Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] спільно проживали однією сім`єю з 2011 року. Під час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Батько дитини у свідоцтві про народження вказаний зі слів матері [PERSON] , оскільки відповідач не зареєстрував дитину на своє прізвище. 27.09.2016 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Краснянській сільській раді Надвірнянського району, Івано-Франківської області, про що того дня в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 8. У зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народилося ще двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні та вихованні. Батьком дітей є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Шлюб між нею та відповідачем на даний час не розірваний, проте має формальний характер. Відповідач добровільно не дає матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участі у їхньому вихованні. Відповідач є фізично здоровою людиною, на даний час працює по тимчасових заробітках у Чехії та Польщі, де отримує значні доходи, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 1/2 частці від всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також зазначає, що на її утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей, вона тимчасово не працює, оскільки немає на кого залишати дітей, а тому допомога відповідача є вкрай необхідною. Стислий виклад позицій сторін: В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також просила стягнути з відповідача в користь позивача сплачені нею витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, однак просив визначити аліменти в мінімальному розмірі, передбаченому законом, оскільки він на даний час не працює да немає стабільного доходу. Також просив суд врахувати, що він не вказаний батьком в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , тому його батьківство щодо даної дитини не підтверджене. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.03.2022 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] спільно проживали однією сім`єю з 2011 року. За час спільного проживання у позивача народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Батько дитини у свідоцтві про народження на підставі ст. 135 СК України записаний за вказівкою матері як [PERSON] (а.с. 7). 27.09.2016 сторони по справі зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Краснянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 8 (а.с. 6). У зареєстрованому шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Батьком дітей в свідоцтвах про народження записаний відповідач [PERSON] (а.с. 8-9). З довідки про склад сім`ї від 09.02.2022 № 100, виданої Краснянським старостинськимм округом № 4 вбачається, що позивач разом з неповнолітніми дітьми зареєстровані та прожмивають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Як вбачається з позовної заяви, позивач на даний час проживає разом з неповнолітніми дітьми, які перебувають на її утриманні, не працює, оскільки здійснює догляд за малолітніми дітьми, інших доходів у неї немає, тому вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідач є особою працездатного віку, офіційно не працевлаштований, працює по тимчасових заробітках, підприємницькою діяльністю не займається. Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача. Тому відповідач може надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу суд дійшов наступних висновків. Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу. При цьому суд зазначає, що в свідоцтві про народження неповнолітніньої [PERSON] , [INFO] , батько дитини на підставі ст. 135 СК України записаний за вказівкою матері як [PERSON] . Таким чином батьківство відповідача [PERSON] щодо неповнолітньої дитини [PERSON] матеріалами справи не підтверджено. При цьому позивачем в позовній заяві не заявлялась вимога про встановлення батьківства відповідача. Тому вимога позивача позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніньої [PERSON] є безпідставною. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт стороною позивача надано попередній розрахунок суми витрат на правову допомогу, договір про надання правової допомоги, та квитанцію про оплату наданих послуг (а.с. 2, 11-12, 30). Таким чином стороною позивача підтверджено відповідними доказами надання правничих послуг. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме у справах про стягнення аліментів. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: Виходячи із встановлених по справі обставин щодо працездатного віку відповідача, обов`язку обох батьків утримувати дітей, факт проживання дітей з матір`ю, вік дітей, матеріальний стан позивача, яка офіційно не працює, здійснює догляд за малолітніми дітьми, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який офіційно не працює, проживає на тимчасові заробітки, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовільнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 11.02.2022. В задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , необхідно відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 2500 грн. 00 коп. сплачених витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача згідно квитанції № 61012993 від 17.02.2022, та 992 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved