Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач зазначила про те, що з 18.06.2005 перебуває у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили подружні відносини та перебувають на стадії припинення шлюбу. Син залишився проживати з позивачем, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи від 11.01.2022 матері та сина. Дитина потребує постійного догляду, нормального харчування, одягу, а також інших витрат пов`язаних із забезпеченням рівня життя необхідного для її фізичного та розумового розвитку. Відповідач являється фізичною-особою підприємцем, щомісячно отримує великий дохід, а тому має змогу сплачувати аліменти на сина в сумі, що дасть змогу забезпечити йому достатній, той до якого він звик, рівень життя. Відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших утриманців не має. [PERSON] має добре матеріальне становище, зокрема, йому на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення (магазин від якого відповідач отримує дохід), за адресою: [ADDRESS] . площею 102, 8 кв. м., зареєстрована за [PERSON] 24.07.2020; нежитлове приміщення, за адресою: [ADDRESS] , площею 120 кв. м., на даний час право власності не внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, натомість тривалий час здається відповідачем в оренду; земельна ділянка площею 0,1403 га, кадастровий номер 0520684200:02:004:0184, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за відповідачем 11.02.2016; земельна ділянка, площею 0,2002 Га, кадастровий номер 0520684200:02:004:0157, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за відповідачем 07.05.2021. А також, наскільки відомо позивачу, відповідач отримує дохід в розмірі 24 000,00 грн. від передачі в оренду приміщення, площею 120 кв. м., за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи дохід відповідача, наявність в нього вищевказаного нерухомого майна, позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на дитину в розмірі 7 000,00 грн. щомісячно. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7 000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 03.02.2022 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 18.03.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1 500,00 гривень. 05.04.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просила відхилити відзив, оскільки доводи відзиву не спростовують підстави позову щодо заявленого розміру аліментів та фінансової можливості відповідачем їх сплачувати. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони по справі 18.06.2005 зареєстрували шлюб у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1023. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, та який проживає разом із матір`ю, згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи від 10.01.2022. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.08.2021 № 271974754 [PERSON] на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , площею 102, 8 кв. м., зареєстроване за [PERSON] 24.07.2020; земельна ділянка площею 0,1403 га, кадастровий номер 0520684200:02:004:0184, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] 11.02.2016; земельна ділянка, площею 0,2002 га, кадастровий номер 0520684200:02:004:0157, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] 07.05.2021. Згідно із попереднім договором оренди № 07 від 09.04.2021, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , сторони зобов`язались не пізніше 31.05.2021 укласти Договір оренди приміщення, яке знаходиться в жилому будинку на першому поверсі, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Доказів, що в подальшому було укладено Договір оренди приміщення суду не надано. Також, судом встановлено, що відповідач являється фізичною особою-підприємцем, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію та звичайні потреби дітей, особу платника аліментів, а також те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Окрім того, визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей до їх повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а неповнолітній син потребує такої допомоги. Отже суд, визначаючись щодо розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, зважаючи на реальні і розумні потреби в його матеріальному утриманні, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, враховуючи прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, вважає справедливим встановлення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн., враховуючи обов`язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину. При визначені розміру аліментів судом враховані всі обставини, передбачені ст.182 СК України, щодо яких сторонами надані належні та допустимі докази. Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до ч.2 ст.184 СК України. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в сумі 992,40 гривень. У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial