Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

ТОВ «Фінфорс» звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість за кредитним договором «1474052-А» від 29.06.2021р. в сумі 10975,00 грн, з яких: 5000,00 грн - борг за тілом кредиту, 5975,00 грн - нараховані проценти, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 29.06.2021р. між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства й на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС Лоун», розміщених у вільному доступі на веб-сайті товариства, було укладено зазначений кредитний договір в електронній формі про надання кредиту в розмірі 5000 грн, зобов`язання за яким відповідачкою своєчасно не виконані й що призвело до виникнення у неї вказаної суми кредитної заборгованості. В подальшому ТОВ «СС Лоун» за договором факторингу №40071779-118 від 01.09.2021р. відступило ТОВ «Фінфорс» як новому кредитору право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі, в тому числі й до [PERSON] , в зв`язку з чим позивачем на електронну адресу відповідачки було направлено відповідне повідомлення, але [PERSON] станом на 15.02.2022р. кредитну заборгованість не погасила. Позивач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надіслання судових документів на зазначені в заяві адреси електронної пошти (ч.6 ст.128 ЦПК України), що підтверджується довідками про доставку електронного листа, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, про причини неприбуття не повідомив, надіславши засобами електронного зв`язку заяву про розгляд справи без їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі й просить їх задовольнити з вищевказаних підстав; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з`явилась, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не подала. Тому, зі згоди представника позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС Лоун», Паспорту споживчого кредиту та згідно умов кредитного договору «1474052-А», укладеного 29 червня 2021 року між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] , ТОВ «СС Лоун» зобов`язувалося надати відповідачці на споживчі цілі на платіжну карту кредит в сумі 5000,00 грн строком по 28.07.2021р. з можливістю автопролонгації по 17.08.2021р. зі сплатою за користування кредитом процентів за акційною процентною ставкою в розмірі 0,01% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, реальною річною процентною ставкою за користування кредитом 3,84%, а відповідачка повинна була у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за його користуванням, неустойку (у разі її наявності). Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, вчинений в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з огляду на їх неоспорювання відповідачкою, письмова форма даного правочину дотримана, що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України. При цьому, на виконання вимог ч.1 ст.638\~ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 16.20.2020р. по справі №561/77/19 за схожих обставин (спір щодо законності видачі мікрокредитів по SMS). Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «СС Лоун» вищезазначені свої договірні зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши 29 червня 2021 року на банківську картку [PERSON] кошти в сумі 5000 грн, що підтверджується карткою рахунку за [NUMBER] , інформаційних документів ТОВ ФК «САН-РАЙЗ ФІНАНС». Натомість, [PERSON] свої договірні зобов`язання виконувала неналежним чином, кредит та проценти за його користуванням у відповідності до умов договору та графіку платежів не сплатила; неустойка їй не нараховувалась у зв`язку з дією карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19. Згідно наданого ТОВ «СС Лоун» розрахунку заборгованість [PERSON] по кредитному договору «1474052-А» від 29.06.2021р. складає: 10975,00 грн, з яких: 5000,00 грн - борг за тілом кредиту, 5975,00 грн - борг по процентах. Приписами ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.1 ст.516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі договору факторингу №40071779-118 від 01 вересня 2021 року, укладеного між ТОВ «Фінфорс» (Фактор) та ТОВ «СС Лоун» (Клієнт), ТОВ «СС Лоун» відступило ТОВ «Фінфорс» право грошової вимоги, строк зобов`язань за яким настав, до третіх осіб-боржників, перелік яких, підстави виникнення права грошової вимоги та її сума сформовані в Реєстрі боржників (Додаток №1 до договору факторингу), зокрема й до [PERSON] за кредитним договором «1474052-А» від 29.06.2021р. в сумі 10975,00 грн, про що повідомлено відповідачку на її електронну адресу, зазначену в кредитному договорі. ТОВ «СС Лоун» й ТОВ «Фінфорс» згідно правоустановлюючих документів зареєстровані та належать до фінансових установ з правом надання фінансових послуг (позики й факторингу, відповідно). Однак, [PERSON] після відступлення ТОВ «СС Лоун» до ТОВ «ФК «Фінфорс» права грошової вимоги за кредитним договором ніяких платежів первісному чи новому кредитору не сплачувала (ст.1082 ЦК України), в зв`язку з чим вона має перед позивачем непогашену заборгованість за кредитним договором «1474052-А» від 29.06.2021р. в сумі 10975,00 грн, з яких: 5000,00 грн - борг за тілом кредиту, 5975,00 грн - борг по процентах, що підтверджується відповідною довідкою від 15.02.2022р. [PERSON] всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог, а відсутність у неї коштів не може бути підставою для звільнення її від погашення кредитної заборгованості. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, даний позов ТОВ «Фінфорс» є обгрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінфорс» суд задовольняє в повному обсязі, то у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2481,00 грн сплаченого судового збору та 5500,00 грн понесених витрат на правничу допомогу адвоката, а всього по 7981,00 грн цих судових витрат. При цьому, суд враховує, що за змістом положень ст.133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи й процесуальне законодавство України передбачає право учасників справи на відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок сторони, яка програла судовий спір, проте розмір витрат підлягає доказуванню. По даній справі ТОВ «Фінфорс» понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката Шкребтієнка О.І. в сумі 5500,00 грн, які підтверджені належними та допустимими доказами (договір про надання правової допомоги від 01.03.2021р. з додатком від 06.12.2021р. до нього та розрахунком-калькуляцією, детальним описом й витраченого часу виконаних робіт, ордер на надання правової допомоги від 06.12.2021р., платіжне доручення №2113 від 15.02.2022р. на суму 5500,00 грн про оплату ТОВ «Фінфорс» послуг адвоката). Одночасно суд зважує на ту обставину, що відповідачкою не оспорювався вказаний розмір витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, який є співмірним зі складністю даної справи, наданим адвокатом часом та обсягом послуг, відповідає критерію реальності та розумності таких витрат, й всупереч вимог ст.12, 13, 81, ч.6 ст.137 ЦПК України відповідачкою нічим не спростований. На підставі викладеного,

Outcome: approved