Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Березівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи: «СК Глобал Гарант» про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Справа згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена головуючому судді Римарю І.А. та ухвалою суду від 24.11.2021 року відкрито провадження по справі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з серпня місяця 2019 року користується автомобілем марки «VOLKSWAGEN», моделі TRANSPORTE, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 06.02.2008 року. 07 липня 2021 року вона на вищевказаному автомобілі поїхала з метою придбати продукти харчування до магазину «АТБ», який розташований за адресою: Одеська область, смт Авангард, вул. Ангарська 12 та припаркувала даний автомобіль на парковці, поряд з магазином. В цей час, 07 липня 2021 року о 20:20 годині по даній вулиці , в напрямку промислового ринку «7 км» рухався транспортний засіб марки «КАМАЗ 5511», 1987 року випуску, д\\н [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] (надалі відповідач), який не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на її припаркований автомобіль, чим спричинив своїми діями спричинив вказаному автомобілю механічні пошкодження. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.08.2021 року [PERSON] визнано винним у вчинені даного ДТП та притягнуто до адмінітсративної відповідальності за ст. 124 КупАП. Вказана постанова на даний час набрала законної сили. 08 липня 2021 року [PERSON] повідомила про ДТП Прат «СК Глобал Гарант», як страховика , де застрахована цивільна відповідальність власника транспортного засобу «КАМАЗ 5511», на що отримала відповідь про те, що страхового відшкодування вона не отримує із за відсутності коштів. Після чого вона звернулася з відповідною скаргою до МТСБУ на бездіяльність ПраТ СК «Глобал Гарант» та отримала відповідь що воно втратило статус асоційованого члена МТ СБУ через заборгованість та припинило членство в МТСБУ, що стало підставою для її звернення до суду про стягнення на її користь з винуватця ДТП матеріального та морального збитку. Також зазначила, що згідно висновку експерта №164-21 експертного автотоварознавчого дослідження КЗТ - автомобіля марки «VOLKSWAGEN», моделі TRANSPORTE, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , вартість матеріального збитку власнику автомобіля «VOLKSWAGEN», моделі TRANSPORTE пошкодженого внаслідок ДТП, визначається рівною 40 291, 30 грн. Крім цього за проведення вказаного дослідження сплачено кошти у розмірі 2500 грн. Після визнання відповідача винним у скоєнні ДТП, позивач неодноразово зверталася до нього з вимогою щодо відшкодування завданих збитків, проте її вимоги він ігнорує до цього часу. Також позивач вказує, що крім майнової шкоди їй було завданно і моральну, яку вона розцінює в 30 000 грн. На підставі викладено просить задовольнити її позовні вимоги. Відповідно до наказу Березівського районного суду Одеської області №15 -ОД від 01.06.2022 року( з подальшими змінами), постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 12.03.2020 року до 31.08.2022 року на усій території України карантин. Згідно з рекомендаціями МОЗ України громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку. Також указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан , який продовжено до 23.08.2022 року. У судові засідання 23.12.2021 р, 22.03.2022 р, 29.04.2022 р та 07.06.2022 р позивач не з`явилася. Однак, 02.06.2022 року надіслана на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності її представника. На позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити. Відповідач відзив або заперечення на позов [PERSON] до суду не надав та в судові засідання 23.12.2021 р, 22.03.2022 р, 29.04.2022 р та 07.06.2022 р не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв. Про слухання справи повідомлявся належним чином, що підтвердується повідомленням про вручення поштового повідомлення (а.с.137). Також, виклик здійснювався через оголошення на веб сайті (а.с.132). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.87) Згідно частини першої ст. 80 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Врахувавши думку позивача, викладену в письмовій заяві, ігнорування викиків до суду відповідачем, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.08.2021 року, (справа №509/3769/21) відповідача визнано винним за ст.124 КУпАП, зокрема у тому, що він 07.07.2021 року о 20:20 годині в смт Авангард Одеської області по вул. Ангарській керував т\\з «КАМАЗ 5511», д\\н [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки , недотримався безпечного бокового інтервалу та скої наїзд на припаркований автомобіль «VOLKSWAGEN», моделі TRANSPORTE д\\н [NUMBER] , чим наніс авто механічні пошкодження. Вказані обставини, в силу вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Згідно висновку експерта №164-21 експертного автотоварознавчого дослідження КЗТ - автомобіля марки марки «VOLKSWAGEN», моделі TRANSPORTE, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , вартість матеріального збитку власнику автомобіля «VOLKSWAGEN», моделі TRANSPORTE пошкодженого внаслідок ДТП, визначається рівною 40 291, 30 грн (а.с 51-78). Суд вважає доведеною вищевказану суму завданої відповідачем матеріальної шкоди позивачу, оскільки звіт про оцінку автомобіля виконано суб`єктом оціночної діяльності і відповідачем такий не спростовано. На підтвердження своїх заперечень стосовно такої суми відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу який би доводив протилежне. Крім того, суд констатує, що за виконання звіту про оцінку автомобіля сплачено 2500 грн., що підтверджується квитанцією до ПКО від 05.08.2021 року(а.с. 79). Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином враховуючи, що в ході судового розгляду встановлено, що позивачу з вини відповідача внаслідок ДТП заподіяно матеріальної шкоди на суму 40 291,30 грн., суд уважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також суд уважає , що з відповідача слід стягнути витрати понесені позивачем у розмірі 2500 грн. за проведення експертного дослідження автомобіля. Крім того, позивач просить стягнути на його користь завдану йому пошкодженням майна в результаті ДТП моральну шкоду. Заподіяння йому моральної шкоди позивач обґрунтовує хвилюваннями та душевними стражданнями з приводу пошкодження відповідачем її автомобіля, оскільки їй довелося самостійно вирішувати фінансові питання пов`язані з ремонтом автомобіля, при обмежених можливостях сімейного бюджету, а також дискомфортом викликаним тривалою відсутністю у позивача автомобіля чим було порушено звичний ритм життя її та її родини.Крім того , позивач звертає увагу на дії відповідача який протягом тривалого часу, починаючи з 07.07.2021 року навіть не цікавився проблемами позивача завданими в наслідлк ДТП, не намагався відшкодувати хоча б частково завдані збитки, а навпаки зазначив , що відшкодовувати шкоду не бажає. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Нормами ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди. При цьому, суд звертає увагу на те, що у межах цієї справи позивач жодного разу у судове засідання не прибув, зокрема з метою особисто розповісти, яких душевних страждань вона зазнала. Окремо суд наголошує, що реалізація права особи на відшкодування моральної шкоди, не може і не повинна бути інструментом збагачення такої особи, а покликана виключно на забезпечення компенсації завданої моральної шкоди, у цьому випадку реальних душевних страждань. Визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди, суд виходить з принципів розумності і справедливості, та доходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн. є завеликими і підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000 грн. Що стосується компенсації витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачу, о суд вважає, що відшкодуванню підлягають частково витрати у розмірі 2 000 грн., які підтверджені належними доказами та є достатнім для задоволення вимог, які підлягають стягненню з відповідача, з урахуванням виконаної роботи адвокатом.. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд уважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі у сумі 908 грн+ 75,67 (відповідно до частини задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди), а загалом 983, 67 грн. На підставінаведеного,

Outcome: partial