Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

29.04.2021 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, за змістом якої, з урахуванням поданої уточненої позовної заяви [PERSON] просить : стягнути з [PERSON] на свою користь 16391,78 грн. понесеної матеріальної шкоди та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. (а. с. 6-7, 54-55), В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.01.2020 близько 20.30 годин [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Citroen» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Світла в м. Києві, не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21043» д.н.з. [NUMBER] , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначає, що його транспортний засіб отримав механічні пошкодження : рамка кріплення номерного знаку, бампер передній, кріплення бампера, гратка радіатора, замок капота, петля капота, крило переднє ліве, вітрове скло, двері передні ліві, скло дверей переднє ліве, ручка дверей передня ліва, замок дверей передній лівий, дах, підсилювач порога та інші ушкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20.01.2020 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП. Згідно звіту № 1486 від 24.03.2020 «Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля ВАЗ -21043, д.н.з. [NUMBER] , матеріальний збиток завданий власнику автомобіля, в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 24.03.2020 становить 42001,12 грн. Крім того позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] в момент ДТП застрахована в СК ПАТ «Українська страхова компанія АСКА» по полісу ER108218217 від 09.02.2019. Після ДТП він звернувся 08.01.2020 до страхової компанії та повідомив про подію. 12.06.2020 на його картковий рахунок, відкритий в АКТБ Приватбанк, були зараховані кошти в розмірі 27909,34 грн. Вказує, що за такі кошти, жодна СТО не здійснить ремонт його автомобіля, в зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду про стягнення недоотриманих коштів з метою відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди. 07.09.2021 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] (а.с. 80-84) з проханням відмовити у задоволенні позову, при цьому зазначено наступне. Його цивільно-правова відповідальність, як власника наземного транспортного засобу, станом на момент ДТП була застрахована в страховій компанії ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», про що видано страховий поліс № ЕР 108218217. Позивач про факт страхування його цивільної відповідальності обізнаний. Згідно полісу розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну, яку СК «АСКА» повинна відшкодувати у випадку завдання такої шкоди становить 100\~000 грн. Позивачу страхове відшкодування, визначене страховою компанією, було виплачено. Також відповідач звертає увагу, що відповідно до звіту, ринкова вартість ТЗ до ДТП становила 42001,12 грн., відновлювальний ремонт ТЗ з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 35411,44 грн.. Крім того оцінювач визначив, що вартість відновлювального ремонту є вищою за вартість ТЗ до ДТП і відповідно до висновку, вартість матеріального збитку дорівнює вартості ТЗ до ДТП, тобто 42001,12 грн. З висновком оцінювача він також не погоджується, оскільки для розрахунків відновлювального ремонту оцінювач використовував для розрахунку вартість відновлювального ремонту без коефіцієнта фізичного зносу (47\~624,83 грн.), а повинен був використовувати вартість відновлювального ремонту з коефіцієнтом фізичного зносу (35411,44 грн.), що призвело до невірного визначення розміру матеріального збитку, який повинен був дорівнювати вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Крім того відповідач звертає увагу, що у позивача відсутні права на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, оскільки власником транспортного засобу, яким керував позивач є [PERSON] .. З копії довіреності вбачається, що позивач має право розпоряджатися транспортним засобом (перегнати, продати, обміняти, здати в оренду) та права на відшкодування збитків він не має. Ухвалою від 08.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 65-66). Ухвалою від\~24.11.2021\~витребувано у\~Приватного акціонерного\~товариства «Українська\~акціонерна страхова\~компанія «АСКА» копію страхової\~справи,\~яка оформлена на підставі полісу ER108218217 від 09.02.2019 за фактом ДТП, яке сталося 05.01.2020 (застрахований транспортний засіб «Сitroen» д.н.з [NUMBER] , повідомлення про ДТП потерпілої особи від 08.01.2020 №10336) ( а. с. 105-106). 17.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду ( а. с. 138). У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти позову та просив відмовити в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві. Треті особи Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» та [PERSON] , про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили, заяв та клопотань, а також пояснень по суті позову від третіх особі не надійшло. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 05.01.2020 о 20 годин 30 хвилин по вул. Світла в м. Києві Швайко керуючи транспортним засобом «Сitroen» д.н.з [NUMBER] , в порушення п. 13.3 ПДР України, не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21043» д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку (а. с. 12). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20.01.2020 у справі № 753/625/20, провадження № 3/753/792/20 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 гривень на користь держави. (а. с. 121). Постанова набрала законної сили 30.01.2020 ( а. с. 121). Факт дорожньо-транспортної пригоди за вказаних в постанові Дарницького районного суду м. Києва від 20.01.2020 обставин, свою вину у дорожньо-транспортній пригоді відповідачем [PERSON] визнав (а. с. 121-122). Згідно ч. ч. 4, 6 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з довіреністю від 14.12.2019, посвідченою приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Цопіним Л.О., [PERSON] , власник автомобіля «ВАЗ 21043»\~д.н.з.\~ [NUMBER] , надав [PERSON] право розпоряджатися (перегнати, продати, обміняти, передати в оренду), із правом виїзду за межі України вказаний транспортний засіб, в тому числі представляти його інтереси з питань, пов`язаних з ремонтом автомобіля, а також у випадку спричинення пошкодження автомобіля іншими особами, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми у розмірах згідно з калькуляціями, актами, експертними висновками (а. с. 115-116). Крім того, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] від 14.12.2021 автомобіль «ВАЗ 21043»\~ належить на праві власності позивачу [PERSON] (а. с. 144). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», строк дії договору з 10.02.2019 по 09.02.2020 включно, страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 100\~000 гривень, що підтверджується полісом № ЕР 108218217 (а. с. 85, 112). 08.01.2020 позивач [PERSON] звернувся до ПрАТ «УАСК АСКА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 13-14, 60-61, 119). Крім того 09.01.2020 з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до ПрАТ «УАСК АСКА» звернувся [PERSON] (а. с. 113). Відповідно до звіту № 1486 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля ВАЗ 21043 реєстраційний № [NUMBER] , ПП [PERSON] , виконаного на замовлення позивача [PERSON] , сертифікат № 142/18 виданого фондом державного майна України від 16.02.2018 (а. с. 15-40), вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ 21043 [NUMBER] внаслідок пошкодження при ДТП складає 42\~001,12 грн. Ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані після ДТП становить 6589,68 грн. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 5С/01/20 складеного 26.02.2020 ПП «Галавтоекспертиза» (а. с. 122-124), вартість матеріального збитку, нанесеного власнику внаслідок пошкодження транспортного засобу ВАЗ 21043 н/з [NUMBER] становить 29 464,79 гривень. Визначений страховиком розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 27909,34 грн., (з урахуванням зменшення суми страхового відшкодування на суму ПДВ 20 % - 555,45 грн. та за вирахуванням франшизи в розмірі 1000,00грн.), що підтверджується страховим актом № F-10283/1 від 14.04.2020 (а. с. 130). Вказану суму було перераховано позивачу [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 7105 від 12.06.2020 та випискою по рахунку АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 131,59). За змістом ст.\~1166\~ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Частиною 1\~ст. 1187 ЦК України\~передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, що визначено ч. 2\~ст. 1187 ЦК України. При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно роз`яснень викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166\~ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Пунктом 16 вище зазначеної Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд звертає увагу, що в силу вимог п.п.34.2,34.3 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Встановлено, що ПрАТ «УАСК АСКА» замовило оцінку пошкодженого транспортного засобу позивача, огляд якого здійснений оцінювачем ПП «ГАЛавтоекспертиза» 18.01.2020, тобто протягом десяти днів з дати подачі позивачем заяви-повідомлення про ДТП (а.с.122,125). Доказів очевидної неповноти та неправильності здійсненої на замовлення страховика оцінки, зокрема, висновку експерта, який би ці обставини доводив, позивачем надано не було. Отже, підстави для того, щоб самостійно обрати оцінювача у позивача були відсутні. А тому, в розумінні ст.ст.77,78 ЦПК України замовлений позивачем Звіт № 1486 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля ВАЗ 21043 реєстраційний № [NUMBER] від 16.02.2018 (а. с. 15-40) не є належним і допустимим доказом. Разом із з цим, як встановлено зі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 26.02.2020 ПП «Галавтоекспертиза», ринкова вартість транспортного засобу ВАЗ 21043 н.з. [NUMBER] на момент пошкодження становить - 42792 гривень, вартість відновлювального ремонту 37241 гривень 09 копійок, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ (який визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу деталей КТЗ та величини втрати товарної вартості) становить - 29464 гривні 79 копійок (а.с.122,-124). Встановлено, що страховиком ПрАТ «УАСК АСКА» виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 27909 гривень 34 копійки, тобто розмір матеріального збитку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей (29464,79грн.) за вирахуванням франшизи (1000грн.) та податку на додану вартість (555,45 грн.), що відповідає вимогам ст.ст.12,29 абзацу 2 п.36.2, п.36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.130,131). Разом із цим в силу вищенаведених вимог ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. А тому, відповідач має відшкодувати різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та реальною вартістю виконання робіт, необхідних для відновлення стану належного позивачу транспортного засобу, в тому числі з урахуванням вартості деталей, які потребують заміни, що становить 9331 гривня 75 копійок (37241,09-27909,34). В свою чергу відповідач заяви по передачу йому пошкоджених деталей, які потребують заміни, у зв`язку з тим, що не можуть використовуватись за призначенням, але мають певну цінність, після відшкодування збитків позивачу, не подав. А тому в силу принципу диспозитивності суд позбавлений можливості вирішувати це питання одночасно з ухваленням рішення про стягнення з відповідача на користь позивача їх вартості. З урахуванням викладеного позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню у вказаному судом розмір 9331 гривня 75копійок. Також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем витрати на залучення оцінювача в розмірі 2300гривень, які не є судовими витратами в розумінні ст.133 ЦПК України та зважаючи на встановлену судом необґрунтованість таких додаткових витрат. Відповідно до вимог\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень, що підтверджується квитанціями (а. с. 3), підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial