Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Прилуцький Володимир Степанович звернувся до суду з позовом до Черкаської обласної прокуратури про зняття арешту з майна, в якому просив скасувати арешт, накладений під час досудового слідства по кримінальній справі відносно [PERSON] (справа 1-30/07) постановою слідчого відділу прокуратури Черкаської області від 23.03.2007 (реєстраційний номер обтяження 4863343) на належне [PERSON] майно, а саме будинок [ADDRESS] , та припинити обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 4863343, зареєстрований 24.04.2007 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначено, що 23.03.2007 слідчим відділом прокуратури Черкаської області під час розслідування кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] за ч. 1 ст. 263, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України прийнято постанову про накладення арешту на майно, а саме на буд. [ADDRESS] , в зв`язку з чим Уманською міською державною нотаріальною конторою внесені відомості в реєстр обтяжень, які діють по сьогоднішній день. Апеляційним судом Черкаської області (перша інстанція) 27.12.2007 [PERSON] засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 396 КК України (справа 1-30/07), однак при винесенні вироку суд не прийняв рішення стосовно майна, на яке під час досудового слідства накладено арешт, а саме на буд. [ADDRESS] , тому [PERSON] не може оформити спадщину на вказаний будинок. Засуджений [PERSON] ніколи не був власником буд. [ADDRESS] , а лише був зареєстрований за вказаною адресою. Згідно з довідкою КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» Уманський відділок від 07.06.2021 № 1302 будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Уманською державною нотаріальною конторою 17.12.1980 за реєстровим № 2-7896. [INFO] помер засуджений [PERSON] . [INFO] померла власниця будинку [ADDRESS] - [PERSON] . [PERSON] подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на буд. [ADDRESS] , у зв`язку з чим нотаріусом була зареєстрована спадкова справа. Однак отримати свідоцтво про право власності на вказаний будинок [PERSON] не може, оскільки йому стало відомо, що 23.03.2007 слідчим прокуратури Черкаської області накладений арешт на будинок під час досудового слідства по кримінальній справі відносно його рідного брата [PERSON] . Арешт, накладений на будинок, не дозволяє йому реалізувати свої права як спадкоємця на даний будинок. У зв`язку з цим він змушений звернутись до суду з даною заявою. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Прилуцький В.С. у судове засідання не з`явилися, письмово подали заяву від 01.06.2022, в якій просять справу розглядати без їх участі, вимоги підтримують повністю та просять позов задовольнити. Прокурор Уманської окружної прокуратури Чимирис К.О. у судове засідання не з`явилася, письмово подала заяву від 01.06.2022 про розгляд справи про зняття арешту з майна без її участі. При розгляді справи просить врахувати позицію Черкаської обласної прокуратури. У відзиві на позовну заяву, який подано 20.08.2021, Черкаська обласна прокуратура вказала, що у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише в порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України та є ефективним. Разом з тим, чинним цивільно-процесуальним законом не передбачена можливість такого захисту в порядку цивільного судочинства. Зазначене свідчить про те, що цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Просить провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Вироком Апеляційого суду Черкаської області від 27.12.2007 засуджено [PERSON] за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 396 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до постанови заступника начальника слідчого відділу прокуратури Черкаської області Барбаш В.М. від 23.03.2007 накладено арешт на майно обвинуваченого [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] - де б це майно не знаходилося. Згідно з довідкою КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» Уманський відділок від 07.06.2021 № 1302 будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Уманською державною нотаріальною конторою 17.12.1980 за реєстровим № 2-7896, [PERSON] купила належний [PERSON] будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно з повторним свідоцтвом про народження, виданим 24.01.2018 Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народився [INFO] , відповідний актовий запис № 152, батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.11.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, відповідний актовий запис № 758, [PERSON] помер [INFO] в м. Умань Черкаської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого [INFO] Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] померла [INFO] в м. Умань Черкаської області. Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50661555 від 24.01.2018 приватним нотаріусом внесений реєстраційний запис спадкової справи за № 7 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості відносно будинку [ADDRESS] , наявне обтяження у виді арешту, підстава обтяження: постанова б/н, 23.03.2007, слідчий відділ прокуратури Черкаської області. Позивач в інший спосіб, окрім скасування арешту в судовому порядку, захистити своє порушене право не має можливості. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). На підставі ст. 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 1 Постанови «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року роз`яснив, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Водночас згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, спір про звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України 1960 року та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року. Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Отже, справа про скасування арешту з майна, накладеного постановою слідчого відповідно до положень КПК України 1960 року, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином, судом встановлено, що арешт на все нерухоме майно позивача накладено в рамках кримінальної справи, який до теперішнього часу не знято. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна, проте позивач через наявність арешту на майно, позбавлений можливості розпоряджатись вказаним майном. Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що внаслідок накладеного арешту позивач позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved