Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

В провадженні суду перебувала справа за позовом [PERSON] до Асоціації «Українська національна група членів та користувачів СВІФТ «Укрсвіфт» про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди тарішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.10.2021 року частково задоволено позовні вимоги. Разом з тим, 06.10.2021 року представником відповідача була подана заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в якій представник зазначив, що докази розмірів витрат на правничу допомогу будуть надані суду протягом 5-ти днів після ухвалення рішення у справі. 06.10.2021 року представником позивача була подана заява про стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу, в якій вона просить: стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 47 250,00 грн. 11.10.2021 року представником позивача подано заяву, в якій він просив прийняти докази, що підтверджують розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та постановити додаткове рішення у справі №761/6539/20, яким розподілити витрати на професійну правничу допомогу, і стягнути з Асоціації «Українська національна група членів та користувачів Свіфт «Укрсвіфт» витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу у розмірі 47 250,00 грн. 20.10.2021 року до суду надійшла заява, подана представником відповідача 11.10.2021 року, про стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу, в якій він просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 54 000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги власної заяви про відшкодування витрат на правову допомогу підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. В той же час представник заперечила проти задоволення заяви відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу на тій підставі, що в договорі про надання правової допомоги не визначено ціни за надані послуги, суми, які вказані в акті - є завищеними. Крім того, представник відповідача не надав чеку на підтвердження направлення заяви про ухвалення додаткового рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та зазначив, що заяву він підтримує та просить її задовольнити. Так, як неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, суд продовжив судове засідання у відсутність сторін. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як встановлено в судовому засіданні, 26 лютого 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Асоціації «Українська національна група членів та користувачів СВІФТ «Укрсвіфт» про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди. В позовних вимогах позивач просив: - визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену в «Офіційному повідомленні УкрСВІФТ банківській спільноті України» Асоціації «Українська національна група членів та користувачів СВІФТ «УКРСВІФТ» від 10 лютого 2020 року, що була оприлюднена у мережі Інтернет, а саме: на сайті http://www.ukrswift.org/ за посиланням [INFO] у розділі «Новини» такого змісту: «… [PERSON] звільнений з посади першого заступника виконавчого директора УкрСвіфт 1 січня 2020 року. Фактична причина звільнення: шахрайство, непрофесіоналізм та зловживання службовим становищем. [PERSON] вчинив дії з спробою привласнення майна асоціації УкрСВІФТ, а також використовував у власних цілях свої повноваження з метою отримання для себе неправомірної вигоди, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.364-1 Кримінального Кодексу України…»; - зобов`язати Асоціацію «Українська національна група членів та користувачів СВІФТ «Укрсвіфт» в особі виконавчого директора [PERSON] протягом п`яти календарних днів з моменту набрання чинності судовим рішенням у даній справі спростувати недостовірну інформацію щодо [PERSON] , оприлюднену в «Офіційному повідомленні УкрСВІФТ банківській спільноті України» Асоціації «Українська національна група членів та користувачів СВІФТ «УКРСВІФТ» від 10 лютого 2020 року, у мережі Інтернет, а саме: на сайті http://www.ukrswift.org/ у розділі «Новини» шляхом оприлюднення на вказаному сайті офіційного повідомлення про спростування недостовірної інформації щодо [PERSON] , оприлюдненої в «Офіційному повідомленні УкрСВІФТ банківській спільноті України» Асоціації «Українська національна група членів та користувачів СВІФТ «УКРСВІФТ» від 10 лютого 2020 року; - стягнути з Асоціації «Українська національна група членів та користувачів СВІФТ «Укрсвіфт» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.10.2021 року було частково задоволено позовні вимоги [PERSON] , визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену в «Офіційному повідомленні УкрСВІФТ банківській спільноті України» Асоціації «Українська національна група членів та користувачів СВІФТ «УКРСВІФТ» від 10 лютого 2020 року, що була оприлюднена у мережі Інтернет, а саме: на сайті http://www.ukrswift.org/ за посиланням [INFO] у розділі «Новини» такого змісту: «…Фактична причина звільнення: шахрайство, непрофесіоналізм та зловживання службовим становищем. [PERSON] вчинив дії з спробою привласнення майна асоціації УкрСВІФТ, а також використовував у власних цілях свої повноваження з метою отримання для себе неправомірної вигоди, відповідальність за що передбачено ч.1 ст. 364-1 Кримінального Кодексу України…», зобов`язано Асоціацію «Українська національна група членів та користувачів СВІФТ «Укрсвіфт» протягом п`яти календарних днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію щодо [PERSON] поширену в «Офіційному повідомленні УкрСВІФТ банківській спільноті України» Асоціації «Українська національна група членів та користувачів СВІФТ «УКРСВІФТ» від 10 лютого 2020 року, що була оприлюднена у мережі Інтернет, а саме: на сайті http://www.ukrswift.org/ за посиланням [INFO] у розділі «Новини» шляхом оприлюднення на вказаному сайті офіційного повідомлення про стростування недостовірної інформації щодо [PERSON] інформації, поширеної в «Офіційному повідомленні УкрСВІФТ банківській спільноті України» Асоціації «Українська національна група членів та користувачів СВІФТ «УКРСВІФТ» від 10 лютого 2020 року, стягнуто з Асоціації «Українська національна група членів та користувачів СВІФТ «Укрсвіфт» на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1 681,60 грн. В позові [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди - відмовлено. Як вбачається зі змісту рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.01.2021 року, судом не вирішувалось питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, а тому суд вважає за необхідне вирішити зазначене питання в додатковому рішенні. Так, ст. 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Частиною 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Крім того, ст. 137 ч. 4 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. З копії позовної заяви вбачається, що позивач повідомив суд, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу становитиме 40 000,00 грн. та попередив, що такий розмір буде уточнюватись. 06.10.2021 року представник позивача звернулась до суду із заявою про стягнення з відповідача на користь позивача 47 250,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. До заяви представник позивача надала розрахунок обсягу наданої професійної правничої допомоги. Як вбачається, в обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача надала суду Договір про надання професійної правничої допомоги №24/02/20 від 24.02.2020 року (далі - Договір), укладений між [PERSON] (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Закон Перемоги» в особі Керуючого партнера Саєнко Марини Ігорівни. Згідно з п. 1.1 Договору, Клієнт згідно з Договором доручає Адвокатському об`єднанню надавати професійну правничу допомогу, пов`язану із захистом прав Клієнта в позасудовому та/або судовому порядку (далі - Допомога) щодо захисту честі, гідності, ділової репутації та спростування оприлюдненої про Клієнта інформації як недостовірної, яку Клієнт зобов`язаний прийняти та оплатити її вартість Адвокатському об`єднанню у розмірі та порядку, що передбачені цим Договором. Відповідно до п. 2.1 даного Договору, умови про вартість Допомоги Адвокатського об`єднання, визначеної у п. 1.1 даного Договору, (гонорар) та порядок розрахунків визначаються Сторонами у додатковій угоді до цього Договору. Згідно з п. 2.3 Договору, за результатами надання Допомоги (або окремих етапів) складається Акт, що підписується представниками кожної зі Сторін. В Акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням Допомоги і її вартість. У відповідності до п.п. 2.5, 2.6 даного Договору, рахунки Адвокатського об`єднання за Допомогу, надану за цим Договором, виставляються до 10 числа місяця, наступного за звітним та сплачуються Клієнтом на зазначений Адвокатським об`єднанням банківський рахунок, у гривнях, протягом 3-х робочих днів з дати виставлення рахунка Адвокатським об`єднанням. Між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Закон Перемоги» в особі Керуючого партнера Саєнко М.І. 24.02.2020 року було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №24/02/20 про надання професійної правничої допомоги від 24.02.2020 року (далі - Угода), відповідно до умов якої Сторони згідно п. 2.1 Договору визначено вартість професійної правничої допомоги за Договором. Між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Закон Перемоги» в особі Керуючого партнера Саєнко М.І. 01.03.2021 року було підписано Акт № 01-01/03/21 приймання-передачі допомоги. Відповідно до п. 4 зазначеного Акту, вартість наданої Адвокатським об`єднанням Клієнту професійної правничої допомоги у супроводженні справи №761/6539/20 (Шевченківський районний суд міста Києва) станом на дату підписання сторонами цього Акту складає 40 000,00 грн. без ПДВ. Як вбачається зі звіту №1 про надану професійну правничу допомогу у супроводженні справи №761/6539/20 згідно Договору №24/02/20 про надання професійної правничої допомоги від 24.02.2020 року, вартість наданих послуг складає 40000,00грн. Акт та звіт підписаний адвокатом та позивачем. 06.10.2021 року між адвокатом та позивачем підписано Акт №01-06/10/21 приймання-передачі допомоги, згідно якого вартість наданої Адвокатським об`єднанням Клієнту професійної правничої допомоги у супроводженні справи №761/6539/20 станом на дату підписання сторонами цього Акта складає 7 250,00 грн., на підтвердження якої надано звіт №2 про надану професійну правничу допомогу. Оплата [PERSON] послуг на професійну правничу допомогу підтверджується квитанціями від 03.03.2020 року, 27.04.2021 року та 06.05.2021 року на суму 11 000,00 грн., 14 500,00 грн. та 14 750,00 грн., загальною сумою 40 250,00 грн. Позивач не довів сплату витрат на професійну правничу допомогу заявлену в заяві в сумі 47 250,00 грн. Представник відповідача не направив до суду заперечень щодо заяви позивача та не звертався із заявою про зменшення витрат позивача на правничу допомогу. Разом з тим, як вбачається зі Звіту №1 від 01.03.2021 року та Звіту №2 від 06.10.2021 року про надану професійну правничу допомогу у супроводженні справи №761/6539/20, останні містять витрати в сумі 2 000,00 грн. за представництво інтересів позивача в судовому засіданні 25.05.2020 року. Однак матеріали справи містять довідку секретаря судового засідання Бондар О.Д. від 25.05.2020 року з якої вбачається, що сторони у судове засідання, яке відбулось 25.05.2020 року об 11:00 год. не з`явилися. Отже, оскільки з врахуванням вимог чинного законодавства, до стягнення підлягають витрати на правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями, під час ознайомлення з матеріалами справи в суді та підготовки клопотань, з урахуванням вартості послуг, які були надані позивачу, згідно Звіту №1 від 01.03.2021 року та Звіту №2 від 06.10.2021 року в сумі 47250,00 грн., з яких суду надано підтвердження про сплату 40 250 грн., а також вартості виду робіт, які не були надані у сумі 2 000,00 грн., з врахуванням факту часткового задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 25 500,00 грн., що становить 2/3 понесених витрат, з врахуванням що заявлено позивачем три вимоги, дві з яких задоволено рішенням суду. Щодо заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу по справі №761/6539/20 суд вважає за необхідне зазначити наступне. Разом з першою заявою відповідача по суті позовних вимог (відзив на позов) представник відповідача повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 54 000,00 грн. Як вбачається, в обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідач надав суду Договір №13/07 про надання правничої (адвокатської) допомоги від 13.07.2020 року (далі - Договір), укладений між Асоціацією «Українська національна група членів та користувачів СВІФТ «Укрсвіфт» (Клієнт) та Адвокатським бюро «Кравець» в особі Керуючого бюро Кравця Дмитра Миколайовича. Як сторони домовились та зазначили в п.1.1 Договору, Бюро взяло на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу щодо представництва його інтересів у справі за позовом [PERSON] до Асоціації «Українська національна група членів та користувачів СВІФТ «Укрсвіфт» про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди. Згідно з п. 2.1 даного Договору, для надання правової допомоги Клієнту Адвокат має право: надавати правові послуги будь-якого виду та роду за вибором Клієнта; здійснювати всі дії, які необхідні для досудового врегулювання спору; здійснювати всі необхідні та можливі дії в усіх органах, які необхідні для вирішення даної справи; здійснювати всі без виключень процесуальні дії в судах всіх інстанції, в усіх органах досудового розслідування, органах поліції, інших правоохоронних органах, у всіх органах виконавчої служби; представляти інтереси Клієнта в усіх судах усіх юрисдикцій та в усіх державних та недержавних органах, установах, організаціях, перед експертами, спеціалістами, перекладачами, в органах виконавчої служби, перед іншими фізичними та юридичними особами незалежно від організаційно-правової форми з усіма відповідними та необхідними правами з будь-яких питань, пов`язаних з даною справою; підписувати, подавати та отримувати будь-які документи (позовні заяви, заперечення, заяви, листи, скарги, клопотання, апеляційні, касаційні скарги, відповіді на претензії та інші документи); здійснювати інші необхідні та доцільні дії, необхідні для ефективного захисту прав клієнта. Згідно з п. 5.4 Договору, надання послуг підтверджуються проміжними Звітами про надання послуг, Актами приймання-передачі наданих послуг тощо. Відповідно до п. 7.4 Договору, додаткові угоди, Додатки до цього Договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані Сторонами та скріплені їх печатками. Умовами договору не передбачено порядок визначення суми гонорару адвоката. Разом з тим, 13.07.2020 року між відповідачем та Адвокатським бюро «Кравець» в особі керуючого Бюро Кравця Д.М. було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №13/07 про надання правничої (адвокатської) допомоги, відповідно до умов якої Сторони домовились доповнити п. 3.1 Договору другим абзацом наступного змісту: Клієнт зобов`язується оплатити послуги Бюро в такому порядку та таких розмірах: 1.Попередня оплата послуг адвоката по даній справі становить 27 000,00 грн.; 2.Остаточна оплата послуг адвоката по даній справі становить 27 000,00 грн. Обсяг послуг адвоката, його дії, витрачений час, опис робіт, тощо викладається у звіті адвоката та акті приймання-передачі послуг. Інші умови договору залишаються без змін. Згідно зі Звітом №1 про надані послуги від 07.10.2021 року за Договором №13/07 від 13 липня 2020 року, Додатковою угодою №1 від 13.07.2020 року згідно п. 2.1 Договору сторонами визначено вартість наданої професійної правничої допомоги за Договором. Вбачається, що 07.10.2021 року Сторони підписали Акт приймання-передачі послуг №1, відповідно до якого вартість наданої Адвокатським бюро «Кравець» Клієнту професійної правничої допомоги складає 54 000,00 грн. Оплата даних послуг на професійну правничу допомогу підтверджується платіжним дорученням №154 від 16.07.2020 року на суму 27 000,00 грн. Суду не надано доказів сплати відповідачем суми 54 000,00 грн. Разом з тим, як вбачається зі Звіту №1 від 07.10.2021 року та акта приймання-передачі послуг №1 від 07.10.2021 року щодо надання правничої допомоги відповідачу, останні містять види робіт на фактичність виконання яких, суду не надано жодних належних та допустимих доказів, зокрема, зматеріалів справи вбачається, що представник відповідача був присутнім у трьох судових засіданнях, в той час як згідно Звіту №1 про надання послуги представник відповідача просить стягнути по 3000,00 грн. за участь у 4-х судових засіданнях загальною вартістю 12 000,00 грн. Отже, оскільки з врахуванням вимог чинного законодавства, до стягнення підлягають витрати на правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями, під час ознайомлення з матеріалами справи в суді та підготовки клопотань, з урахуванням вартості послуг, які були надані позивачу, згідно акта виконаних робіт в сумі 54 000,00 грн., а також вартості виду робіт, які не були надані у сумі 3 000,00 грн., з урахуванням часткового задоволення позову позивачу відмовлено в задоволені однієї вимоги з трьох), суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі9 000,00 грн. (що становить 1/3 понесених витрат на правову допомогу). Також, зважаючи на положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. Так як судом вирішено стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 25 500,00 грн., а з позивача на користь відповідача 9 000,00 грн., тому враховуючи положення ч.10 ст.141 ЦПК України суд вважає за можливе з відповідача на користь позивача стягнути витрати на правову допомогу в сумі 16 500,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial