Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом, який уточнив, до [PERSON] про припинення стягнення з нього аліментів та стягнення з відповідача на його користь аліментів у розмірі 1/6 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що 1 липня 2020 року Самбірським міськрайонним судом винесено судовий наказ по справі № 452/1789/20, відповідно до якого вирішено стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі Ѕ частки із всіх видів заробітку (доходу) в користь [PERSON] на утримання трьох синів щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Позивач зазначає,\~що з\~березня 2021\~року син\~ [PERSON] \~переїхав проживати\~до свого\~нього,\~за місцем\~його фактичного\~проживання. Однак, державним виконавцем Самбірського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області надалі продовжується нарахування та стягнення аліментів в користь відповідача, в тому числі на утримання сина [PERSON] . Покликаючись на зазначені обставини, позивач просить звільнити його від аліментів за рішенням суду та стягнути їх з відповідача. [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи провести у його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин, про причин неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала.\~Суд вважає\~за можливим\~провести розгляд\~справи у\~відсутності відповідача\~на підставі\~наявних у\~справі доказів. З урахуванням положень ст. ст. 274-277 ЦПК України, розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2022 року постановлено провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 19 серпня 2003 року у Викотівській сільській раді Самбірського району Львівської області за актовим записом № 9. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 17 червня 2010 року Бісковицькою сільською радою Самбірського РУЮ Львівської області, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Із копії судового наказу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 1 липня 2020 року вбачається, що із [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ (однієї другої) частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 червня 2020 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Державним виконавцем Самбірського міськрайонного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Дичко І.А. 14 січня 2021 року відкрито виконавче провадження та проводилося стягнення згідно вище вказаного судового наказу, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 64144248. Син позивача і відповідача - [PERSON] з березня 2021 року переїхав проживати до свого батька [PERSON] , за місцем його фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 28 вересня 2021 року, складеного комісією в складі старости села [PERSON] , соціального інспектора Коритовської Г.М., сусідів [PERSON] , [PERSON] . Неповнолітній син [PERSON] фактично проживає з батьком без реєстрації, що стверджується довідкою виконавчого комітету Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 18 жовтня 2021 року, а також те, що в будинку в якому проживає неповнолітній син [PERSON] разом з батьком створені всі умови для його проживання та його належного розвитку та виховання. Державним виконавцем Самбірського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області надалі продовжується нарахування та стягнення аліментів в користь відповідача [PERSON] , в тому числі на утримання сина [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати (ст. 191 СК України). Згідно ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. У § 54 рішення ЄСПЛ від 7 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що позов заявлено обґрунтовано, а тому його необхідно задовольнити.

Outcome: approved