Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

24.06.2021 р. представник ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернувся до суду з позовом, згідно якого просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» 17175,66 грн. за спожиті житлово - комунальні послуги; 1235,48 грн. - 3% річних; 4266,79 грн. - інфляційні втрати, а також 2270,00 грн. судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] проживає та зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, які надає ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал». Разом з тим, за результатами аналізу оплат з`ясовано, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті за надані послуги з постачання холодної води та водовідведення холодної і гарячої води.У зв`язку з зазначеним, а також посилаючись на те, що станом на 30.04.2021 р. у відповідача утворилась заборгованість, яка складає 17012,35 грн., представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою від 17.09.2021 р. відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 14.12.2021 р. надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому останній виклав свої заперечення проти задоволення позову та просив суд відмовити в його задоволені, а також вказав на сплив строку позовної давності за період заборгованості з 01.08.2014 р. по 31.07.2018 р. 16.12.2021 р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій представник відповідача виклав свої міркування стосовно заперечень відповідача. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, які постачає ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», який є правонаступником ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», що підтверджується інформаційною довідкою № 6538/8/8/02-21 від 01.06.2021 р. та довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 64794116 від 02.07.2021 р. Звертаючись з цим позовом до суду, ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги за період часу з 01.08.2014 р. по 30.04.2021 р. в розмірі 22514,62 грн., яка включає: заборгованість за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної і гарячої води - 17175,66 грн., 3% річних - 1235,48 грн.; інфляційні втрати - 4266,79 грн. Так, згідно п.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального постачання холодної води та водовідведення холодної і гарячої води врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 (далі по тексту - Правила). Відповідно до ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Згідно вимог ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водовідведення визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Як встановлено п.8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 11 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Згідно п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (абз. 1 п. 18 Правил). Відповідно до ч.1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При цьому, системний аналіз положень ст.ст. 2, 9, 10, 189, 190 ЖК Української PCP дає підстави для висновку про те, що правовідносини, пов`язані з несвоєчасною оплатою житлово-комунальних послуг, за своєю правовою природою не є житловими. З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п.10 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч.1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 2014 р. до 2021 р., оплата за надані послуги відповідачу нараховувались кожного місяця починаючи з серпня 2014 р., в подальшому було здійснено корегування на суму 78,55 грн. та враховано суму субсидії за період з грудня 2015 р. по квітень 2017 р. в розмірі 1113,57 грн., а також боржником у червні 2019 р. було сплачено 100,00 грн. та в жовтні 2019 р. - 269,00 грн. Таким чином, боржник знав про свою заборгованість та здійснював періодичну її сплату, а тому фактично періодичне та часткове погашення заборгованості відповідачем свідчить про переривання строків позовної давності відповідно до положень ст. 264 ЦК України, а отже позивач не пропустив строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 22514,62 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення оплати за спожиті житлово-комунальні послуги та 3% річних від простроченої суми, яка розрахована позивачем за період з 01.08.2014 р. по 30.04.2021 р., з урахуванням положень ст.625 ЦК України. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 24784,62 грн. (17175,66 грн. + 1235,48 грн. + 4266,79 грн. + 2270,00 грн.).

Outcome: approved