Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивачі звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , треті особи комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський», Одеська міська рада, у якому просили: усунути [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перешкоди в користування квартирою [ADDRESS] шляхом демонтажу (знесення) всіх перешкод (стіни, двері та інше) в забудованому проході (арці) № 1 житлового будинку [ADDRESS] та збільшити ширину проходу до нормованої ширини у коридорі загального користування (сходова клітина) XI у 2-й парадній на 1-му поверсі житлового будинку [ADDRESS] шляхом демонтажу (знесення) всіх перешкод (стіни, двері та інше) за рахунок [PERSON] або з компенсацією з неї відповідних витрат особі, яка їх понесла; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод під час демонтажу (знесення) всіх перешкод в забудованому проході (арці) та збільшенні ширини проходу; визнати недійсним Свідоцтво про право власності [NUMBER] від 10.05.2007 року, яке видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім`я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивачі, як і відповідачка є власниками квартир у будинку [ADDRESS] , які розміщені в одній сходовій клітині.Відповідачка без будь-яких дозвільних документів провела реконструкцію своєї кватири [ADDRESS] , добудувала стіни та окремий вихід зі своєї квартири на провулок Сільськогосподарський шляхом захоплення проходу (арки) та коридору загального користування (сходову клітину) в житловому будинку [ADDRESS] . Такі дії відповідачки, на думку позивачів, створюють перешкоди на шляхах евакуації, в тому числі звужують їх ширину до 0.85 метрів та збільшують довжину з 8-ми до 40-ка метрів, що є порушенням вимог нормативно-правових актів в частині пожежної безпеки та забезпечення евакуації людей на випадок виникнення пожежі. Особисто [PERSON] позбавлений можливості виходу зі своєї квартири через сходову клітину та арку безпосередньо на провулок Сільськогосподарський, які є місцями загального користування всіх співвласників житлового будинку, через реконструкцію [PERSON] своєї квартири [ADDRESS] . До того ж, за наявними даними [PERSON] не зверталася до уповноважених органів для отримання дозволу на виготовлення проекту реконструкції квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07.06.2022 року по справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого засідання на 14.07.2021 року. 01.07.2021 року судом відмовлено у задоволенні заяви про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. 01.07.2021 року до суду надійшов відзив в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що спірна реконструкція будинку проведена [PERSON] з дотримання усіх необхідних вимог та вона отримала свідоцтво про право власності на квартиру, в технічному паспорті якої спірне приміщення зазначено як підсобне; самий спірний арочний під`їзд за своїми технічними характеристиками не дозволяє використовувати його для проїзду пожежної техніки та уже тривалий час використовувався як гараж; жодних претензій з боку контролюючих органів до відповідача щодо реконструкції своєї квартири не висловлено. 14.07.2021 року підготовче засідання відкладене на 12.08.2021 року. 05.08.2021 року до суду надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивачі просять: визнати недійсним Свідоцтво про право власності [NUMBER] від 10.05.2007 року, яке видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім`я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та яке перебуває у її власності на підставі Свідоцтва про право власності [NUMBER] від 10.05.2007 року, яке видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , прохід (арку) № 1 житлового будинку [ADDRESS] (відповідно до малюнку № 4 (прохід (арка) №1) на сторінці 13 висновку судового експерта Клівак О.В. № ED-2401-1-1515.20 від 29.05.2020 року), який також позначений в технічному паспорті [PERSON] від 08.05.2006 року, який виготовлений КП «ОМБТІ та РОН», приміщенням 11 площею 21.1 кв. м. та прохід у коридорі загального користування (сходова клітина) XI у 2-й парадній на 1-му поверсі житлового будинку [ADDRESS] ; демонтувати (знести) всі перешкоди (стіни, двері та інше) в забудованому проході (арці) № 1 житлового будинку [ADDRESS] (відповідно до малюнку № 4 (прохід (арка) №1) на сторінці 13 висновку судового експерта Клівак О.В. № ED-2401-1-1515.20 від 29.05.2020 року) та збільшити ширину проходу до нормованої ширини у коридорі загального користування (сходова клітина) XI у 2-й парадній на 1-му поверсі житлового будинку [ADDRESS] шляхом демонтажу (знесення) всіх перешкод (стіни, двері та інше) (відповідно до малюнку № 4 (сходова клітина XI) на сторінці 13 висновку судового експерта Клівак О.В. № ED-2401-1-1515.20 від 29.05.2020 року) за рахунок [PERSON] або з компенсацією з неї відповідних витрат особі, яка їх понесла; вирішити питання щодо розподіл судових витрат. 12.08.2021 року судом прийнято заяву про зміну предмету позову та оголошено перерву до 20.10.2021 року. 20.10.2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24.11.2021 року. 24.11.2021 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 18.01.2022 року. 18.01.2022 року у зв`язку з наданням представнику відповідача часу для подання доказів по справі, оголошено перерву до 09.03.2022 року. 09.03.2022 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 13.04.2022 року. 13.04.2022 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 07.06.2022 року. 07.06.2022 року до суду від представника відповідача надійшла заява про застосування позовної давності у зв`язку з тим, що спірна реконструкція була проведена в 2007 році, про що позивачам було відомо. У судовому засіданні 07.06.2022 року представник позивачів [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, викликані. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15.05.1996 року. Фактично квартира розташована на 3-му поверсі вказаного житлового будинку. [PERSON] є власником частини квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою № 256577984 від 14.05.2021 року. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою № 256578012 від 14.05.2021 року. Відповідач по справі - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 10.04.2007 року та актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 30.03.2007 року. Квартира відповідачки знаходиться на першому поверсі вказаного житлового будинку. Позивачі посилаються на те, що [PERSON] без будь-яких дозвільних документів провела реконструкцію своєї кватири [ADDRESS] , добудувала стіни та окремий вихід зі своєї квартири на провулок Сільськогосподарський шляхом захоплення проходу (арки) та коридору загального користування (сходову клітину) в житловому будинку [ADDRESS] , що призвело до створення перешкод на шляху евакуації інших мешканців будинку, в тому числі звужило ширину шляху до 0.85 метрів та збільшило довжину шляху з 8-ми до 40-ка метрів. На підтвердження чого позивачами надано висновок судового експерта Клівак О.В. № ЕО-2401-1-1515.20 від 29.05.2020 року та акт Приморського відділу Головного управління державної служби України з Надзвичайних ситуацій в Одеській області № 212 від 23.22.2020 року. Крім того, як зазначають позивачі, відповідно до листа 01-15/246п від 16.04.2021 року Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради повідомив, що за інформацією архіву та відділу загального листування будь-яких даних щодо видачі містобудівних умов та обмежень на проектування об`єкту будівництва, а саме на проектування реконструкції квартири [ADDRESS] не значиться. Згідно з листом ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій в Одеській області № 6001.2-2127/6017/2 від 15.04.2021 року у ГУ відсутня інформація щодо отримання дозвільних документів на перекриття арки для особистого користування реконструйованої квартири [ADDRESS] . Відповідно до листа КП «Одеське міське проектно-виробниче бюро Архітектури та містобудування» ОМР № 680 вих. від 16.04.2021 року [PERSON] не зверталася для отримання дозволу на виготовлення проекту реконструкції квартири [ADDRESS] . Згідно з листом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю ОМР № 01- 10/52-3Г від 16.04.2021 року у них відсутній запис щодо реєстрації № 118 від 05.04.2007 року акту державної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 30.03.2007 року. Крім того, особисто позивач [PERSON] позбавлений можливості виходу зі своєї квартири через сходову клітину та арку безпосередньо на провулок Сільськогосподарський, які є місцями загального користування всіх співвласників житлового будинку, через вказану реконструкцію [PERSON] своєї квартири [ADDRESS] . При цьому, з матеріалів справи вбачається, що згідно із договорами купівлі-продажу від 01.08.2005 року №15602 га №15601 [PERSON] набула право власності квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с. 119-120). Розпорядженням Приморської районної адміністрації №2321 від 19.06.2006 року було призначено державну приймальну комісію про прийняття в експлуатацію закінченого реконструкцією об`єктів квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , з об`єднанням в одну самостійну квартиру (а.с. 121). Актом державної приймальної комісію про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 30.03.2007 було затверджено прийняття в експлуатацію квартири, утвореної у наслідок реконструкції квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с. 122-125). Вказаний акт підписаний, у тому числі, представником органу державного пожежного нагляду. 10.05.2007 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради па підставі Розпорядження Приморської районної адміністрації №658 від 04.04.2007 року [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , яка відображена у технічному паспорті від 18.05.2006 року (а.с.129). З технічного паспорта № [NUMBER] , виготовленого 18.05.2006 року та перевіреного КП «ОМБТІ та РОН» 29.02.2008 року вбачається, що спірний арочний прохід до внутрішнього двору, є, відповідно, підсобним приміщення площею 21.1 м.кв., та входить до складу квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності (а.с. 126-128). Крім того, згідно листа Державного департаменту пожежної безпеки №36/4/х-374 від 13.10.2009 року органами державного пожежного нагляду Одеської обл. 26.06.2006 року за №793 [PERSON] погоджено проектне рішення. У листі, також, зазначено, що орган державного пожежного нагляду повідомлений про розпорядження Приморської районної адміністрації 658 від 04.04.2007 року на підставі якого 10.05.2007 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . Додаткового у листі зазначено, що при погодженні технічного заключення порушення протипожежних вимог будівельних норм не виявлено. До того ж зазначено, що Головним управлінням МНС України в Одеській області перевіркою з виходом на місце встановлено, що вхід у двір трьох поверхового житлового будинку [ADDRESS] здійснювався через два арочних проїзди, розташованих один від другого на відстані 17 метрів з габаритами 2.7х4 метри, архітектурне рішення яких не дає можливості для проїзду пожежної техніки, а також малогабаритних автомобілів у зв`язку з неможливістю проведення маневрування у внутрішньому дворі за рахунок малої площі (а.с. 131-132). Такі ж дані зазначені у листі Управління з питань наглядово-профілактичної діяльності УМНС України в Одеській області №ш-185/12-3 від 12.10.2007 року (а.с. 133). Отже, суд вважає, що проведена до 2007 року реконструкція квартир із перекриттям 2-го в`їзду (проходу) до внутрішнього двору була вчинена без порушення протипожежних вимог та будівельних норм, а відтак не може створювати позивачам перешкоди в користуванні належними їм квартирами у вказаному будинку Крім того, суд звертає увагу на те, що 24.11.2020 року Приморським районним відділом у м. Одесі ГУДС України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, у відношенні КП ЖКС «Фонтанський», було складено припис №91 у якому було зазначено про необхідність звільнити забудований 2-й в`їзд (прохід) до внутрішнього двору зі сторони [ADDRESS] шляхом влаштування стіни квартири [ADDRESS] у ІІ парадній житлового будинку або представити дозвільні документи; довести (виконати) зменшену ширину проходу до нормальної ширини у 1 парадній на 1-му поверсі кв. [ADDRESS] , які влаштовані в коридорі загального користування або представити дозвільні документи (а.с. 141-143). Цей припис став підставою для звернення КП ЖКС «Фонтанський» до суду із аналогічним позовом до [PERSON] (справа №522/2625/21), який був залишений без розгляду ухвалою суду від 26.05.2021 року (а.с. 117-118) з підстав надання відповідачем відповідних правовстановлюючих документів на квартиру, що не заперечено позивачами. Щодо вимог про демонтування та збільшення проходу, то суд зазначає, що застосування до спірних правовідносин cт. 376 ЦК України є необгрунтованим у зв`язку з наявністю у відповідачки правовстановлюючих документів на реконструйовану квартиру. Аналогічний висновок викладено у Постанові Верховного Суду по справі №295/4154/18 від 12.11.2021 року. Крім того, суд вважає, що вимоги сусідів про знесення чи демонтаж наслідків реконструкції будівлі є неправомірними за умови відсутності з боку органів державного контролю будь-яких зауважень щодо такої реконструкції. Аналогічний висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 10.02.2021 року по справі № 463/2181/17, за яким, «приймаючи до уваги доводи скаржника (відповідача) про те, що право на звернення до суду із позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю, у разі неусунення вимог припису про усунення порушень. Знесення самочинного об`єкта нерухомості є крайнім заходом і можливе лише тоді, коли виконано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень. Жодним органом контролю за результатами розгляду численних скарг позивача не було виявлено жодних порушень при здійсненні реконструкції приміщень, належних відповідачу, зокрема при встановленні вентиляційної системи, жодні заходи реагування не вживалися, жодна особа до відповідальності не притягувалася». Також, оскільки свідоцтво про право власності було отримано [PERSON] на підставі відповідних дозволів компетентних органів, жодний орган державного нагляду не заявляє претензій до [PERSON] щодо зазначеної реконструкції, то і відсутні підстави для скасування цього свідоцтва та припинення права власності. Щодо вимог про витребування майна із чужого незаконного володіння, то суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої статті 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За правилами ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Отже особа, яка ставить питання про витребування майна на свою користь на цій правовій підставі, повинна в першу чергу довести наявність у неї права власності на спірне майно. Такі ж права має і користувач майна, який здійснює свої права на законних підставах. За правилами ст. 396 ЦК України (про захист речових прав на чуже майно) встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу (про захист права власності). Застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Із матеріалів справи вбачається, що станом на 18.05.2006 року (дата виготовлення технічного паспорту) прохід арки вже не існував, а був частиною квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності та побудована у наслідок узгодженої реконструкції квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . Відповідно до статті 328 ПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. За змістом частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене майно (житловий будинок, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації, а якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному тлумаченні із нормами статей 177-179, 182 ЦК України, частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. Зважаючи на те, що прохід арки, станом на момент його витребування з володіння відповідачки, не існує та те, що новостворене майно (квартира, частиною якої є приміщення площею 21.1. кв.м., на місці якого раніше був прохід арки), що належить на праві власності [PERSON] , за своїми технічними характеристиками та правовим статусом істотно відрізняється від «проходу арки», який позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння, то правові підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Аналогічною є ситуація із коридором загального користування, оскільки позивач вважає, що у наслідок реконструкції його ширину було зменшено за рахунок збільшення площі квартири відповідачки. До аналогічних висновків прийшов Верховний суд у Постанові від 17.07.2019 року по справі №2-77/11. Крім того, згідно із ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Згідно із позовом, співпозивачі просять суд витребувати прохід арки, який на переконання суду не є ані «річчю» у розумінні ст. 179 ЦК України, ані «приміщенням» у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», оскільки був лише архітектурним вирішенням щодо організації виходу із внутрішнього двору будинку по земельній ділянці, вимогу про витребування якої позивачі не заявляють. Таким чином, об`єктом віндикаційного позову може бути лише певна індивідуально визначена річ, що збереглася в натурі, оскільки змістом такого позову є саме вимога про відновлення володіння річчю, а не заміна її іншою. Оскільки проходу арки вже не існує, а частина коридору загального користування, як вважають позивачі, зайнята приміщеннями квартири відповідачки, майнові інтереси позивачів не можуть бути захищені шляхом задоволення віндикаційного позову. До аналогічних висновків прийшов Верховний суд у постанові по справі № 360/1742/18 від 17.03.2021 року. Крім того, суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував увагу на неможливості одночасного пред`явлення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння (оскільки віндикація - це позов неволодіючого власника до володіючого не власника (ст. 387 Цивільного кодексу України)) і про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном (оскільки негаторний позов - це позов про захист права власності від порушень, не пов`язаний із позбавленням володіння (ст. 391 Цивільного кодексу України)), зокрема цей висновок сформовано у постанові Верховного Суду № 910/19865/17 від 21.08.2018 року. В даному випадку до [PERSON] було заявлено, у тому числі, вимогу про витребування майна (віндикаційний позов). Враховуючи вищезазначену позицію Верховного суду та сам по собі факт заявлення позивачами віндикаційної вимоги до відповідачки, то це є самостійною підставою для відмови у задоволенні негаторної вимоги щодо усунення перешкод та демонтажу, оскільки позивачі заявленням віндикаційної вимоги визнають, що саме [PERSON] володіє спірним майном. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18) зробила висновок про те, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.? Із зазначених вище підстав підлягають залишенню без задоволення вимоги позивачів про визнання недійсним свідоцтва про право власності відповідачки та припинення її права власності. За таких обставин, суд доходить висновку про необгрунтованість даного позову та залишає його без задоволення. Враховуючи відмову у задоволенні позову, суд вважає застосування строку позовної давності безпідставним.

Outcome: dismissed