Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.03.2022 звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3000 грн, щомісячно, що підлягають індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з дня звернення до суду й до досягнення нею повноліття. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 28 жовтня 2009 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Турською сільською радою Ратнівського району Волинської області за актовим записом № 11. Під час шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON] ,яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. З серпня 2021 року вона з дитиною проживають окремо від відповідача, який належної матеріальної допомоги на отриманння доньки в добровільному порядку не надає. Змушена звернутися з цим позовом , оскільки її матеріальний стан не дозволяє самостійно утримувати дитину та забезпечити їй належний рівень життя. Стверджує, що відповідач на даний час офіційно непрацевлаштований, але вівн постійно виїжджає на заробітки за межі України , де отримує стабільні доходи, має задовільний стан здоров`я, інших дітей на утриманні немає, а тому спроможний сплачувати аліменти в розмірі , більшому від мінімально визначеного законом. Позивачка просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини своєї неявки, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, що підтверджено даними Укрпошти " Трекінг" ( штрихкод 4410109035694). За таких встановлених обставин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сторони по справі перебувають у шлюбі з 28 жовтня 2009 року, який зареєстрований Турською сільською радою Ратнівського району Волинської області за актовим записом № 11, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 3). Відповідно до копії свідоцтва про народження серій [NUMBER] , виданого 23 вересня 2010 року , актовий запис № 15, Турською сільською радою Ратнівського району Волинської області, [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є позивачка та відповідач ( а.с. 4). Дитина проживає з позивачкою [PERSON] у [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 308 від 23.03.2022 Заболоттівської селищної ради Ковельського району Волинської області ( а.с. 5). За нормами ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч.1 ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отже,відповідач як батько [PERSON] зобов`язаний брати участь у вихованні доньки [PERSON] та утриманні її поряд з позивачкою. За нормами ч.3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ст.7\~Закону України\~"Про\~Державний бюджет\~України на\~2022\~рік" у 2022 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить : з 01 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. З матеріалів справи вбачається, що відповідач виїжджає на заробітки за межі України , що ним не спростовано . Крім того, відповідач не скористався правом надати відзив на позов, тобто спростувати доводи позивачки. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на її утримання. При цьому, на позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягає стягненню. На відповідача покладається обов`язок довести відсутність можливості надати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інших відомостей щодо працевлаштування та середньомісячного заробітку (доходу) відповідача позивачем суду не надано. Із долучених до позовної заяви документів вбачається, що неповнолітня донька проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Одночасно з цим, відповідачем не було надано жодних доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей, батьків, чи докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання його малолітньої дитини. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Як передбачено ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши письмові докази у справі, суд вважає доведеною обставину щодо потреби неповнолітньої дитини в матеріальній допомозі батька, а тому, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років до 18 років, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на суму 2000 грн, оскільки позивачка позовні вимоги мотивує , що кожен із батьків зобов`язаний забезпечити половину прожиткового мінімуму і одночасно зазначає стягнути аліменти в розмірі, більшому від мінімально визначеного законом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З даною позовною заявою позивач звернулася 25.03.2022 року , отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: partial