Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеною вище позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.11.2003 р. між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого вони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 01.04.2019 р. рішенням Ірпінського міського суду Київської області шлюб було розірвано. Зазначає, що діти на даний момент проживають з нею, усі обов`язки щодо їх утримання та виховання вона несе самостійно. Відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання дітей, тому позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі ј частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову і до моменту повноліття дітей. В судове засідання позивачка не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.11.2003 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1960. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01.04.2019 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не укладено. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, з метою захисту прав дитини, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.01.2022 року і до повноліття дітей. Суд відкидає вимогу позивачки, якою вона обмежує мінімальний розмір аліментів 30 відсотками від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в силу ч. 2 ст. 182 СК України, оскільки така вимога суперечить нормам закону та інтересам дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved