Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Тетяна Володимирівна, у якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6125286700:02:001:2325, площею 0,1851 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору, що розташована за адресою: с. Петриків, Тернопільського району, Тернопільської області. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що ним було подано заяву про прийняття спадщини, що залишилась пiсля смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] . Спадкове майно складалось з вiдповiдноi частки житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами по [ADDRESS] та частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування даного житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами. Право власності на майно, зокрема земельну ділянку спадкодавець [PERSON] не оформив за собою. Згідно документів на спадкове майно, житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами по [ADDRESS] земельна ділянка спочатку належала бабусі брата [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смертi вiдкрилася спадщина, спадкоємцями якоi згiдно заповіту були [PERSON] та [PERSON] . Спадщину [PERSON] прийняв, оскільки на момент смерті [PERSON] постійно проживав з нею i не подав заяву про відмову у прийнятті спадщини протягом шестимісячного строку. У заповіті померла зробила розпорядження, щодо «лівої та правої» частини житлового будинку та частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Петриків. Зазначає, що першопочатково земельна ділянка площею 0,412 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії TP № 08690 від 14 вересня 1995 року належала спадкодавцеві [PERSON] . Для оформлення права власності в порядку спадкування на 1/2 частини земельної дiлянки площею 0,412 га, що виділена у земельну ділянку за кадастровим номером 6125286700:02:001:2325, площею 0,1851 га, позивач звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо земельної ділянки площею 0,412 га. [PERSON] оформив право власності на так звану «праву» частину житлового будинку, що становить 6/25 часток житлового будинку з будівлями і спорудами в [ADDRESS] , на підставі рiшення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/22835/19 вiд 26 грудня 2019 р., номер запису про право власності 36670958. [PERSON] здійснив оформлення права власності на так звану «ліву» частину домоволодіння згiдно рiшення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.12.2011 року у справі №2-4982/11 і зареєстрував 19/25 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №292520350 вiд 24.12.2021 р., та земельну ділянку за кадастровим номером 6125286700:02:001:2324, номер запису про право власності 7924123, вiд 27.11.2014; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 517872561252, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.12.2014 p.. Також вказує, що основою, яка слугувала для визначення сформованої за кадастровим номером 6125286700:02:001:2324, площею 0.2269 га, що відповідає 1/2 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування даного житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами по [ADDRESS] згiдно Державного акту на право приватної власності на землю серії TP №08690 від 14 вересня 1995 року (як це було зазначено у заповіті [PERSON] ) був варіант №2 висновку №1027-1 судової земельно-технічної експертизи від 01.12.2011 року Тернопільського відділення КНДIСЕ. Таким чином, як пояснює позивач, із земельної ділянки площею 0,412 га, що входила до складу спадкової маси станом на теперішній час виділено в натурі 2 земельні ділянки: за кадастровим номером 6125286700:02:001:2324, співвласником якої є [PERSON] , який володіє 19/25 часток домоволодіння та земельної ділянки за кадастровим номером 6125286700:02:001:2325, площею 0,1851 га, право власності належить [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, просить суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 10 січня 2022 року відрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Протокольною ухвалою суду від 27 квітня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Чеканівський В. Р. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В. у судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , суд приходить до наступного висновку. Як передбачено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини права на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 статті 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано 16 січня 2018 року Виконавчим комітетом Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 02. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В. від 09 грудня 2021 року № 162/02-31 у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,412 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на ім`я [PERSON] після брата [PERSON] , померлого [INFO] відмовлено. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у с. Петриків Тернопільського р-н Тернопільської обл., про що в книзі реєстрації актів про народження [INFO] зроблено запис №38, батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 18 грудня 2009 року Петриківською сільською радою Тернопільського району тернопільської області , [PERSON] померла [INFO] у віці 73 роки, актовий запис за № 55. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №292520350 від 24.12.2021, житловий будинок загальною площею 227,3 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної частково власності належить [PERSON] (6/25 часток) та [PERSON] (19/25 часток). Відповідно до довідки виданої виконкомом Петриківської сільської ради, [PERSON] , постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку до дня смерті у [ADDRESS] . Разом з нею, серед інших були зареєстровані та проживають онук [PERSON] , 1981 р. н., син [PERSON] , 1959 р. н.. Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕН 819908, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2269 га за кадастровим номером 6125286700:02:001:2324, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6112949722020, земельна ділянка з кадастровим номером 6125286700:02:001:2325, площею 0,1851 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору, що розташована за адресою с. Петриків, Тернопільського району, Тернопільської області на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №68704348 від 15.03.2022, житловий будинок загальною площею 227,3 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної частково власності належить [PERSON] (6/25 часток) та [PERSON] (19/25 часток). Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 26/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON] заведеною Тернопільською районною державною нотаріальною конторою, 19 січня 2011 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини, а саме на спадкове майно, яке складається з частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,413 га, яка розташована на території с. Петриків Петриківської сільської ради Тернопільського р-н Тернопільської обл., на яке в його користь Петриківською сільською радою 17 серпня 2009 року за реєстром № 61 посвідчено заповіт. Відповідно до\~копії заповіту\~від 23.12.2010\~року,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 61,\~ [PERSON] \~на випадок\~своєї смерті\~зробила таке\~розпорядження:\~ліву частину\~житлового будинку,\~який складається\~з трьох\~кімнат,\~кухні,\~ванни,\~коридору,\~з надбудовою\~другого поверху,\~гаража та\~по Ѕ\~частині господарських\~будівель і\~споруд,що\~знаходяться під\~ [ADDRESS] ,\~Ѕ частину\~земельної ділянки\~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд,\~яка знаходиться\~у [ADDRESS] \~заповідає [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~праву частину\~житлового будинку,\~який складається\~з двох\~кімнат,\~кухні,\~коридору,\~гаража та\~по Ѕ\~частині господарських\~будівель і\~споруд,\~що знаходяться\~під [ADDRESS] ,\~Ѕ частину\~земельної ділянки\~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд,\~яка знаходиться у [ADDRESS] заповідає [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №143 від 01.02.2018, виданої виконавчим комітетом Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про те, що за адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON] , [INFO] , проживали і були зареєстровані та проживають на даний час: брат [PERSON] , [INFO] , дядько [PERSON] , [INFO] , тітка [PERSON] , [INFO] , сестра двоюрідна [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Тернопільського міськрайонного суд Тернопільської області від 26 грудня 2019 року у справі № 607/22835/19 ухвалено: позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Тетяна Володимирівна про визнання права власності на спадкове майно задовольнити; визнати за [PERSON] право власності (в порядку спадкування за законом) на 6/25 часток житлового будинку з будівлями і спорудами в [ADDRESS] , а саме: вхід у підвал І пл. 1,2 кв.м.; підвал II пл. 15,6 кв.м.; коридор 1-1 пл. 4,6 кв.м.; житлову - 1-2 пл. 19,3 кв.м; житлову - 1-3 пл. 16,4 кв.м; кухню 1-4, пл. 7,0 кв.м.; сходи площею 1,5 кв.м.; гараж літ. «Г», хвіртка «2»; ворота «3», огорожа «7» площею 34,75 кв.м.; вимощення І площею 7,65 кв.м., які належали померлому [INFO] [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 6/25 часток земельної ділянки за кадастровим номером 6125286700:02:001:2324, площею 0,2269 га, з цільовим і призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою [ADDRESS] . 13 лютого 2018 року [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу Кравець Т. В. із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого брата [PERSON] Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-253цс16, за змістом статті 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Отже, аналіз вказаних норм права свідчить про те, що перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу superficies solo cedit - збудоване на землі слідує за нею. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 461/2328/16-ц (провадження № 61-42538св18). Таким чином, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено правочином. Таким чином, аналізуючи викладене вище, беручи до уваги відповідні позиції Верховного Суду, враховуючи відсутність заперечень від відповідача [PERSON] з приводу заявлених позовних вимог та згоду на їх задоволення від останнього , який є співвласником вищевказаного домоволодіння, суд приходить до висновку, що [PERSON] набувши право власності на 6/25 часток житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, набув також і право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6125286700:02:001:2325, площею 0,1851 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору, що розташована за адресою с. Петриків, Тернопільського району, Тернопільської області, тому зазначений позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved