Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивач 21.10.2021 року звернувся до суду з даним позовом в якому просить: встановити нікчемність заповіту складеного 10 грудня 2009 року в селі Косяківка Таращанського району Київської області від імені [PERSON] та посвідченого секретарем Косяківської сільської ради Таращанського району Київської області Костенко Г.Г. за реєстром № 161. В обґрунтування зазначає що [INFO] померла його сестра [PERSON] , 1957 року народження, яка до дня смерті проживала в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Він є спадкоємцем за померлою відповідно до заповіту та з метою оформлення спадкового майна в установлений строк подав відповідну заяву до державної нотаріальної контори. Оглянувши подані документи нотаріус повідомив що не може видати свідоцтво про право на спадщину оскільки зазначене в заповіті майно не може бути ідентифіковане а тому він є недійсний і порекомендувала звернутися до суду. Із заповіту вбачається що [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження щодо належного майна. В даний час інші зазначені особи в заповіті, а саме [PERSON] та [PERSON] померли. Також вважає що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, і є нікчемним. Зазначає що заповіт виготовлений за допомогою технічних засобів і запис про його реєстрацію в реєстрі нотаріальних дій здійснений до його складання і підписання. Представником відповідачки 21.12.2021 було подано відзив на позов в якому зазначив, що позивач свідомо не зазначає до якої нотаріальної контори він звертався, так і те що вже звертався до Білоцерківського міськрайонного суду з з позовом про визнання недійним заповіту і йому було відмовлено в задоволенні позову. Також зазначають що звернення позивача з даною заявою відбувається після спливу всіх визначених Цивільним кодексом України строків позовної давності, адже влітку 2009 року [PERSON] оголосила всім рідним про свої наміри розпорядитись майном та й позивач уже звертався в 2010 році з заявою про прийняття спадщини. Також вказав на те що [PERSON] заповіла все своє майно по своїй волі будучи повністю дієздатною та розуміючи значення своїх дій, однак не заперечують що вона хворіла та перебувала на обліку в онкодиспансері. [PERSON] та [PERSON] , зазначені у заповіті, померли. Тому спадкоємці [PERSON] та [PERSON] будуть спадкоємцями за цим заповітом. Прохав відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (а.с. 48-53). Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засідання підтримали поданий позов та просили його задовільнити. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Омельчук С.Л. в судове засідання не з`явились, представником подана заява про слухання справи у відсутність відповідачки [PERSON] , прохав відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві. Таращанська міська рада у судове засідання свого представника не направила, надіслали заяву з проханням слухати справу за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області [PERSON] померла [INFO] . (а.с.8) Відповідно до посмертного епікрізу виданого 23.08.2010 Білоцерківським онкологічним диспансером [PERSON] перебувала на обліку в онкодиспансері.(а.с.9) 09.12.2009 року складений заповіт [PERSON] (а.с.10, 86) З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] прийняли спадщину після померлої [PERSON] відповідно до поданих заяв.(а.с.75-78) Як вбачається з копії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання заповіту недійсним - було відмовлено в повному обсязі. Як зазначено у вказаному рішенні, ухвалою суду від 28.01.2019 залучено до участі у справі у якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] .(а.с.122-132) Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (частина перша статті 1257 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Як зазначено в п. 53 постанови Верховного Суду 10 квітня 2019 року № 463/5896/14-ц, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 17 листопада 2021 року № 680/289/18: «Апеляційний суд з урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2019 року в справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) та постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 686/1804/17, правильно відмовив у задоволенні позову [PERSON] через неналежний спосіб захисту своїх прав». Крім того в постанові від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину, також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Крім того, відповідно до змісту статей 51,175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст.51 ЦПК України та з урахуванням ч.5 ст.12 ЦПК України роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача. Судом було роз`яснено учасникам процесу право на залучення співвідповідачів. У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляд справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або про залучення співвідповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. За змістом ст.51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Отже, як вбачається з рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2019 року(а.с.106) в справі №357/11438/18 у якості співвідповідачів були залучені [PERSON] та [PERSON] , як правонаступники [PERSON] , який прийняв спадщину після [PERSON] згідно заяви про прийняття спадщини (а.с.77) і був зазначений спадкоємцем за заповітом, встановлення нікчемності якого є предметом спору в даній справі (а.с.86) Таким чином, не залучення в якості співвідповідачів правонаступників [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] є самостійною підставою для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed