Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 05 травня 2022 року до суду надійшла позовна заява згідно якої [INFO] помер [PERSON] , який на момент смерті проживав в с. Прилужне Хмельницької області, після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки в розмірі 1,8500 га, яка розташована на території Голенищівської сільської ради Хмельницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6823080400:08:001:0072, та інше спадкове майно. За життя [PERSON] склав заповіт і заповів [PERSON] земельну ділянку (пай), що знаходиться на території Голенищівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області та належала йому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 110013, що виданий Летичівською райдержадміністрацією. Даний заповіт посвідчений 27 грудня 2012 року секретарем виконкому Голенищівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області та зареєстрований в реєстрі за №71, заповіт не змінено та не відмінено. [PERSON] постійно та на момент смерті проживав та був зареєстрований одиноко, власних дітей не мав, позивач здійснював його поховання, інші спадкоємці відсутні. Позивач прийняв спадкове майно у спадщину після смерті [PERSON] про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67928839, виданий Летичівською державною нотаріальною конторою від 23 грудня 2021 року. Однак, розпочавши оформлення земельної ділянки площею 1,8500 га, кадастровий номер 6823080400:08:001:0072, у позивача виникли труднощі і листом від 23 грудня 2021 року нотаріус вказала, що не може оформити спадщину не земельну ділянку в зв`язку з тим, що спадкодавцем у заповіті вказано правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 110013, а в наявності Свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 13637890 від 28 листопада 2013 року, тому йому рекомендовано звернутись до суду із позовом про визнання права власності на це майно. Позивач зазначає, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 110013, площею 1,8500га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Голенищівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, дійсно виготовлявся на ім`я [PERSON] , що підтверджується його копією. 13 січня 2022 року у листі №50/281-22 Відділ №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомив, що на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Летичівської районної державної адміністрації від 19 грудня 2006 року №370/2006 виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯБ №110013, але даний державний акт не зареєстрований в Книзі реєстрації записів реєстрації державних актів на право приватної власності, постійного користування землею, договорів оренди землі. Дану ділянку сформовано відповідно до ст. 79-1 ЗК України, відомості внесені до Державного земельного кадастру та присвоєно кадастровий номер 6823080400:08:001:0072. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 листопада 2013 року, яке видане Державним реєстратором Реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області зазначено, що об`єктом нерухомого майна є земельна ділянка, власник якої [PERSON] , площа земельної ділянки - 1,85 га, цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 6823080400:08:001:0072. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серія ЕАР №854875, власником земельної ділянки площею 1,85 га (уточнена площа 1,8500 га), яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6823080400:08:001:0072, зазначено [PERSON] . Тобто, вказаними документами підтверджується, що це одна і та ж сама земельна ділянка, після отримання [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 листопада 2013 року самої суті заповіту це не змінює. Враховуючи те, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 листопада 2013 року [PERSON] був власником земельної ділянки площею 1,8500 га, кадастровий номер 6823080400:08:001:0072, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, просить визнати за ним право власності на вказане майно. ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА 2. 27 травня 2022 року [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 3. 27 травня 2022 року представник Летичівської селищної ради подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають, не заперечують проти позову. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 4. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1). Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч. 2). У ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як зазначено у ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2). Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). 5. У відповідності з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. В силу п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. 6. Як зазначено у п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. 7. В абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 8. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 9. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. ІV. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 10. 06 травня 2022 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27 травня 2022 року. 11. Із поданої Летичівською селищною радою заяви вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає, таке визнання є повним та безумовним. 12. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 13. У ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 14. У зв`язку з тим, що відповідач в підготовчому провадженні позовні вимоги визнав повністю, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved