Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватного нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. про визначення права власності в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що 19.07.2011 року дочка позивачки, [PERSON] , та відповідач по справі [PERSON] зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] та [PERSON] . У період спільного перебування у шлюбі відповідач на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06.11.2013 року набув на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] . Однак, 31.12.2018 року дочка позивачки [PERSON] , разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] , була вбита своїм бувшим чоловіком, відповідачем по справі [PERSON] 15.02.2019 року за заявою позивачки була відкрита спадкова справа №18/2019. Разом з тим, приватний нотаріус повідомив позивачку, що в матеріалах спадкової справи відсутня інформація про поділ та/або укладення будь-яких договорів щодо вищевказаної квартири. Позивачка зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті дочки. Таким чином, позивачка вважає, що її дочці належала Ѕ частина квартири [ADDRESS] , яку вона успадкувала, оскільки, дана квартира була придбана за час перебування у шлюбі відповідачем по справі та її дочкою. Враховуючи, що невизначення частки у праві спільної сумісної власності після померлої дочки, не дає їй можливості отримати свідоцтво про спадщину за законом, позивачка просила суд, визначити, що частка померлої [PERSON] , [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , становить Ѕ частки цієї квартири та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті дочки [PERSON] , померлої [INFO] , на Ѕ частки квартири [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2021 року клопотання позивачки про звільнення від справи судового збору задоволено частково. Відстрочено позивачці сплату судового збору у розмірі 6\~279,45 грн. шляхом здійснення оплати його повного розміру до ухвалення судового рішення по справі. У свою чергу, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2022 року позовну вимогу: «визначити, що частка померлої [PERSON] , [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , становить Ѕ частки цієї квартири» залишено без розгляду. Ухвалою Вінницького міського суду від 20.04.2022 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про його етапування з ДУ «Замкова ВК №58 Хмельницька область» до ДУ «Вінницька УПВ №1» відмовлено, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачка не з`явилася, на адресу суду надійшла заява від представників позивачки [PERSON] та [PERSON] про розгляд справи у відсутність позивачки та її представників, позов підтримали та просили задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу суду відзив не надходив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не відомо. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с.38). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований віддом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 19.07.2008 року, актовий запис №1313 - розірвано (а.с.33). У свою чергу, як вбачається з Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія [NUMBER] від 06.11.2013 року, та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Серія ЕАО №905779, [PERSON] , належить квартира [ADDRESS] на праві приватної власності, розмір частки 1 (а.с.42-43). Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2021 року встановлено, що 31.12.2018 року [PERSON] вчинив умисне вбивство своїх близьких родичів, а саме: матері [PERSON] , малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , та колишньої дружини [PERSON] . Тим самим, суд ухалив визнати винуватим [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1,2 ч.2 ст.115 КК України і призначив йому покарання у виді довічного позбавлення волі (а.с.8-30). Таким чином, [INFO] дочка позивачки [PERSON] , померла у віці 31 рік, про що 09.01.2019 року складено відповідний актовий запис №119, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с.37). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до Довідки №583/02-14 від 12.10.2021 року, виданої Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б., згідно поданих заяв на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , по спадковій справі №18/2019, єдиним спадкоємцем є її мати [PERSON] , [INFO] (а.с.40). Також, відповідно до відповіді №561/02-14/18/2019 від 24.09.2021 року, Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. зазначив, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Інформації про поділ та/або укладення будь-яких договорів щодо цієї квартири між подружжям [PERSON] та [PERSON] відсутня, тому повідомити розмір часток [PERSON] у праві власності на цю квартиру неможливо (а.с.39). 12.10.2021 року Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. виніс Постанову №584/02/31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку невизначеністю частки померлої [PERSON] у праві власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.41). Відповідно до Висновку про ринкову варість Ѕ частки чотирикімнатної квартири [ADDRESS] , вартість 1/2 частки квартири складає 537\~145,00 грн. (а.с.50-63). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 2 статті 60 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до\~ч. 1, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається власністю на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] в період перебування у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] набув на праві власності квартиру [ADDRESS] , це майно є спільною сумісною власністю [PERSON] та померлої [PERSON] . Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 1 - ч. 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Доказів про те, що між співвласниками була домовленість про визначення розмірів часток квартири, матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Отже, враховуючи вищевикладене, після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, зокрема, на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Положеннями ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Оскільки позивачка є матір`ю спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , та враховуючи, що інших спадкоємців немає, відповідно до ст. 1261 ЦК України, вона має право на спадкування за законом. Положеннями ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Outcome: approved