Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Оржицької селищної ради, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що позивач, [PERSON] , є рідною бабою [PERSON] , [INFO] . Його батько [PERSON] . Дитина відповідача фактично проживає з нею. Весь цей час вона перебуває на її повному утриманні, так як її онук [PERSON] має вроджену хворобу та статус дитина-інвалід, що в свою чергу вимагає постійного лікування та перебування у лікарняних закладах і значних фінансових витрат на проведення операцій, проведення індивідуальних програм реабілітації дитини-інваліда. Відповідач грошей на лікування та потреби дитини не дає, навпаки всі свої кошти він витрачає на придбання алкоголю, який розпиває зі своїми так званими «друзями», а також на погашення заборгованості у місцевому магазині, за взятий у борг алкоголь. Відповідач [PERSON] своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов`язків, вона не чинила. Зокрема, неодноразово пропонувала йому спілкуватися з дитиною, купувати йому одяг і харчі, допомагати фінансово на придбання медикаментів для лікування дитини, брати іншу участь у її вихованні та утриманні. Але цього робити він не бажає, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Він зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров`я сина, не дбає про його інтереси. Навпаки, постійними скандалами і вживанням алкоголю негативно впливає на дитину. Мати дитини [PERSON] , [PERSON] , що зазначена у свідоцтві про народження дитини, майже відразу після народження сина дізнавшись про його вроджену хворобу та інвалідність залишила його мені на виховання та утримання. На даний час місце реєстрації, проживання та перебування матері онука їй не відоме. На підставі викладеного позивач прохає суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно сина - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяви про поважність пропуску судового засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та винесена відповідна ухвала. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до довідки про склад сім`ї №270/01-17 від 20.10.2021 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і має склад сім`ї: внук [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 20.10.2021 року [PERSON] на даний час проживає без реєстрації в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . В цьому житловому будинку проживають без реєстрації: син [PERSON] , [INFO] , ніде не працює; внук [PERSON] , [INFO] , дитина - інвалід. Даний будинок глиняний, опалюється пічним опаленням. Централізоване водопостачання відсутнє. В будинку є всі необхідні меблі. Сім`я забезпечена необхідними продуктами харчування (а.с.9). Згідно характеристики № 93/01-14 від 02.11.2021 року виданої виконавчим комітетом Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області на [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на даний час ніде не працює, власного житла не має, вихованням та забезпеченням побутових потреб сина [PERSON] , [INFO] , не займається. Зловживає спиртними напоями. Активної участі в житті села не приймає (а.с.11). Відповідно висновку ЛКК КП «ДМКЛ ПМР» №203 від 07.09.21 [PERSON] , [INFO] , діагноз: хвороба Гіршпрунга, подвійна ілєостома (операція 17.08.2021 року), має право на отримання державної соціальної допомоги згідно наказу МОЗ України від 08.11.2001 року №464/471/561 розділ 15, пункт 2.п/п 2.14, шифр К 91.4/Z93.3 через ЛКК лікувального закладу за місцем проживання строком 5 років (а.с.12). Відповідно до висновку №8 від 13.05.2022 року орган опіки та піклування Оржицької селищної ради вважає за можливе та доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.41). Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21. 06. 2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пунктах 15, 18 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 13 березня 2019 року №631/2406/15-ц. Дослідивши надані докази, з урахуванням обставин у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, що відповідатиме найкращим інтересам дитини. Так, батько зловживає спиртними напоями та не цікавиться розвитком дитини, станом її здоров`я, навчанням, не утримує матеріально та не дбає про її інтереси, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, безвідповідально ставиться до утримання своєї дитини, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо не хоче піклуватись про сина. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved