Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] , встановити наступні заходи тимчасового обмеження його прав та покласти наступні обов`язки: заборонити перебувати в місці її проживання за адресою: [ADDRESS] , а також перебувати в належних їй господарських будівлях; заборонити наближатися на відстань ближче 10 метрів до місця її проживання, переслідувати її у будь-який спосіб; заборонити вести листування з нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, мотивуючи тим, що [PERSON] є її рідним братом. На протязі останнього часу [PERSON] розпочав всілякий спосіб погрожувати їй, інколи застосовує фізичну силу, вчиняє домашнє насильство, тому вона вимушена була звертатися до ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області. Заявник в судове засідання не з`явилася, але в своїй позовній заяві просить справу слухати у її відсутність. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином повідомлявся у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Пунктами 11,12 ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на рідних братів і сестер, а також інших родичів: дядька (тітку) та племінника (племінницю), двоюрідних братів і сестер, двоюрідних діда (бабу) та двоюрідного онука (онуку). Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема і обмежувальний припис стосовно кривдника. За п. 7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч.3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п.9 ч.1 ст. 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Судом встановлено, що 29.11.2021 близько 14 год. 30 хв. [PERSON] , [INFO] , перебуваючи в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї сестри - [PERSON] та племінниці - [PERSON] за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вчинення домашнього насильства). Домашнє насильство знайшло прояв у образах, нецензурній лайці, погрозах фізичною розправою. Доказів щодо застосування фізичного насильства [PERSON] відносно заявника, намагання вести з нею листування та контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, суду не надано. Вказані обставини підтверджуються копіями: протоколу про адміністративне правопорушення №779669 від 29.11.2021, рапорту начальника СРПП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 29.11.2021 та постанови судді Овруцького районного суду Житомирської області від 20.01.2022 по справі №286/3845/21. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. Системний аналіз правил наведеної норми права свідчить про те, що суди, визначаючи строк обмежувального припису, враховують наявність ризиків чинення кривдником насильства відносно постраждалої особи, ймовірність продовження чинення такого насильства. У кожному конкретному випадку суди мають враховувати фактичні обставини справи та письмові докази. За встановлених обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися; правові норми, що їх регулюють; оцінюючи надані заявником докази та враховуючи, що [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри - [PERSON] , суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". При цьому, суд враховує, що факти застосування фізичного насильства [PERSON] відносно заявника, намагання вести з нею листування та контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Визначаючи строк обмежувального припису, суд враховує форму домашнього насильства, якому піддавалася заявник (психологічне), що підтверджено письмовими доказами, та оцінюючи ризики продовження у майбутньому такого насильства [PERSON] ; враховуючи пропорційність та необхідність видання обмежувального припису, визначає строк такого - чотири місяці. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи відносяться на рахунок держави. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial