Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення яким стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в користь [PERSON] 980976,00 гривень безпідставно одержаних грошових коштів. Судовий збір стягнути з відповідача в користь держави. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору фінансового лізингу автомобіля №ІFІ8А-00000300, що був укладений між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» в особі керівника бізнесу Івано-Франківської філії АТ КБ «ПриватБанк» Щербини О.Л. 26.12.2019 в місті Івано-Франківську, позивач отримав у строкове платне володіння та користування з подальшим правом набуття в особисту приватну власність автомобіль марки Тоуоtа моделі Rаv4 2019 року випуску № кузова [NUMBER] . По факту державної реєстрації вказаного транспортного засобу в сервісному центрі м. Івано-Франківська (ТСЦ МВС № 2641) йому було присвоєно реєстраційний номер [NUMBER] . Додатком №1 до договору фінансового лізингу №ІFІ8А-00000300 є специфікація, згідно якої предметом лізингу є автомобіль марки Тоуоtа моделі Rаv4 2019 року випуску № кузова [NUMBER] вартістю 980976,0 гривень. Додатком №2 до договору фінансового лізингу №ІFІ8А-00000300 передбачено графік чергових цільових платежів позивача, на підставі якого в останнього виникли зобов`язання по сплаті 597302,29 гривень як відшкодування частини вартості предмету лізингу із терміном сплати до 26.12.2019, та в подальшому залишок суми рівними частинами протягом 12 місяців аж до 25.12.2020. Вказаним графіком передбачені також платежі щодо відшкодування позивачем вартості послуги страхування предмету лізингу на суму 68570,28 гривень, а також відсотки за користування предметом лізингу - 21,42 гривні за 12 календарних місяців з розрахунку 0,01% річних на суму залишку боргу та 5670,05 гривень винагороди відповідача за обслуговування операцій фінансового лізингу. 28 грудня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ПрАТ «СК «Уніка» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №ІFІCPS-19BR6PR, предметом якого є майнове страхування автомобіля марки Тоуоtа моделі Rау4 2019 року випуску № кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] строком з 28.12.2019 року по 27.12.2020 рік. Згідно п. 3 Договору Каско, останній укладено на підставі Договору лізингу №ІРІ8А- 00000300 від 27.12.2019, лізингоотримувачем зазначено [PERSON] . В ніч на 10.08.2020 транспортний засіб Тоуоtа Rаv4 д.р.н. [NUMBER] викрадено невідомими особами з парковки поруч будинку [ADDRESS] (за місцем тимчасового проживання позивача). В автомобілі знаходився оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . За наслідками вказаної події за заявою позивача слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2020 внесено запис № 12020090010001902. Того ж таки 10.08.2020 позивач повідомив Лізингодавця та Страховика (ПрАТ «Страхова компанія «Уніка») про настання вказаної події. 07 вересня 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» адресувала позивачу листа № 3127 з повідомленням, що через відсутність в позивача чи відповідача свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] в порядку п. 3.1.9. Умов добровільного страхування наземного транспорту (каско) ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» прийняла рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Позивач свої зобов`язання за Договором лізингу виконав у повному обсязі, 22.12.2020 повністю погасив існуючу заборгованість. З часу настання страхового випадку за фактом незаконного заволодіння т/з і по дату подання даного позову відповідачем не здійснено жодних дій щодо одержання суми страхового відшкодування на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №ІFІCPS-19BR6PR, де страхувальником є АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до п. 5.3. Договору лізингу, у випадку повної конструктивної загибелі (яка визначається страховою компанією за договором страхування) Предмету лізингу, а також в разі крадіжки, чи протиправного вилучення Предмета лізингу дія Договору припиняється. Згідно преамбули Договору лізингу під терміном: «Договір» мається на увазі договір фінансового лізингу автомобіля №ІFІ8А-00000300, що був укладений між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» в особі керівника бізнесу Івано-Франківської філії АТ КБ «ПриватБанк» Щербини О.Л. 26.12.2019. Споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування, а також на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав (ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»). Отже права споживача фінансових послуг на звернення до суду за захистом порушених прав згідно з Законом України «Про захист прав споживачів» продовжують існувати і після припинення відповідного договору, з яким пов`язано використання споживачем фінансової послуги до такого припинення. Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувачу (сублізингоодержувачу) забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Хемич В.М. (ордер а.с.101), в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зіславшись на вищевказані обставини, просили позов задоволити. Представник позивача додатково пояснив, що [PERSON] виконав умови договору фінансового лізингу автомобіля №ІFІ8А-00000300, що був укладений між ним та АТ КБ «ПриватБанк» 26.12.2019 в повному об`ємі, і навіть на зважаючи на викрадення 10.08.2020 застрахованого транспортного засобу марки Тоуоtа моделі Rаv4 2019 року випуску № кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] і надалі продовжував сплачувати визначені договором платежі. Відповідач АТ КБ "ПриватБанк", являючись стороною договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №ІFІCPS-19BR6PR, предметом якого є майнове страхування автомобіля марки Тоуоtа моделі Rау4 2019 р.в. № кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , від 28 грудня 2019 року укладеного з ПрАТ «СК «Уніка» (Договір КАСКО), після настання передбаченого вказаним договором страхового випадку, проявило бездіяльність, не звернулось з відповідною претензією, позовом для відшкодування вартості викраденого застрахованого автомобіля . Більш того позивач, зважаючи на бездіяльність відповідача , 23.04.2021 звернувся до суду з позовом до ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення суми страхового відшкодування, оплативши особисто судовий збір в розмірі 9123.08 грн., в якому просить стягнути з ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" в користь АТ КБ "ПриватБанк" 912307.68 грн. страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №ІFІCPS-19BR6PR, від 28.12.2019. На даний час розгляд справи триває в Шевченківському районному суді м.Києва. Таким чином права відповідача в разі задоволення даного позову та позову, який розглядається Шевченківським районним судом м.Києва, справа №344/6344/21 , порушені не будуть. В останнє судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - Рокетська С.В.(довіреність №98-К-О від 08.01.2020 а.с.44), в судовому засіданні проведеного в режимі відеоконференції між Долинським районним судом Івано-Франківської області та Івано-Франківським апеляційним судом позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що між позивачем та відповідачем укладено договір фінансового лізингу №ІFІ8А-00000300 , відповідно до умов якого позивачу передано в користування автомобіль Тоуоtа моделі Rау4, номерний знак [NUMBER] . Відповідно до умов договору фінансового лізингу за користування предметом лізингу передбачено внесення платежів. До моменту викрадення автомобіля, з грудня 2019 по серпень 2020 року позивач використовував автомобіль у власних цілях. Суму, яку позивач вимагає 980 976,00 грн. - це загальна вартість автомобіля, що взагалі є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Незрозумілі підстави повного повернення суми. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майн без достатньої правової підстави визначені нормами ЦК України. Аналіз положень ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Вважає, що АТ КБ "ПриватБанк", є неналежним відповідачем, відповідачем в даному випадку повинно бути ПрАТ "СК "УНІКА" . До моменту викрадення автомобіля 10.08.2020, банк на передбачених умовами договору підставах отримував щомісячні платежі . По якій причині позивач, після викрадення автомобіля 10.08.2020, внаслідок чого, у відповідності до п.5.3 договору фінансового лізингу автомобіля від 26.12.2019 , дія договору припинилась, продовжував вносити платежі і скільки ним після вказаної дати оплачено, їй не відомо. Які дії вчинило АТ КБ "ПриватБанк" після повідомлення про викрадення автомобіля , як сторона договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №ІFІCPS-19BR6PR, предметом якого є майнове страхування автомобіля марки Тоуоtа моделі Rау4 2019 року випуску № кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , від 28 грудня 2019 року укладеного з ПрАТ «СК «Уніка» (Договір КАСКО), їй також не відомо, але відомо , що з позовом відповідач до страхової компанії не звертався.Враховуючи вищезазначене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі за безпідставністю позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. В силу ст.ст. 11, 14 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно з ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 11.12.2003 № 1381-ІV передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Частиною 1 ст.807 ЦК України встановлено, що предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Згідно з ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Ст.1 ЗУ «Про фінансовий лізинг» встановлено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Ч. 1 ст.2 ЗУ «Про фінансовий лізинг» встановлено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів (ч.1 ст.3 ЦК України). Суб`єктами лізингу можуть бути, в тому числі, лізингодавець - юридична особа, яка передає право володіння та користування предметом лізингу лізингоодержувачу; лізингоодержувач - фізична або юридична особа, яка отримує право володіння та користування предметом лізингу від лізингодавця (ст.4 ЗУ «Про фінансовий лізинг»). Договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону (ст.6 ЗУ «Про фінансовий лізинг»). Ст.10 ЗУ «Про фінансовий лізинг» встановлено, що лізингодавець має право: 1) інвестувати на придбання предмета лізингу як власні, так і залучені та позичкові кошти; 2) здійснювати перевірки дотримання лізингоодержувачем умов користування предметом лізингу та його утримання; 3) відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; 4) вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; 5) стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; 6) вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору; 7) вимагати повернення предмета лізингу та виконання грошових зобов`язань за договором сублізингу безпосередньо йому в разі невиконання чи прострочення виконання грошових зобов`язань лізингоодержувачем за договором лізингу. Лізингодавець зобов`язаний: 1) у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору; 2) попередити лізингоодержувача про відомі йому особливі властивості та недоліки предмета лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого предмета лізингу під час користування ним; 3) відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу; 4) відшкодовувати лізингоодержувачу витрати на поліпшення предмета лізингу, на його утримання або усунення недоліків у порядку та випадках, передбачених законом та/або договором; 5) прийняти предмет лізингу в разі дострокового розірвання договору лізингу або в разі закінчення строку користування предметом лізингу. Лізингодавець може мати інші права та обов`язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та інших нормативно-правових актів. Ст. 11 ЗУ «Про фінансовий лізинг» встановлено, що лізингоодержувач має право: 1) обирати предмет лізингу та продавця або встановити специфікацію предмета лізингу і доручити вибір лізингодавцю; 2) відмовитися від прийняття предмета лізингу, який не відповідає його призначенню та/або умовам договору, специфікаціям; 3) вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках; 4) вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов договору лізингу. Лізингоодержувач зобов`язаний: 1) прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору; 2) відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані; 3) своєчасно сплачувати лізингові платежі; 4) надавати лізингодавцеві доступ до предмета лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання та утримання; 5) письмово повідомляти лізингодавця, а в гарантійний строк і продавця предмета, про всі випадки виявлення несправностей предмета лізингу, його поломок або збоїв у роботі; 6) письмово повідомляти про порушення строків проведення або не проведення поточного чи сезонного технічного обслуговування та про будь-які інші обставини, що можуть негативно позначитися на стані предмета лізингу, - негайно, але у будь-якому разі не пізніше другого робочого дня після дня настання вищезазначених подій чи фактів, якщо інше не встановлено договором; 7) у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором. Умови ремонту і технічного обслуговування предмета лізингу можуть визначатися окремим договором. Лізингоодержувач може мати інші права та обов`язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів. Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу (ст.16 ЗУ «Про фінансовий лізинг»). Згідно з ч. ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.604 ЦК України, зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. У відповідності до вимог ст. 607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Згідно з ч.3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Ст. 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Ч.1 вказаної статті передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна ; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який не грунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісною така підстава була, але в подальшому відпала. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 в справі №753/15556/15-ц, та в подальших постановах Верховного суду від 23.04.2019 в справі №918/47/18, від 06.02.2020 в справі №910/13271/18, від 25.11.2020 в справі №600/435/16ц, та від 08.02.2022 в справі №910/16102/20 . Системний аналіз положень ст.ст. 11,177,202, 1212 ЦК України, дає можливість дійти до висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною,змінена або припинена. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач АТ КБ «ПриватБанк», в особі керівника бізнесу Івано-Франківської філії АТ КБ «ПриватБанк» Щербини О.Л. 26.12.2019 уклали договір фінансового лізингу автомобіля №IFI8А-00000300, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Лисак Т.Б. Договір зареєстровано в реєстрі за №686 (а.с.7-13). Згідно з умовами договору, його сторонами є лізингодавець - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та лізингоодержувач - фізична особа, що отримує у користування автомобіль на умовах фінансового лізингу [PERSON] (п.1 Договору). Фінансовий лізинг означає надання в платне володіння та користування лізингоодержувачу транспортний засіб на умовах Договору (п.1 Договору). За цим Договором лізингодавець зобов`язується набути у власність вказаний лізингоодержувачем транспортний засіб (предмет лізингу) і надати лізингоодержувачу це майно за плату в тимчасове користування (п.2.1 договору). П. 2.2 договору встановлено, що лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння і користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одинці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в статті 14 п.14.1 цього Договору, додатку №1 (специфікації), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних з виконанням договору на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами договору, (за виключенням випадків, передбачених договором та/або чинним законодавством України). Цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (п.12.1 Договору). Предмет лізингу та його вартість: автомобіль згідно із специфікацією, викладеною у Додатку №1 (п.14.1 Договору). Згідно із додатком №1 до Договору (специфікацією), предметом лізингу є автомобіль марки Toyota RAV4 Hybrid , 2019 року випуску, тип транспортного засобу - позашляховик, № кузова (шасі) [NUMBER] , вартістю 980976,00 грн., з відповідною комплектацію, вказаною у зазначеній специфікації. Власником вказаного автомобіля, відповідно до п.2.4 договору, та на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», протягом усього строку дії даного Договору. Строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу складається із періодів (місяців) лізингу, зазначених у Додатку №2 «Графік сплати лізингових платежів» до Договору та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмету лізингу (п.2.3 Договору); строк лізингу - 12 місяців (п.14.2 Договору). Пунктами 6.2.2, 6.2.3, 6.2.4 Договору передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю платежі з відшкодування вартості предмету лізингу, відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних із страхуванням предмету лізингу відповідно до графіку та статті 14 п.14.3 договору, сплатити лізингодавцю винагороду за користування предметом лізингу по графіку та відповідно до статті 14 п.14.3 договору, сплатити лізингодавцю інші платежі відповідно до статті 14 п.14.6 договору в строки, визначені умовами договору та графіком лізингових платежів. П.5.3 договору встановлено, що у випадку повної конструктивної загибелі (яка визначається страховою компанією за договором страхування) предмета лізингу, а також в разі крадіжки, чи протиправного вилучення предмета лізингу дія договору припиняється. Пунктом 13.1 договору передбачено, що цей договір є змішаним договором, в якому містяться положення договору фінансового лізингу та договору купівлі-продажу (в частині переходу права власності на предмет лізингу). На підставі договору фінансового лізингу автомобіля №ІFІ8А-00000300, відповідач АТ КБ "ПриватБанк" передав позивачу [PERSON] у строкове платне володіння та користування з подальшим правом набуття в особисту приватну власність автомобіль марки Тоуоtа моделі Rаv4 2019 року випуску № кузова [NUMBER] . По факту державної реєстрації вказаного транспортного засобу в сервісному центрі м. Івано-Франківська (ТСЦ МВС № 2641) йому було присвоєно реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до п.14.4 договору період сплати лізингових платежів: з «24» по «28» число кожного місяця. На виконання своїх зобов`язань за договору фінансового лізингу автомобіля №ІFІ8А-00000300, позивач [PERSON] , в період з 27.12.2019 по 22.12.2020 повністю виконав зобов`язання щодо сплати лізингових платежів, що підтверджується копією розрахунку заборгованості за договором лізингу №ІFІ8А-00000300 (а.с.62) . У відповідності до договору добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № ІF18CPS 19BR6RP від 28.12.2019 , укладеного між ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" та АТ КБ "ПриватБанк" (а.с.16) , предметом майнового страхування є т/з автомобіль марки Тоуоtа моделі Rаv4 2019 року випуску № кузова [NUMBER] , д.р.н [NUMBER] (п.5 Договору). Згідно п.3 Договору КАСКО, останній укладено на підставі договору лізингу №ІFІ8А-00000300 від 27.12.2019, лізингоодержувачем зазначено- [PERSON] . У відповідності до п.9 Договору , строк дії Договору дорівнює 12-ти місяцям, з 28.12.2019 по 27.12.2020 . Судом встановлено, що 10.08.2020 транспортний засіб Тоуоtа Rаv4 д.р.н. [NUMBER] викрадено невідомими особами з парковки поруч будинку [ADDRESS] за місцем тимчасового проживання позивача, в зв`язку з чим останній звернувся з відповідною заявою до органу досудового слідства, на підставі якої було внесено відповідні дані до ЄРДР 10 серпня 2020 року, номер кримінального провадження 12018090010001832 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289КК України (а.с. 22). Цього ж дня, 10.08.2020, лізингоодержувач [PERSON] звернувся від імені АТ КБ "ПриватБанк" , як сторони договору КАСКО від 28.12.2019 до ПрАТ "Страхова компанія "Уніка"та повідомив про настання страхового випадку, про що свідчить заява №00367874 про подію з ознаками страхового випадку згідно длоговору КАСКО №ІF18CPS 19BR6RP (а.с.21). У відповідності до довідки від 12.08.2020 №11720/108/46/02-2020 СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування, відомості якого 10.08.2020 внесено до ЄРДР за №12020090010001902, за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, по факту незаконного заволодіння автомобілем марки Тоуоtа моделі Rаv4 2019 року випуску № кузова [NUMBER] , білого кольору. В ході проведення досудового розслідування у [PERSON] , органом досудового розслідування було вилучено два ключі від автомобіля марки "Тоуоtа" (а.с.23). Відповідь ПрАТ "СК "Уніка" вих.№3127 від 07.09.2020 - свідчить, що

Outcome: approved