Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець\~виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягненню безпідставно набутих коштів. Позивач зазначав, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис №15442, від 05.07.2021 р., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» суми заборгованості у розмірі 20810 грн. Приватний нотаріус, мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № UP7143254 від 30.01.2020 р., укладеним із ТОВ «Укрпозика». Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.03.2020 р. по 11.03.2020 р. Сума заборгованості за кредитним договором становить 20610 грн., за вчинення виконавчого напису 650 грн. 04.08.2021 р. ТОВ «Укрпозика» змінило назву на ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив». Вважає, що виконавчий напис № 15442 від 05.07.2021 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. про стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. З 22.02.2017 р. нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що впливають з кредитних відносин. Можливість вчинення виконавчого напису передбачається лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а наданий примірник відповідачем нотаріусу не був посвідчений нотаріально. Разом із тим, наданий нотаріусу примірник кредитного договору, укладений між ТОВ «Укрпозика» та позивачем містять лише зазначення інформації про сторони. Позивач зазначав, що ніколи в будь-який спосіб не отримував одноразовий ідентифікатор, яким ніби то, був підписаний кредитний договір, об?єктивних доказів того, що позивач отримав, а тим більше використав одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, позивачем не надано. Інформація з сайту ТОВ «Укрпозика» належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» пред?явило виконавчий напис № 15442 від 05.07.2021 р. для виконання до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О., на підставі якого приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 66817347 від 14.09.2021 р. До відповіді на адвокатський запит приватний виконавець Київської області Канцедал О.О. долучив копію платіжного доручення № 7223989 від 05.11.2021 р. у сумі 3237,03 грн., № 7303192 від 06.10.2021 р. у сумі 3249,82 грн., № 7392617 від 06.01.2022 р. у сумі 2049,10 грн., щодо перерахованих коштів на користь стягувача ТОВ «ЮК «Дія-Актив». Таким чином, згідно відповіді приватного виконавця на адвокатський запит від 25.01.2022 р., приватним виконавцем Київської області Канцедалом О.О. на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. № 15442 від 05.07.2021 р., на підставі якого відкрито виконавче провадження № 66817347, утримано з позивача 8535,95 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіди О.С., зареєстрований в реєстрі за № 15442 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості в розмірі 20810 грн. Стягнути з ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 8535,95 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Калінін С.К. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. В судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, рішення прийняти згідно до чинного законодавства. В судове засідання третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 14 січня 2022 року адвокатом Калініним С.К. було зроблено адвокатський запит до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. про надання інформації щодо розміру всіх стягнутих сум з боржника [PERSON] по ВП № 66817347 від 14.09.2021 р., та надати належним чином завірені копії: постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчого напису, кредитного договору за участі боржника (а.с. 14). Відповідно до відповіді на запит № 2661 від 26.01.2022 р., приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. розглянуто звернення адвоката Калініна С.К. та надано належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження а також копії платіжних доручень: № 7223989 від 05.11.2021 р. у сумі 3237,03 грн., № 7303192 від 06.12.2021 р. у сумі 3249,82 грн., № 7392617 від 06.01.2022 р. у сумі 2049,10 грн. щодо стягнення заборгованості з доходів боржника, та копії платіжних доручень: № 11865 від 09.11.2021 р. у сумі 2640,94 грн., № 15266 від 09.12.2021 р. у сумі 2954,38 грн., № 21179 від 18.01.2022 р. у сумі 1862,82 грн. щодо перерахованих коштів на користь стягувача ТОВ «ЮК «Дія-Актив» (а.с. 15, 19-23). 05 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15442, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , заборгованості за кредитним договором № UP 7143254 від 30.01.2020 р., який був укладений з ТОВ «Укрпозика», ідентифікаційний код 43024915, в розмірі 20160 грн. та 650 грн. плати за вчинення виконавчого напису, загальна сума, що підлягає стягненню 20810 грн. (а.с. 18). 04 серпня 2021 року ТОВ «Укрпозика» змінило свою назву на ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 28). 14 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66817347 з примусового виконання виконавчого напису № 15442, виданого 05.07.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Укрпозика» заборгованості в розмірі 20810 грн. (а.с. 29-30). Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У постанові від 10.04.2019 р. Верховний Суд по справі №201/11696/16-ц зазначив, що безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ст.88 закону «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа №310/9293/15ц від 23.01.2018 р.) зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу II Порядку). У постанові\~від 13\~жовтня 2021\~року справа\~№554/6777/17-ц\~Верховний Суд\~у складі\~колегії суддів\~Першої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду\~зазначає,\~що дійсно\~на сьогодні\~чинне законодавство\~України не\~зобов`язує нотаріуса\~викликати позичальника\~і з`ясовувати\~наявність чи\~відсутність його\~заперечень проти\~вимог позикодавця.\~Проте,\~право позичальника\~на захист\~його інтересів\~забезпечується шляхом\~направлення йому\~повідомлення про\~заборгованість та\~необхідність її\~погашення.\~Однак,\~враховуючи те,\~що нотаріальне\~провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному\~статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Позивач зазначав, що жодних нотаріально посвідчених угод з відповідачем не укладав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з частинами першою та другою\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З урахуванням змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання. Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним. Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Конструкція\~статті 1212 ЦК України, як і загалом норм\~глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Узагальнюючи викладене, можна дійти висновку про те, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Втім з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору від 30 січня 2020 року, що виключає можливість застосування\~ст.1212 ЦК України, тому суд вважає за можливе відмовити у частині стягнення безпідставно набутих коштів. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Крім того,

Outcome: partial