Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивачки [PERSON] - адвокат Сопронюк Г.М. подав до суду позовну заяву до Радехівської міської ради Львівської області (відповідач), у якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт вступу [PERSON] у володіння та управління спадковим майном після смерті спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) площею 2,45 га, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, згідно сертифіката на право приватної власності на землю серії ЛВ №13-137809, виданого Нововитківською сільською радаю Радехівського району Львівської області 22.08.2001 року, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивачки покликається на те, зокрема, що [INFO] померла мама позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка розміром 2,45 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території Нововитківської сільської ради. Остання заповіту не залишала, отже спадкування відбулося за законом. Позивачка вступила в управління спадковим майном, оскільки проживала з [PERSON] до дня її смерті за однією адресою. При зверненні до нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки сертифікат на право приватної власності на землю виданий після смерті [PERSON] . Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Заяви та клопотання учасників справи Представником позивачки на розгляд суду подано клопотання: про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 24); про відкладення розгляду справи (а.с.34, 38); про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника (а.с. 49); про долучення документів до матеріалів справи (а.с. 55); про збільшення позовних вимог (а.с. 54). Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення (а.с.32, 52). Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 04.01.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці час для усунення недоліків (а.с.2-3). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.26-27). Ухвалою суду від 11.02.2022 відкладено підготовче засідання(а.с.35). Судове засідання, призначене на 09.03.2022, не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді(а.с.43). Ухвалою суду від 23 березня 2022 року справу призначено до підготовчого засідання на 14.04.2022(а.с.44). Ухвалою суду від 14.04.2022 відкладено підготовче засідання(а.с.47). Ухвалою суду від 12.05.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 09.06.2022(а.с.50). Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (видане повторно) від 22.04.2021 серії [NUMBER] (а.с.11). [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 04.08.1973 (а.с.12). Згідно свідоцтва про смерть (видане повторно) від 22.04.2021, [PERSON] померла [INFO] у с. Новий Витків Радехівського району Львівської області (а.с.10). Відповідно до Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №13-137809 від 22.08.2001, [PERSON] на підставі рішення Нововитківської сільської ради Ради народних депутатів від 16.02.2001, передається у власність земельна ділянка площею 2.45 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Нововитківської сільської ради. Сертифікат зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №420 (а.с.13). Відповідно до довідки виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована і проживала по [ADDRESS] . Разом з нею без реєстрації проживала дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с.15). 26.05.2021 Радехівською ДНК відмовлено [PERSON] у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті спадкодавця(а.с.14). Згідно відомостей, зазначених у витязі зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , інформація про заведення спадкової справи відсутня(а.с.41). Витягом з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 26.05.2021 встановлено, що [PERSON] належить сертифікат серії ЛВ №13-137809 від 02.08.2001(а.с.16). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами ЦК УРСР та ЦК України. Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] померла [INFO] у с. Новий Витків Радехівського району Львівської області. За життя і до смерті вона постійно проживала за вказаною адресою. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Водночас, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання позивачки [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] на час смерті останньої повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, які відповідають критеріям належності і допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту постійного спільного проживання позивачки з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] . Встановлення зазначеного факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в одержанні нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] . Також, судом встановлено, що [PERSON] на день смерті належало право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Нововитківської сільської ради розміром 2.45 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, про що їй видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №13-137809 від 22.08.2001. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила. Після її смерті відкрилась спадщина на зазначену земельну ділянку. Спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , яка спільно проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Суд зауважує, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала разом із нею на час відкриття спадщини та не заявляла відмови від цієї спадщини. Позивачка позбавлена можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну ділянку у порядку спадкування за законом) не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved