Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

21.02.2022 року позивач звернулась із вищезазначеним позовом, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2583, укладений сторонами 23.05.1997 року на Товарній біржі «Центральна одеська біржа». В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що не має можливості реалізувати право на спірне майно, оскільки договір нотаріально не посвідчений. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала. Відповідачі процесуальним правом надання відзиву не скористались. Враховуючи викладене, спір розглянутий на підставі наявних доказів. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК\~України\~в редакції 2004 року він застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності - 1.01.2004 року. Враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений в 1997 році, тобто до набрання чинності новим\~ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми\~ЦК України\~в редакції 1963 року. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2583 від 23.05.1997 року позивач купила, а відповідачі продали квартиру номер [ADDRESS] . Спірна квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] «Чорноморського морського пароплавства» від 12.05.1997 року, зареєстрованого Одеським МБТІ під №185 стр.132 кн.213 пр. 17.05.1997 року. Спірний договір був відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~\~зареєстрований на Товарній біржі «Центральна одеська біржа», про що в журналі реєстрації договорів по об`єктах нерухомості зроблений запис номер №2583 Нотаріально договір між сторонами посвідчений не був. 27.05.1997 року спірний договір зареєстрований в ОМБТІтаРОН (під № 185 стр. 135 кн.213 пр.). Відповідно до\~ст. 227 ЦК України\~в редакції 1963 року нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обов`язковою. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору з наслідками, передбаченими ч.2\~ст. 48 цього Кодексу. Водночас, згідно ч. 2\~ст. 47 ЦК України\~в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» визначено, що суд на підставі ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР\~1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. На час розгляду справи позивач позбавлена можливості реалізувати своє право власності, оскільки угода купівлі-продажу була оформлена з порушенням вимог закону в частині її нотаріального посвідчення, а відповідачі від таких дій ухиляються. Поряд із тим, позивач виконала умови угоди, передала відповідачам гроші у якості плати за майно, вселилась у спірну квартиру, утримує спірне майно, місце її проживання зареєстровано за спірною адресою. Відповідачі отримали грошові кошти за продаж квартири відповідно до договору, виселились з неї. За вказаних обставин, відповідно до ч. 2 ст.\~47, ст.227 ЦК України\~в редакції 1963 року договір купівлі-продажу спірного майна може бути визнаний судом дійсним.

Outcome: approved