Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні його доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1600, 00 грн., щомісяця, починаючи з дати подачі цього позову до суду та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 06 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, від якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося і за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.05.2011 року шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу, відповідач зібрав свої речі і виїхав до місця Алчевськ Луганської області. Починаючи з початку 2014 року відповідач з дитиною жодного разу не бачився, зі святами не привітав, з Днем народженням дитини теж не вітає, дитину не утримує та не виховує, батьківських обов`язків не виконує. Відповідач не спілкується з донькою, незважаючи на те, що це необхідно для її нормального фізичного, морального розвитку, взагалі не виявляє інтересу до дитини, долею доньки не цікавиться і матеріально її не забезпечує. Дитина має хронічне захворювання: атопический дерматит (від народження), дискінезія жовчовивідних шляхів, сезонний алергічний ринокон`юктевіт, перехресну харчову алергію і потребує постійно лікувально-реабілітаційних заходів. Відповідач не цікавиться розвитком на успіхами в навчанні дитини. Дитина постійно проживає разом з нею. Вона максимально намагається забезпечувати всі потреби доньки, займається її вихованням, проявляє турботу про її фізичний розвиток, та докладає всіх зусиль, щоб донька отримувала відповідне для її віку та потреб харчування та розвиток. У зв`язку з цим звернулась до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження по справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року закрито підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 61). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Третя особа- Орган опіки та піклування виконкому Кам`янської міської ради, в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за відсутністю їх представників (а.с. 56). Також на адресу суду надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.57). В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 06 жовтня 2007 року по 16 травня 2011 року перебували у шлюбі, від якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 травня 2011 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , (а.с. 9-11). [PERSON] проживає та зареєстрована разом з позивачем у квартирі, що належить позивачу на праві приватної власності та розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 19 жовтня 2021 року № 18/24801, довідкою про реєстрацію та склад сім`ї від 19 жовтня 2021 року № 4, договором купівлі-продажу квартири та витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 12-15). Згідно акту обстеження умов проживання від 13 жовтня 2021 року (а.с. 30), у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , де проживає дитина створено всі умови для виховання та розвитку дитини. Висновком служби у справах дітей міської ради про підтвердження місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , для її тимчасового виїзду за межі України від 07 червня 2021 року № 01-10/вих-1246, який був затверджений Рішенням Виконавчого комітету Кам`янської міської ради 18 червня 2021 року № 457 (а.с. 18-19), було підтверджено, що дитина зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Дитина має хронічні захворювання: атопічний дерматит (від народження), дискінезія жовчовивідних шляхів, сезонний алергічний ринокон`юктевіт, перехресну харчову алергію, що підтверджується довідкою сімейного лікаря КНП КМР «ЦМСД №3» та оглядом лікаря алерголога (а.с. 23-24). [PERSON] навчається у 7-А класі КЗ «СЗШ №5 ім. Г. Романової» КМР. Відповідач не бере участі у вихованні доньки, не відвідає батьківські збори, не цікавиться її навчанням та поведінкою. Мати бере активну участь у навчанні та вихованні доньки, співпрацює з класним керівником, що підтверджується довідкою №165 від 20 жовтня 2021 року та характеристикою зі школи (а.с. 24-29). Згідно висновку Виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 21 січня 2022 року № 8вих-20/60 (а.с.57), орган опіки та піклування виконавчого комітету КМР вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Статтею 12 Закону України "Про охорону дитини" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини, перелік підстав для позбавлення батьківських прав є вичерпним. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд погоджується з висновком Виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 21 січня 2022 року № 8вих-20/60 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] », оскільки він є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини. В той же час, позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач самоусунувся від виховання малолітньої дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не спілкується з дитиною, не виявляє інтерес до її внутрішнього світу, матеріально її не утримує, та, беручи до уваги висновок Виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 21 січня 2022 року № 8вих-20/60, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та мають бути задоволені. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved