Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до Територіальної громади села Журавно в особі Журавненської селищної ради Львівської області (відповідач), в якій просить: встановити факт проживання [PERSON] разом із [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1999 року і до моменту смерті останнього, що наступила 29.07.2005 року. визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради, площею 1,7900 га, згідно Державного акту серії IV-ЛВ №091369 від 11.04.2000 року, зареєстрованого в книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за №419. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер вітчим позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавненської селищної ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,7900 га, належні померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-ЛВ №091369 від 11.04.2000 року. Від імені [PERSON] у виконавчому комітеті селищної ради заповіту не посвідчувалось. [PERSON] проживала з 1999 року без реєстрації разом з [PERSON] до дня смерті, і на день смерті, де проживає до цього часу, оскільки останній був одиноким, близьких родичів не мав, а тому на момент його смерті не було осіб, які б могли спадкувати за законом. Звернувшись 20.07.2021 до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] їй було відмовлено у його видачі у зв`язку із тим, що позивачка не є спадкоємцем до майна померлого, оскільки заповіт від імені померлого не посвідчувався, а родинний зв`язок між позивачем та спадкодавцем відсутній та у зв`язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Для визнання права позивачки на спадкове майно їй потрібно в судовому порядку встановити факт її проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Окрім того, позивачка не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінал правовстановлюючого документа. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також повідомив про відсутність на час розгляду даної справи в суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмета даного позову. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про виклик свідків (а.с.22), заяву про відкладення розгляду справи (а.с.24), заяву про розгляд клопотання та клопотання про витребування доказів судом та відкладення підготовчого засідання (а.с.26-27), заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності позивачки та його представника і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.37-38), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки (а.с.41). Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності та розуміння наслідків визнання позову (а.с.23). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 09.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.18-19). Ухвалою підготовчого засідання від 29.10.2021 відкладено підготовче засідання (а.с.25). Ухвалою підготовчого засідання від 16.12.2021 витребувано із Жидачівського відділу ДРАЦС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) копію актового запису про смерть [PERSON] (а.с.30-31) Ухвалою підготовчого засідання від 18.04.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.39-40). Ухвалою судового засідання від 31.05.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.42). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Довідкою відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.04.2021 встановлено, що згідно Книги записів (реєстрації) державних актів про право приватної власності на землю на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення сесії Журавнівської селищної ради від 11.04.2000 на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ №091369 від 11.04.2000. Реєстраційний номер 419. Площа земельної ділянки - 1,7900 гектарів (а.с.13). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ №091369 від 11.04.2000 та планом меж земельної ділянки, який є складовою частиною цього Державного акта, [PERSON] на підставі рішення Журавнівської селищної ради від 11.04.2000 передано у приватну власність земельна ділянка площею 1,79 гектарів в межах згідно з планом. Земельні ділянки розташовані на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №419 (а.с.12) Відповідно до актового запису про смерть №47 від 31.07.2005, [PERSON] помер [INFO] у м. Львів (а.с.34). Згідно з Витягом зі Спадкового реєстру від 16.07.2021, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.11). Довідкою Журавненської селищної ради №2401 від 06.07.2021 встановлено, що [PERSON] був постійно зареєстрований та проживав до дня смерті, яка наступила [INFO] в [ADDRESS] . Заповіт від [PERSON] не посвідчувався. До дня його смерті і на день смерті [PERSON] разом з ним проживала без реєстрації [PERSON] , де проживає до цього часу (а.с.10). Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 11.12.2020 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що вона не є спадкоємцем майна померлого та відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) (а.с.15). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту проживання позивачки разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після його смерті. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права власності на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом положень статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] проживала не менше п`яти років разом із [PERSON] у [ADDRESS] на момент відкриття спадщини (дня смерті [PERSON] , яка наступила 29.07.2005). Вони були поєднані спільним побутом та проживали спільно як сім`я. Ці обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості та у сукупності є достатніми для встановлення факту проживання їх однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення зазначеного вище факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] належало право власності на земельні ділянки загальною площею 1,7900 га в межах згідно з планом, які розташовані на території Журавненської селищної ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-ЛВ №091369 від 11.04.2000, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №419. [PERSON] за життя особистого розпорядження не зробив. Після його смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. Беручи до уваги встановлений судом факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також відсутність фактичних даних, які б свідчили про те, що [PERSON] заявляла про відмову від спадщини, тому суд доходить переконання, що [PERSON] вважається такою, що прийняла зазначену спадщину. Інших спадкоємців з першої по четверту чергу за законом, які б мали право на спадкування після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на земельні ділянки, яке набула у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1264, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved