Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, в якому зазначала наступне. Відповідно до договору дарування, посвідченого 20.06.2017р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., їй на праві власності належить 293/1000 часток квартири [ADDRESS] , яка складається в цілому з чотирьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 88,4кв.м., житловою площею 62кв.м. Відповідачу належить 542/1000 часток цієї квартири. Іншими співвласниками квартири є [PERSON] , якій на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.2007р., посвідченого Другою Одеською державною нотаріальною конторою, належить 110/1000 часток та [PERSON] , якій належить 55/1000 часток на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.05.2007р. Другою Одеською нотаріальною конторою . Як стверджує позивач квартира належить на праві спільної часткової власності чотирьом власниками та являє собою квартиру спільного заселення (комунальну квартиру). Позивач користується житловою кімнатою площею 18,8кв.м., а відповідач користується житловими кімнатами 14,4кв.м. та 19,6кв.м., житлова кімната площею 9,2кв.м. перебуває у користуванні [PERSON] та [PERSON] . В квартирі є наступні приміщення загального користування: коридор площею 2,6кв.м., туалет площею 1,4кв.м., 2 загальні кухні площею 8,6кв.м. та 6,6кв.м. Відповідач у спірній квартирі не проживає, здає свої кімнати в оренду та вважає себе власником кухні площею 8,6кв.м. та перешкоджає позивачу у користуванні нею, оскільки на вході до спірної кухні встановив металеві двері, які зачиняються на замок, ключі від кухні надає орендарям. Позивачем отримано технічний паспорт на квартиру, виготовлений 02.07.2020р. КП «БТІ» Одеської міської ради, з якого вбачається, що спірна кухня площею 8,6кв.м. є приміщенням загального користування. Як вказувала позивач, здаючи в оренду свої житлові кімнати, відповідач здає їх невідомим людям, які можуть нести небезпеку для неї та її сім`ї, і приміщення спірної кухні, яка є і її власністю, тобто розпоряджається без згоди позивача її власністю, чим порушує її право власності, створивши неможливі умови для проживання та користування своєю власністю. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила усунути їй перешкоди у користуванні власністю - квартирою [ADDRESS] зобов`язавши відповідача не перешкоджати [PERSON] у користуванні загальною кухнею площею 8,6кв.м. та також зобов`язавши відповідача не поселяти до вказаної квартири третіх осіб без її письмової згоди. Протокольною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.07.2021р. до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору залучено [PERSON] та [PERSON] . Протокольною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.04.2022р. замінено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] на [PERSON] . В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, посилаючись на необґрунтованість з підстав, викладених у відзиві. Також просили застосувати до виниклих правовідносин строк позовної давності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є його заява про визнання позову та проведення слухання справи у його відсутності. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог - виходячи з наступного. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно п. п.3.3, 3.7. Наказу міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007р. № 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 р. за № 774/14041 «Про затвердження Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна» при розрахунку частки кожного співвласника в будинку необхідно визначити всю внутрішню площу будинку, а також площу, яка належить кожному співвласнику окремо відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773 (із змінами). Розрахунок розміру часток у спільній частковій власності на квартири, що приватизуються, провадиться відповідно до додатка 1 до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за № 109/17404. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] була приватизована таким чином: [PERSON] та [PERSON] належить 542/1000 частин квартири, що складає 47,95кв.м. загальної площі в рівних частках; [PERSON] та [PERSON] належить в рівних частках 458/1000 часток квартири, що складає 40,46кв.м. загальної площі. 28.06.1996р. на підставі розпорядження органу приватизації від 28.06.1996р. №77808 [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на житло, яке видано управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської Ради, згідно якому [PERSON] та [PERSON] належить в рівних частках 458/1000 часток квартири [ADDRESS] , що складає 40,46кв.м. загальної площі. На цьому свідоцтві 10.08.2004р. Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою зроблено напис про те, що 10.08.2004р. за р.№ 3147 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 458/2000 частин квартири спільного заселення, що належали [PERSON] , померлому [INFO] , зазначеному у цьому свідоцтві. Згідно вказаного свідоцтва характеристика квартири (кімнат будинку) та її (його) обладнання приведені в технічному паспорті, який являється складовою частиною цього свідоцтва. (а.с.88) На виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 02.01.2021р. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бардук М.Д. направив до суду копію свідоцтва про право власності на житло, яке видано управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської Ради, згідно якому [PERSON] та [PERSON] належить в рівних частках 458/1000 частин квартири, що складає 40,46кв.м. загальної площі та копію технічного паспорта на вказану квартиру на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що її частка у вищевказаній квартирі складається з: двох кімнат житловою площею 28кв.м. (1-а кімната - 9,2кв.м., 2-а кімната - 18,8кв.м.), кухні (окремої) площею 6,6кв.м., вбиральні (спільної) площею 1,4кв.м., коридору 1-го (спільного) площею 4,1кв.м., коридору 2-го (спільного) площею 2,6кв.м., коридору 3-го (окремого) площею 1,5кв.м.. Квартира обладнана балконом (терасою) 0,3х (2.10х1.03) = 0,7кв.м. Загальна площа квартири 88,4кв.м.(а.с.91-93) Згідно розпорядження органу приватизації № 119813 від 15.06.1998р. передано квартиру [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, які проживають в двох кімнатах спільного заселення загальною площею 47,95 кв.м. (а.с.28) 15.06.1998р. управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської Ради на ім`я [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло, з якого вбачається, що 542/1000 часток квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить їм на праві загальної часткової власності, що складає 47,95кв.м. загальної площі в рівних частках. У цьому свідоцтві Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою зроблено напис про те, що 03.06.2011р. за р.№ 3-1074 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 542/2000 часток квартири, зазначеної в цьому документі, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] . В свідоцтві зазначено, що характеристика квартири (кімнат будинку) та її (його) обладнання приведені в технічному паспорті, який являється складовою частиною цього свідоцтва. (а.с.29) На виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 10.06.2021р. КП «Міське агентство по приватизації житла» направило до суду документи, які стали підставою для приватизації [PERSON] та [PERSON] , своїх часток у спірній квартирі, серед яких є заява [PERSON] , [PERSON] про передачу їм в часткову власність квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та довідка про склад сім`ї наймача із зазначенням приміщень спільного користування: вбиральня площею 1,4 кв.м., коридори площею 4,1кв.м. та 2,6кв.м. Площа підсобних приміщень квартири спільного користування складає 8,1кв.м. В графі кухня нічого не зазначено. (а.с.124, 125) Крім того, з матеріалів, що надійшли з КП «Міське агентство по приватизації житла» вбачається, що у довідці про склад сім`ї зазначена кількість житлових кімнат - 2, які займають [PERSON] та [PERSON] , а також наступні підсобні приміщення загального користування: коридори площею 4,1кв.м. та 2,6кв.м., вбиральня площею 1,4 кв.м. В графі кухня міститься прочерк. (а.с.129) Згідно витягу з технічного паспорта від 24.04.1998р., наданого КП «Міське агентство по приватизації житла», повна копія якого є в с матеріалах справи, на вказану квартиру на ім`я [PERSON] , її частка у вищевказаній квартирі складається з: двох кімнат житловою площею 34кв.м. (1-а кімната - 19,6кв.м., 2-а кімната - 14,4кв.м.), кухні (окремої) загальною площею 8,6кв.м., вбиральні (спільної) площею 1,4кв.м., коридору 1-го (спільного) площею 4,1кв.м., коридору 2-го (спільного) площею 2,6кв.м. Квартира обладнана балконом площею 0,9кв.м. Загальна площа квартири 88,4кв.м. (а.с.32-33, 130) Аналогічні приміщення зазначені в технічному паспорті, виданому 17.03.2011р. КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» на ім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с.30-31) Листом КП «Міське агентство по приватизації житла» від 25.05.2021р. на заяву [PERSON] повідомлено, що загальна площа квартири спільного заселення становить 88,4кв.м., житлова площа становить 62кв.м., підсобне приміщення загального користування туалет -1,4кв.м., коридор - 4,1кв.м., 2,6кв.м.; з місць окремого користування [PERSON] : житлова площею - 19,6кв.м., житлова площею -14,4кв.м., балкон - 0,9кв.м., кухня - 8,6кв.м. Площа житлова - 34,0кв.м.. площа підсобних - 9,5кв.м. Рахунок місця загального користування [PERSON] : туалет - (34,0*1,4):62,0 = 0,77кв.м.; коридор - (34,0*4,1):62,0=2,25кв.м., коридор - (34,0 *2,6):62,0=1,43кв.м. Розрахунок площі [PERSON] - 34,0+9,5+0,77+2,25+1,43=47,95кв.м. Розрахунок частки [PERSON] - 47,95 /88,4 = 542/1000 частки. Отже частина квартири спільного заселення [ADDRESS] , яка знаходиться в користуванні [PERSON] , має 542/1000 частини та складає 47,95кв.м. загальної площі від всієї квартири. (а.с.111) Також 22.09.2021р. КП «Міське агентство по приватизації житла» надало копії розрахунку місць окремого та загального користування в квартирі [ADDRESS] , які були приватизовані [PERSON] та [PERSON] в 1996р. Підставою для зазначених розрахунків є технічний паспорт та довідка про склад сім`ї наймача квартири, в якій мешкають наймач та члени його сім`ї. З цього документу вбачається, що до частки, яка підлягала приватизації [PERSON] та [PERSON] , входить, зокрема, кухня площею 6,6кв.м. та коридор площею 1,5кв.м. (а.с.148-149) В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту від 04.06.1996р. на ім`я [PERSON] , який було виготовлено за 24 дні до приватизації в рівних частках [PERSON] та [PERSON] 458/1000 часток квартири [ADDRESS] , в якому зазначено кухню площею 6,6 кв.м. як окрему. (а.с.65-66) Згідно договору дарування від 24.06.2017р., посвідченого 20.06.2017р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., [PERSON] подарувала [PERSON] 293/1000 часток квартири [ADDRESS] , яка складається в цілому з чотирьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 88,4кв.м., житловою площею 62кв.м. (а.с.10) Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.09.2020р. квартира [ADDRESS] , загальною площею 88,4кв.м. житловою площею 62кв.м. належить: [PERSON] - 293/1000 часток на підставі договору дарування від 20.06.2017р.; [PERSON] - 542/2000 часток на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.06.1998р.; [PERSON] - 110/1000 часток на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.2007р.; [PERSON] - 55/1000 часток на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.2007р.; [PERSON] - 542/2000 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2011р. (а.с.12-14) Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори Ставнійчук А.О. на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 110/1000 часток квартири [ADDRESS] . (а.с.159) Згідно договору дарування від 29.12.2021р. [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] 165/1000 часток квартири [ADDRESS] , яка в цілому складається з 4-х житлових кімнат загальною площею 88,4кв.м., у тому числі житловою 62кв.м. (а.с.170) Згідно ст.316, ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 386, 391 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача свідоцтво про право власності на житло, видане 15.06.1998р. управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської Ради на ім`я [PERSON] та [PERSON] , сторона позивача не оскаржувала, а відтак воно не визнане недійсним. Суд критично ставиться до технічного паспорту, виготовленого 20.07.2020р. КП «БТІ» Одеської міської ради на квартиру [ADDRESS] , в якому кухня площею 8,6 позначена як загальна, оскільки він суперечить іншим документам, зокрема технічному паспорту від 24.04.1998р. та технічному паспорту від 17.03.2011р. Крім того, як пояснював представник позивача в судовому засіданні, при обмірі приміщень квартири працівник КП «БТІ» Одеської міської ради доступу до приміщення кухні площею 8,6кв.м. не мав, а відтак визначити її розмір та оглянути її він не міг. Таким чином, проаналізувавши надані докази, суд прийшов до висновку про те, що кухня площею 8,6кв.м. у квартирі [ADDRESS] є власністю відповідача [PERSON] , оскільки вона увійшла до 542/1000 частки квартири, на яку [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло, а відтак не є приміщенням загального користування, а отже вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні цією кухнею задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача не поселяти до вказаної квартири третіх осіб без письмової згоди позивача то такі вимоги теж задоволенню не підлягають з заступних підстав. Згідно ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Як пояснив в судовому засіданні відповідач у частці квартири, яка йому належить, дійсно проживають його знайомі, які і користуються кухнею площею 8,6кв.м., на дверях якої встановлено металеві двері, які зачиняються на замок, оскільки в цьому приміщенні зроблено ремонт. Оскільки відповідач є власником тієї частки квартири, в якій проживають треті особи, він має право самостійно розпоряджатися своїм майном, у тому числі здавати його в найм (оренду) а тому вимога позивача про зобов`язання відповідача не поселяти до вказаної квартири третіх осіб без письмової згоди позивача не ґрунтується на законі. З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про те, що заявлені вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Суд не застосовує строк позовної давності, про який було заявлено представником відповідача, оскільки прийшов до висновку про відмову по суті у задоволенні позовних вимог в повному обсязі .

Outcome: dismissed