Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

29.10.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання їхнього повнолітнього сина [PERSON] до закінчення ним навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем, який було розірвано 23.01.2007 року, вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу з [PERSON] стягувалися аліменти та утримання дитини, але 21.10.2021 року стягнення аліментів було припинено у зв`язку з досягненням сином повноліття. На даний час їхній повнолітній син навчається у Військовому інституті Київського національного університету ім.Тараса Шевченка та є курсантом першого курсу денної форми навчання. Син перебуває на утриманні позивачки, але у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а лише її доходів не достатньо для його утримання. Відповідач зараз ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на заводі ТОВ «ПК «Пожмашина» в смт Ладані Прилуцького району Чернігівської області та має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини до закінчення ним навчання. У судове засідання позивачка не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та завчасно (а.п.21). Відповідач в судове засідання також не з`явився, але завчасно подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав частково та просив суд стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 15%, тобто 1/7 частину від його доходів (а.п.61), надавши суду копії документів на підтвердження можливості сплати ним аліментів аліментів на утримання повнолітнього сина саме у такому розмірі (а.п.25-59). Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з позовної заяви та не оспорюється відповідачем, сторони по справі перебували в юридичному шлюбі, що 23.01.2007 року був розірваний, від якого вони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії витягу з єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №7426-1621414-2018 від 15.05.2018 року, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , з 24.03.2015 року (а.п.5). Згідно з копією довідки №2654 від 28.08.2021 року, виданої Військовим інститутом Київського національного університету ім.Тараса Шевченка, [PERSON] дійсно навчається в даному ВУЗі, є курсантом першого курсу денної форми навчання, терміном навчання з серпня 2021 року по серпень 2025 року (а.п.6). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 16.02.2018 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.п.29). Відповідно до копії довідки №573 від 25.05.2022 року, виданої Ладанською селищною радою Прилуцького району Чернігівської області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: дружина - [PERSON] , їхня спільна дочка - [PERSON] , [INFO] (а.п.36), дочка дружини - [PERSON] , [INFO] (а.п.35), син дружини - [PERSON] , [INFO] (а.п.34), що також підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи (а.п.30-32). Діти проживають разом з батьком-вітчимом та знаходяться на його утриманні (а.п.25). Як вбачається з копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 01.10.2018 року Прилуцькою райдержадміністрацією, мати - [PERSON] та батько - [PERSON] мають пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.п.39). Відповідно до довідки про доходи №96 від 25.05.2022 року, виданої ТОВ «ПК «Пожмашина», [PERSON] дійсно працює у даному товаристві начальником зміни та його заробітна плата за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року склала 57704,95 грн (а.п.40). З копій платіжних доручень вбачається, що відповідач регулярно сплачував позивачці аліменти на утримання їхнього сина [PERSON] , навіть після досягнення ним повноліття (а.п.41-60). Статтею 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та «Декларації прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За таких обставин, відповідно до вимог чинного законодавства суд визнає, що для прийняття рішення про часткове задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Так, суд встановив, що сторони являються батьками повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, тому вони зобов`язані матеріально утримувати її, відповідач офіційно працевлаштований, тому спроможний виплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їхнього сина до закінчення ним навчання та не заперечує проти їх сплати у розмірі саме 1/7 частини від своїх доходів, посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться ще три дитини, у зв`язку з чим його нова родина має статус багатодітної сім`ї, крім того, відповідач не припиняв допомагати сину матеріально навіть після досягнення ним повноліття, на підтвердження чого надав суду належні та допустимі докази, зважаючи на що позовні вимоги, на думку суду, підлягають частковому задоволенню у тому розмірі, про який просив у суду відповідач. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на те, що позов задоволено частково, зокрема лише на 57% від заявлених позивачкою вимог, то відповідно пропорційний розмір судового збору у розмірі 565,67 грн необхідно стягнути на користь держави з відповідача [PERSON] , а решта судового збору, тобто 43%, що становить 426,73 грн, компенсується у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного, ст.180-184, 199-200 СК України,

Outcome: partial