Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері, з якою проживає дитина з інвалідністю. В обґрунтування позову зазначила, що під час сумісного проживання з [PERSON] з яким у зареєстрованому шлюбі не перебувала, народився син [PERSON] , [INFO] . Їхня дитина є особою з інвалідністю, позивач отримує на дитину державну допомогу, у зв`язку з інвалідністю. Також зазначила, що з відповідачем не проживає більше трьох років, батько дитини працює у Польщі. Тривалий час відповідач допомагав позивачці матеріально, давав гроші на її та сина утримання, але після одруження позивачки, перестав давати гроші на утримання сина, долею сина не опікується. На теперішній час, син проживає з позивачкою. Через відсутність утримання дитини з боку батька у листопаді 2021, позивач змушена була звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина, у зв`язку з чим їй видано судовий наказ. Син [PERSON] , потребує постійного домашнього догляду, у зв`язку із захворюванням. Із-за хвороби дитина не може відвідувати дитячий садок, через відсутність у дошкільному закладі умов по догляду за їх дитиною. Дитина постійно перебуває вдома під наглядом. Враховуючи те, що відповідач працює у Польщі, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання, як матері з якою проживає дитина з інвалідністю, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно та протягом всього часу проживання разом з нею дитини з інвалідністю. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, у порядку спрощеного позовного провадження та призначено у справі судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася. Від представника позивача - адвоката Зайцевої О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, письмових заперечень суду щодо позову не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247, 280,281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що під час сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] , у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 30.03.2017 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 335 (а.с. 6). Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] виданого 21.08.2021 Шевченківським ВДРАЦС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 265, [PERSON] вступила у шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 5). [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до медичного висновку № 768 від 26.04.2014, [PERSON] , [INFO] , має захворювання Гіршпрунга (а.с.12). Згідно довідки № 801 від 27.04.2017 виданої КЗ «ЦПМСД № 10» [PERSON] , [INFO] , є дитиною-інвалідом та потребує домашнього догляду (а.с.11). Позивач [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН ЗМР по Вознесенівському району м. Запоріжжя та отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю (а.с.7). Також встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 04-28/3-10373 від 26.08.2021 (а.с. 9). Згідно довідки виданої Квартальним комітетом № 62 Вознесенівського району від 05.11.2021, [PERSON] постійно проживає разом зі своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , але не зареєстрована за вказаною адресою. Встановлено, що син: [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Статтею 88 СК України передбачено право на утримання того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю. Зокрема, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Із системного аналізу норм ст. 80, 88 СК України випливає, що право на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів, а саме: проживання одного з подружжя з дитиною-інвалідом та опікування нею; нездатністю дитини обходитися без постійного стороннього догляду; походження дитини від другого з подружжя (кровне споріднення); спроможністю другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Суд враховує, що право того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, на утримання, пов`язане з виникненням досить складних життєвих обставин, в яких останній з об`єктивних причин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки. А тому, відповідач зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя позивача, з яким проживає їх спільна дитина-інвалід, як це визначено приписами ч. 2 ст. 88 СК України. Суд бере до уваги і те, що відповідач по справі є здоровою та працездатною особою і повинен брати участь в утриманні дитини та сплачувати аліменти на утримання матері, з якою проживає дитина інвалід у розмірі достатньому для забезпечення можливості розвитку дитини. За таких обставин суд вважає, що, оскільки позивач здійснює догляд за дитиною-інвалідом, яка не здатна обходитись без постійного стороннього догляду, відповідно позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. на її утримання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України стягнення аліментів необхідно присудити із дня пред`явлення до суду позову, тобто з 29.11.2021. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць Відповідно до ст. 141 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved