Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Київметробуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що згідно з наказом №73ос від 07.04.2017 року він був 08.04.2017 року прийнятий сторожем на дільницю тунельного загону №14 Публічного акціонерного товариства «Київметробуд» у м.Дніпрі. Наказом від 08.12.2020 року Тунельний загін №14 Публічного акціонерного товариства «Київметробуд» перейменовано на Тунельний загін №14 Акціонерного товариства «Київметробуд». Наказом №37ос від 15.11.2021 року [PERSON] звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Позивач зазначає, що з лютого 2021 року відповідач припинив виплачувати заробітну та у день звільнення не провів з ним повний розрахунок при звільненні, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з Акціонерного товариства «Київметробуд» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 50482 (п`ятдесят тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні 74 копійки. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з наказом №73ос від 07.04.2017 року [PERSON] 08.04.2017 року прийнятий сторожем на дільницю тунельного загону №14 Публічного акціонерного товариства «Київметробуд» у м.Дніпрі. Наказом від 08.12.2020 року Тунельний загін №14 Публічного акціонерного товариства «Київметробуд» перейменовано на Тунельний загін №14 Акціонерного товариства «Київметробуд». Наказом №37ос від 15.11.2021 року [PERSON] звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Вказані обставини підтверджуються записами у трудовій книжці позивача. У день звільнення АТ «Київметробуд» не проведено остаточний розрахунок по заробітній платі із позивачем. Згідно із наданим позивачем розрахунком, сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати становить 50482,74 гривень. Представником відповідача не надано жодних доказів на спростування позовних вимог, окрім цього ухвалю судді від 15.02.2022 року витребувано у Акціонерного товариства «Київметробуд» довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату [PERSON] , який був звільнений згідно з наказом №37ос від 15.11.2021 року, однак вказана ухвала залишилася без виконання. Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі статтею 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. У статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За практикою Європейського суду з прав людини (справа "Будченко проти України", заява N 38677/06) концепція "майна" не обмежується існуючим майном, може охоплювати активи, включаючи вимоги, стосовно яких можна було би довести, що заявник принаймні мав "законні сподівання" щодо отримання можливості ефективного володіння правом на власність. Тобто невиплачена заробітна плата є майном та однозначно підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Згідно із статтею 2 Закону України "Про оплату праці" до структури заробітної плати входить основна заробітна плата (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткова заробітна плата (винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до статті 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно із статтею 22 Закону України "Про оплату праці" суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. За змістом статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Дослідивши в ході судового розгляду спірні правовідносини, надані докази та застосувавши вищенаведені норми права, суд вважає позов задовольнити та стягнути з Акціонерного товариства «Київметробуд», код ЄДРПОУ 01387432, на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , заборгованість по заробітній платі у розмірі 50 482 (п`ятдесят тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні 74 копійки. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим із Акціонерного товариства «Київметробуд» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: approved