Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позов обґрунтовується тим, що 2 жовтня 1999 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем за останні роки поступово погіршилося, що призвело до постійних сварок та як наслідок фактично припинення між ними шлюбних відносин. Між сторонами немає взаємо порозуміння та поваги, постійно виникають сварки та конфлікти. Відповідач систематично зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого взагалі перестав утримувати сина та вести домашнє господарство. Таким способом свого життя відповідач залишив без належної батьківської уваги їх спільну дитину, унеможливив нормальне спілкування з позивачем та поклав обов`язок утримання їх спільної дитини виключно на позивача. Поведінка відповідача протягом тривалого часу, завдає позивачу та їх дитині негативні емоції, душевні страждання та фінансові витрати. На неодноразові прохання позивача про припинення вживати систематично алкогольні напої відповідачем та допомагати утримувати сім`ю не дали жодного результату. Відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. В сторін різні погляди на життя, обов`язки та цінності, втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинились більше року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, і таким що суперечить інтереси позивача та неповнолітній дитині сторін. Зважаючи на зазначені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених у ньому, просила його задовольнити, залишивши після розірвання шлюбу позивачці прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судовому засіданні погодилась з думкою свого представника. Відповідач в судовому засідання зазначив, що якщо позивачка наполягає на розірванню шлюбу то нехай так буде. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. По справі встановлено, що 2 жовтня 1999 року, Лютянською сільською радою Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 16. Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про одруження від 2 жовтня 1999 р. серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 7 листопада 2014 року серії [NUMBER] . За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Згідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 81 ч.1, 82 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Статтею 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню.

Outcome: approved