Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Вимоги позову обґрунтовано тим, що позивач є наймачем кв. [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON] . В квартирі зареєстровані сторони по справі, син позивача та неповнолітній онук, при цьому [PERSON] є колишньою дружиною сина, а [PERSON] - її донькою від першого шлюбу. Відповідачі після реєстрації жодного дня не проживали в зазначеній квартирі, квартирою не цікавляться, не допомагають в її утриманні та не оплачують житлово-комунальні послуги. Також зазначає, що рішенням суду від 13.08.2021 шлюб між її сином та [PERSON] розірвано. Оскільки з відповідачами стосунків не підтримують. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19.11.2021 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Ухвалою суду від 27.04.2022 постановлено здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з"явилась, до суду надала клопотання про проведення судового засідання за її відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи своєчасно сповіщені у встановленому законом порядку, а саме судовою повісткою, направленою рекомендованим листом за адресою місця реєстрації, також не подано відзив на позовну заяву. Суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Від представника третьої особи - Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації надійшло клопотання, в якому просять розглядати справу у відсутності представника третьої особи та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України за наявними в справі матеріалами та доказами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 10.08.1970 виконавчий комітет Київської міської Ради депутатів надав ордер №341804 серії «В» гр. [PERSON] на житлове приміщення - кв. [ADDRESS] на сім`ю у складі: [PERSON] ,дружини [PERSON] , сина [PERSON] та невістки [PERSON] . Згідно витягу з Розпорядження № 7 від 17.01.2013 про зміну договорів найму житлових приміщень громадян Деснянського району дозволено гр.. [PERSON] змінити договір найму трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] у зв`язку зі смертю чоловіка [PERSON] - власника особового рахунку (а.с.9) Як зазначено позивачем, відповідач [PERSON] є колишньою дружиною її сина [PERSON] , котрий є третьою особою у вказаній справі. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.08.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розрівано. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в спірній квартирі більше двох років, що підтверджується також Актом від 03.11.2021 про обстеження квартири на предмет проживання в ній відповідачів за участю засвідченими начальником ЖЕД - 303 [PERSON] . Відповідачі не несуть жодних обов`язків по утриманню житла за вказаною адресою. Як зазначає позивач, нею не чинились відповідачам перешкод в користуванні спірною квартирою, відповідачі після реєстрації не проживали в спірній квартирі. Відповідно ст. ст. 71-72 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім`ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно зі ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідачі не проживають у квартирі за місцем реєстрації та не мають наміру там проживати, оскільки проживають за іншою адресою, а отже є підстави для визнання їх такими, що втратили право користування кв. [ADDRESS] . Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved