Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.02.2022 позовні вимоги [PERSON] задоволено та визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] . 16.02.2022 представник позивача - адвокат Климович Д.С. звернулася до суду з заявою про відшкодування судових витрат, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу, які позивач понесла у зв`язку із розглядом цивільної справи, у розмірі 5600,00 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн. В обґрунтування заяви зазначила, що у провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.02.2022 позовні вимоги [PERSON] задоволено. З метою забезпечення представництва інтересів позивача в суді у вказаній справі та надання інших видів правової допомоги позивач уклала з Адвокатським бюро «Климович та партнери» договір про надання правової допомоги №21/09 від 21.09.2020, на підставі якого був виданий ордер про надання правничої (правової) допомоги серії СА№1006134. Таким чином, судові витрати, які понесла позивач у зв`язку із розглядом справи №756/4728/21 складаються з витрат по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5600,00 грн., які остання просить стягнути з відповідача. Учасники провадження у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Зважаючи на положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.02.2022 позовні вимоги [PERSON] задоволено та визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] . За приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2020 між позивачем [PERSON] та Адвокатським бюро «Климович та партнери» було укладено Договір про надання правової допомоги №21/09, на підставі якого був виданий ордер про надання правничої (правової) допомоги серії СА №1006134. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, представником позивача надано наступні докази: Акт здачі-приймання наданих послуг від 08.02.2022 за Договором про надання правової допомоги №21/09 на суму 5600,00 грн.; рахунок №08/02 від 08.02.2022, а також квитанція на оплату вказаних послуг № 0.0.2457561043.1 від 14.02.2022. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на викладене, ураховуючи складність та значення справи для сторін, обсяг проведеної роботи представником позивача, який підтверджений належними та допустимими доказами, а також те, що вони не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість та пропорційність заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та необхідність їх стягнення з відповідача на користь [PERSON] у розмірі 5600,00 грн. Разом з тим, враховуючи, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.02.2022 у цивільній справі №756/4728/21 вже було вирішено питання щодо стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн., суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви в цій частині.

Outcome: partial