Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

в позові вказано, що у період з 19.10.2013 року по 19.11.2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі який було розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду 17.10.2018 року, що набрало законної сили 19.11.2018 року. У шлюбі у сторін 08.03.2014 року народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу дітей було залишено проживати із матір`ю - позивачкою [PERSON] . Судовим наказом від 25.09.2018 року Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2018 року у справі №344/14136/18 було вирішено стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей по 779,50 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. З 17.10.2019 року зазначений судовий наказ про стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні у Тисменицькому РВ ДВС (ВП №60332002). У зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті аліментів постановою державного виконавця від 30.09.2020 року на відповідача було накладено штраф відповідно до ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до розрахунку заборгованості боржника у ВП №60332002 вих.№196 від 05.10.2021 року, виконаного старшим державним виконавцем Шаманським П.С. розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів по зазначеному судовому наказу становила: у період з січня 2019 року по грудень 2019 року - 24021,20 грн; у період з січня 2020 року по грудень 2020 року - 8852,00 грн; у період з січня 2020 року по липень 2021 року - 16880 грн. Розрахунковий розмір пені за прострочення сплати аліментів по судовому наказу від 25.09.2018 у справі №344/14136/18 становить 16900,94 грн., у т.ч.: за прострочення сплати аліментів у період з січня 2019 року по грудень 2019 року - 7 331,29 грн; за прострочення сплати аліментів у період з січня 2020 року по грудень 2020 року - 4456,60 грн; за прострочення сплати аліментів у період з січня 2020 року по липень 2021 року - 5113,05 грн. Позивачка просить стягнути із відповідача на користь позивача 16900,94 грн. пені за прострочення сплати аліментів. Позивач в судовому засіданні 23.02.2022 підтримала вимоги позовної заяви, надала пояснення про те, що відповідач довго не платив аліменти на двох дітей. Представник позивачки в судовому засіданні 23.02.2022 вказав, що діти проживають з позивачкою. Відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей по 779,50 грн. на кожну дитину. Розрахунок заборгованості виконано державним виконавцем. Виконавче провадження відкрито 17.10.2019 року. Розмір пені відповідає 100% заборгованості по аліментах в певні періоди. Згідно ст.196 СК України пеня відповідає заборгованості на час виникнення заборгованості по аліментах, а не на час звернення до суду. Розрахунку відповідача на розрахунок сторони позивача немає. Боржник знав про виконавче провадження, оскільки платив 2000 грн. Виконавче провадження відкрито 17.10.2019. Судовий наказ від 25.09.2018 і тому в січні борг 7000 грн. 11.01.2020 відкрито за місцем роботи боржника. Провадження повторно не відкривалось, а було передано. Представник відповідача в судовому засіданні 23.02.2022 вимоги позовної заяви заперечив, зазначив, що відповідач був працевлаштований і працював у лікарні. Провадження було наказне і не знав про судовий наказ. Відповідач не знав про обов`язок щодо сплати аліментів. Пеня не може бути більша суми зобов`язання. Виконавче провадження відкрито в Тисмениці, а потім направлено в Івано-Франківськ. Борг виник на час відкриття виконавчого провадження та передачі з Тисмениці до Івано-Франківська. Через 1 рік і 1 місяць судовий наказ пред`явлено до виконання. Відповідач не знав про судовий наказ. Рік судовий наказ не пред`являвся до виконання. Коли позивач пред`явила судовий наказ до виконання, тоді й отримала аліменти. Потім відповідач заплатив 8000 грн., 42299 грн. На грудень 2021 заборгованість 6100 грн. Позов обґрунтований тільки частково. Просив про оголошення перерви судового засідання для надання розрахунку. 17.05.2022 представник відповідача подав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. 01.11.2021 стороною позивача на запит отримано інформацію про виконавче провадження №60332002 відкритого на виконання судового наказу від 25.09.2018 №344/14136/18. Згідно розрахунку позивача пеня зі сплати аліментів становить 16900,94 грн., у т.ч.: за прострочення сплати аліментів у період з січня 2019 року по грудень 2019 року - 7331,29 грн; за прострочення сплати аліментів у період з січня 2020 року по грудень 2020 року - 4456,60 грн; за прострочення сплати аліментів у період з січня 2021 року по липень 2021 року - 5113,05 грн. 25.09.2018 Івано-Франківським міським судом видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON] у розмірі по 779,50 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 07.09.2018. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.10.2018 шлюб сторін розірвано, малолітніх дітей залишено на проживання з матір`ю. Державним виконавцем Шаманським П.С. проведено розрахунок зі сплати аліментів станом на 01.10.2021. 05.04.2022 представник позивачки подав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. У заяві вказано, що у зв`язку із озвученим представником відповідача сумніву щодо обґрунтованості виконаного державним виконавцем розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, а також виконаного представником позивачки розрахунку заборгованості по пені 23.02.2022 року у підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву для уточнення позивачкою розміру позовних вимог по першому і другому періоду нарахування. Як вбачається із позовної заяви від 02.11.2021 року судовим наказом від 25.09.2018 року Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2018 року у справі №344/14136/18 було вирішено стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей. Разом із цим, вказаний судовий наказ було звернуто до примусового виконання позивачкою 17.10.2019 року. Розрахунок зі сплати аліментів, що виконаний державним виконавцем містить заборгованість по сплаті аліментів нараховану у період що передує 17.10.2019 року. Цей період також було включено стороною позивача до розрахунку пені. При цьому, умовою нарахування та стягнення пені за сплату аліментів згідно ст.196 СК України є наявність вини платника у виникненні боргу. Оскільки наказне провадження не передбачає участі боржника, а також у зв`язку із тим, що вказаний судовий наказ було звернуто до примусового виконання позивачкою 17.10.2019 року, відсутні підстави вважати наявною вину відповідача у виникненні простроченої заборгованості зі сплати аліментів у період з 25.09.2018 року по 17.10.2019 року. Відтак за наведених обставин відсутні підстави для нарахування і включення до позову вимог про стягнення пені за вказаний період. Відтак, заявлена сума пені за перший період нарахування (січень-грудень 2019 року) має бути скорегована шляхом зміни періоду нарахування у сторону його скорочення з січення-грудня 2019 року на листопад-грудень 2019 року, бази нарахування пені у сторону її зменшення з 24021,20 грн. на 3177,00 грн. та відповідно результату нарахування з 7331,29 грн. на 1061,19 грн. Окрім того, як зауважив представник відповідача у судовому засіданні 23.02.2022 року, розрахунок заборгованості вих.№196 від 05.10.2021 року виконаного державним виконавцем містить суму 9356,24 грн. у періоді нарахування вересень 2020 року, природа якої підлягає з`ясуванню. За інформацією державного виконавця Шаманського П.С. у ВП №60332002 вказана сума включає 2318,00 грн. нарахованої заборгованості по сплаті аліментів за вересень 2020 року, а також 7038,24 грн. накладеного державним виконавцем штрафу постановою від 30.09.2020 року відповідно до ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Разом із цим, базою для розрахунку пені згідно ст.196 СК України є виключно сума боргу по аліментам і не вона повинна включати штрафи, накладені державним виконавцем за прострочення сплати аліментів. З цих підстав заявлена сума пені за другий період нарахування (січень-серпень 2020 року) не повинна включати вказаної суми штрафу 7038,24, а може лише включати суму боргу по пені 2318,00. Однак, із аналізу позовної заяви, наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості сплаті аліментів, розрахунку по пені вбачається, що у вересні 2020 року прострочена заборгованість по пені була боржником погашена, відтак вказаний період не підлягав включенню до розрахунку пені. З цих підстав нарахована і заявлена до стягнення сума пені 4456,60 грн. за другий період (січень-серпень 2020 року) не включає суму боргу за вересень 2020 року і не підлягає коригуванню. Отже, коригуванню у сторону зменшення підлягає нарахована і заявлена до стягнення сума пені лише за перший період нарахування і, відповідно, загальна сума позовних вимог. Представник позивачки просив позовні вимоги за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів вважати зменшеними із 16900,94 грн. до 10630,84 грн. і викладені у наступній редакції: за період з листопада 2019 року по грудень 2019 року 1061,19 грн.; з січня 2020 року по серпень 2020 року 4456,60 грн.; з січня 2021 року по липень 2021 року 5113,05 грн. Копія вказаної заяви разом з додатками, в тому числі і розрахунок пені за прострочення сплати аліментів у новій редакції, були направлені стороною позивача відповідачу. Згідно постанови від 30.09.2020 державного виконавця у виконавчому провадженні №60332002 відкритого на виконання судового наказу від 25.09.2018 №344/14136/18, за наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік накладено на боржника штраф у розмірі 7038,24 грн. Згідно нового розрахунку пені зі сплати аліментів до заяви від 01.04.2022 загальна сума пені становить 10630,84 грн.: за період з листопада 2019 року по грудень 2019 року 1061,19 грн.; з січня 2020 року по серпень 2020 року 4456,60 грн.; з січня 2021 року по липень 2021 року 5113,05 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. Державним виконавцем Шаманським П.С. проведено розрахунок зі сплати аліментів станом на 31.12.2021 та станом на 01.04.2022. Положеннями ст.196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. В п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 ,,Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. В ч.1 ст.12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч.3 ст.12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч.1 ст.13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч.5 ст.81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч.7 ст.81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Сторона позивача зменшивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 10630,84 грн.: за період з листопада 2019 року по грудень 2019 року 1061,19 грн.; з січня 2020 року по серпень 2020 року 4456,60 грн.; з січня 2021 року по липень 2021 року 5113,05 грн. Копія заяви про зменшення розміру позовних вимог разом з додатками, в тому числі і розрахунок пені за прострочення сплати аліментів у новій редакції, були направлені стороною позивача відповідачу. Будь-яких доказів, які б спростовували наведену стороною позивача суму пені за прострочення сплати аліментів відповідачем та його представником суду не надано. Розрахунку в заперечення розрахунку позивача пені за прострочення сплати аліментів відповідачем та його представником не подано. В судовому засіданні 23.02.2022 представник відповідача вказав, що позов обґрунтований частково та просив про оголошення перерви судового засідання для надання розрахунку. 17.05.2022 представник відповідача подав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Отже, зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути вказану суму 10630,84 грн.: за період з листопада 2019 року по грудень 2019 року 1061,19 грн.; з січня 2020 року по серпень 2020 року 4456,60 грн.; з січня 2021 року по липень 2021 року 5113,05 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 908 грн. 00 коп. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved