Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

У листопаді 2020 року КП з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що відповідно до розпорядження КМДА від 14 липня 2004 року № 1259 «Про реконструкцію гуртожитків по [ADDRESS] » дозволено позивачу виступати замовником реконструкції зазначених гуртожитків під житлові будинки з поквартирним заселенням. На виконання цього розпорядження було здійснено будівництво житлового будинку та присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Між КП з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 24 жовтня 2012 року № 05/01-167. Відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але сплачує за них не в повному обсязі. Таким чином, за період з 01 жовтня 2016 року по 30 червня 2017 року виникла заборгованість у сумі 5297 гривень 28 копійок. Загальний розмір заборгованості складає 6925 гривень 86 копійок, з яких: - 5297 гривень 28 копійок - заборгованість за житлово-комунальні послуги; - 490 гривень 83 копійки - три проценти річних за період з 01 серпня 2017 року по 01 вересня 2020 року; - 1137 гривень 75 копійок - інфляційна складова боргу за період з 01 серпня 2017 року по 01 вересня 2020 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року відкрито спрощене позовне провадження. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження КМДА від 14 липня 2004 року № 1259 «Про реконструкцію гуртожитків по [ADDRESS] » дозволено позивачу виступати замовником реконструкції зазначених гуртожитків під житлові будинки з поквартирним заселенням. На виконання цього розпорядження було здійснено будівництво житлового будинку та присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Між КП з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 24 жовтня 2012 року № 05/01-167. Відповідно до п. 11 договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк. З позову вбачається, що відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але сплачує за них не в повному обсязі. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно з пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що за період з 01 жовтня 2016 року по 30 червня 2017 року становить 5297 гривень 28 копійок. На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідачем суду не надано. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача інфляційну складову боргу за період з 01 серпня 2017 року по 01 вересня 2020 року в розмірі 1137 гривень 75 копійок та три проценти річних у розмірі 490 гривень 83 копійки. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість в сумі 6925 гривень 86 копійок. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 гривні.

Outcome: approved