно неможливості нормального спілкування із дитиною. Всі намагання позивача [PERSON] мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки мати дитини-відповідачка [PERSON] умисно створює такі обставини, через які позивач не може зустрічатися з власною дитиною. Весь цей час позивач намагався налагодити оптимальні способи зв`язку з дитиною, приймати участь у її вихованні. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою, поскільки права позивача як батька дитини, на сьогодні є порушеними. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Olsson v. Sweden" (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі "Johansen v. Norway" від 07 серпня 1996 року, § 78). Щодо заперечень відповідачки [PERSON] про задоволення заявлених позовних вимог, ту суд вважаю такі що не ґрунтуються на вимогах законодавства, поскільки Рішенням Королівської селищної ради за №64 від 17.06.2021 року, встановлено порядок участі у вихованні дитини позивачем [PERSON] , який є наближеним до порядку участі у вихованні дитини, запропонований в позовній заяві позивача [PERSON] . Крім того, в даній справі орган опіки та піклування приймав рішення який підтримав обраний позивачем спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд установивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини на час вирішення цього питання, режим її розпорядку дня і вимоги статей 157, 158 СК України, вважає що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Суд звертає увагу суду на ту обставину, що визначений судом спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини не є постійним, а може бути змінений у зв`язку зі зміною обставин, у тому числі віку дитину, налагодження відносин між дитиною та того з батьків, хто проживає окремо, порозуміння батьків дитини у питаннях щодо спілкування з нею одним з батьків, який проживає окремо. З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved