Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] 22.12.2020\~ звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Предметом позову є: - автомобіль марки Mitsubishi, модель Lancer, 2008 року випуску, д/н [NUMBER] ; - 19/20 часток земельної ділянки (кадастровий номер 5123782000:02:003:0995) за адресою: [ADDRESS] ; - автомобіль марки TOYOTA, модель Land Cruiser, 2011 року випуску, д/н [NUMBER] \~. Представник [PERSON] адвокат Дубінчук Ж.М. 11.05.2021 надав до суду зустрічний позов до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Предметом зустрічного позову є: - автомобіль марки Mitsubishi, модель Lancer, 2008 року випуску, д/н [NUMBER] ; - земельна ділянка (кадастровий номер 5123782000:02:003:0995) за адресою: [ADDRESS] ; - автомобіль марки TOYOTA, модель Land Cruiser, 2011 року випуску, д/н [NUMBER] ; - грошові збереження. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 12.05.2021 поновлено представнику [PERSON] адвокату Дубінчук Ж.М. строк на звернення до суду із зустрічним позовом та з клопотанням про витребування доказів, зустрічний позов представника [PERSON] адвоката Дубінчук Ж.М. до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя прийнято до спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Витребувано з філіалу Акціонерного товариства Банк «Південний»: - інформацію про наявність відкритих та закритих особистих розрахунків на ім`я [PERSON] із зазначенням руху коштів по ним, цільовим призначенням платежів, ким та на підставі чого проводилось нарахування коштів та із зазначенням залишку грошових коштів на рахунках за період з 2016 року до жовтня 2020 року; - наявність банківської скриньки на ім`я [PERSON] з повідомленням з якого по який час була орендована така банківська скринька, хто мав доступ до вказаної скриньки, коли було припинено та на яких підставах доступ до вказаної скриньки [PERSON] . Протокольною ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10.06.2021\~р. прийнято до спільного розгляду із первісним позовом уточнену позовну заяву (з врахуванням вимог зустрічної позовної заяви) Позивачки [PERSON] , що надійшла до суду 09.06.2021 р. В уточненій позовній заяві представник [PERSON] адвокат Чумаченко С.О. просив суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати право особистої приватної власності за [PERSON] на: - автомобіль марки Mitsubishi, модель Lancer, 2008 року випуску, д/н [NUMBER] ; - земельну ділянку (кадастровий номер 5123782000:02:003:0995) за адресою: [ADDRESS] ; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] : - грошові кошти у розмірі 2\~039\~250,00 грн. в якості компенсації 1/2 грошових заощаджень набутих за час шлюбу; - грошові кошти у розмірі 652\~560,00 грн. в якості компенсації 1/2 грошових заощаджень набутих за час шлюбу; - грошові кошти у розмірі 8\~795 грн. 80 коп., в якості компенсації різниці вартості спільно набутого майна. Стягнути [PERSON] на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10.06.2021 задоволено клопотання представника позивачки [PERSON] адвоката Чумаченко С.О. про витребування доказів. Витребувано від -AT Комерційний банк"ПРИВАТБАНК" (Адреса: 01001, м.Київ, вул.Грушевського,\~1Д), - AT "ПІВДЕННИЙ" (Адреса: 65059, місто Одеса, вул. Краснова, 6/1), - ПАТ «МТББАНК» (Адреса: 68003, Одеська обл., м. Чорноморськ, Проспект Миру, буд.\~28), відомості про рух коштів по всім рахункам (поточні, депозитні, накопичувальні, SWIFT тощо), що відкриті на ім`я [PERSON] , з жовтня 2020 року та по день виконання ухвали суду, копії документів вказаної особи та всіх договорів, угод тощо, що укладалися. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] та за зустрічним позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя прийнято до свого провадження, так як попереднім складом суду прийнято ухвалу про передачу справи за правилами підсудності до Овідіопольського районного суду Одеської області . В судовому засіданні 11.01.2022 року представник позивачки за первісним позовом підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. В судовому засіданні 11.01.2022 року представник відповідача заперечували проти задоволення позову та просили суд відмовити у його задоволенні, зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. В судове засідання 07.06.2022 року сторони по справі не з`явилися, були повідомлені належним чином та завчасно про час, дату та місце розгляду справи. При цьому, адвокат Чумаченко С.О. в інтересах позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. В заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також, адвокат Дубінчук\~Ж.М. в інтересах відповідача надіслала на адресу суду заяву, відповідно до якої зазначила, що м.Чорноморськ, смт Овідіополь та вся Одеська область відноситься до території активних бойових дій, де постійно погрожують ракетні удари ЗС РФ, а тому вона з метою збереження життя та зі згоди сторони по справі виїхала на час воєнних дій в Румунію. Також в заяві зазначила, що вважаючи на складність справи, її особистий інтерес для сторін, бажає приймати особисту участь при слуханні справи, заявляти клопотання, надавати докази, виступати в судових дебатах тощо, а тому черговий раз просила відкласти слухання справи до закінчення бойових дій в Одеській області та її повернення в Україну. Також зазначила додатково свою електронну пошту та контактний номер телефону для зв`язку. Враховуючи те, що представником відповідача жодним чином не доведено об`єктивні причини неможливості прийняти участь у судовому засіданні 07.06.2022 року в режимі відеоконференцзв`язку, при цьому адвокат в інтересах відповідача з клопотаннями про проведення судового засідання в режимі відеоконференції до суду не зверталися. Враховуючи що справа перебуває з 22.12.2020 року у провадженні судів, з 22.10.2021 року у провадженні судді Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенка Є.М., по справі було витребувано усі необхідні докази для її розгляду, представники сторін надали пояснення та обґрунтування позовної та відповідно зустрічної позовної заяви, позиція сторін озвучена, приймаючи до уваги необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи та надані пояснення сторін по справі та їх представників, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.06.2009 року, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллічівського міського суду від 26.05.2021 року (справа № 501/3853/20) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин подружжям було набуто наступне майно. - автомобіль марки Mitsubishi, модель Lancer, 2008 року випуску, д/н [NUMBER] ; - автомобіль марки TOYOTA, модель Land Cruiser, 2011 року випуску, д/н [NUMBER] - земельна ділянка (кадастровий номер 5123782000:02:003:0995) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч.3\~ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2\~статті 372 ЦК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1\~статті 61 СК України\~встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1\~статті 69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2\~статті 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11). Зі змісту п.п.23, 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року№11\~«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Придбавши вказане рухоме та нерухоме майно під час перебування в шлюбі, сторони набули право спільної сумісної власності на спірне майно відповідно до зазначених положень закону. Стаття 63 СК України, передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними. Відповідно до\~статті 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачені\~статтею 65 СК України. Відповідно до частини 2\~статті 65 СК України\~при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Частиною 4\~статті 65 СК України\~передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У відповідності до частини 3\~статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном. Частина 1\~статті 369 ЦК України\~визначає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Відповідно до частин першої, другої\~статті 364 ЦК України\~кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Таким чином, враховуючи, що спірні транспортні засоби та земельна ділянка набуті сторонами за час шлюбу, то такі є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим суд доходить висновку про їх поділ між сторонами За загальним правилом, встановленим частиною 1\~статті 70 Сімейного кодексу України, при поділі майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1 та ч. 2 ст. 71 СК України). За змістом ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. На підтвердження вартості автомобілю марки Mitsubishi, модель Lancer, 2008 року випуску позивачкою [PERSON] надано висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки, складений 02.06.2021 р. суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , згідно з яким ринкова вартість автомобілю без урахування ПДВ становить 138\~402,00 грн. Обґрунтовуючи ринкову вартість земельної ділянки (кадастровий номер 5123782000:02:003:0995) за адресою: [ADDRESS] стороною відповідача (зустрічного позивача) [PERSON] надано висновок про експертну грошеву оцінку земельної ділянки, проведену 23.04.2021 експертом Гаврилів\~С.Ф., згідно з яким ринкова вартість земельної ділянки становить 533\~363,20 грн. З метою доведення вартості автомобілю марки TOYOTA, модель Land Cruiser, 2011 року випуску стороною відповідача (зустрічного позивача) [PERSON] надано висновок № 28/21 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу, складений 29.01.2021 р. судовим експертом ФОП [PERSON] , згідно з яким ринкова вартість колісного транспортного засобу, станом на дату проведення оцінки визначається рівною 680560,80 грн. Надаючи оцінку зібраним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості, достатності та достовірності, з метою встановлення ринкової вартості майна, що підлягає поділу, суд приймає (враховує) наступні докази: висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки, складений 02.06.2021 р. суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , висновок про експертну грошеву оцінку земельної ділянки, проведену 23.04.2021 експертом Гаврилів\~С.Ф., висновок № 28/21 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу, складений 29.01.2021 р. судовим експертом ФОП [PERSON] , оскільки наведені докази: містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують заявлені сторонами вимоги, одержані із належного процесуального джерела, у належному процесуальному порядку, з дотриманням процедури проведення відповідної оцінки майна, експертного дослідження у відповідності до вимог використаних при дослідженні нормативно-правових актів та довідкових джерел інформації. Водночас,\~суд відхиляє\~(не\~враховує)\~роздруківки з\~сайту «Auto\~ria»\~щодо дійсної\~ринкової вартості\~автомобілю марки TOYOTA, модель Land Cruiser, 2011 року випуску, долучені до уточненої позовної заяви [PERSON] та роздруківки з мережі Інтернет щодо дійсної ринкової вартості автомобілю марки Mitsubishi, модель Lancer, 2008 року випуску, долучені до зустрічної позовної заяви [PERSON] , тому що жодних доказів на підтвердження умисного заниження вартості вказаних автомобілів суду не надано, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд покладає в обґрунтування свого рішення в частині визначення вартості наведених транспортних засобів висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки, складений 02.06.2021 р. суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , висновок № 28/21 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу, складений 29.01.2021 р. судовим експертом ФОП [PERSON] , що виключає можливість врахування судом вказаних роздруківок. З вказаного висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки та експертного автотоварознавчого дослідження з визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу вбачається, що на виконання вимог ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст. 6 Закону України «Про судову експертизу», п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, замовниками оцінки, експертизи забезпечено безпосередній та вільний доступ суб`єкта оціночної діяльності, експерта до майна, що підлягало оцінці, експертному автотоварознавчому дослідженню, а відтак суд не вбачає підстав для їх неврахування у зв`язку з наданням сторонами роздруківок з мережі Інтернет в яких наведена вартість подібних але не тих самих транспортних засобів, що були об`єктом дослідження оцінювача, експерта. Таким чином, враховуючи, що спірна земельна ділянка та транспортні засоби набуті сторонами за час шлюбу, то такі є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим суд доходить висновку про їх поділ між сторонами. При цьому, суд вважає за доцільне поділити вищевказане майно між сторонами згідно варіанту, запропонованого позивачкою в уточненій позовній заяві (з врахуванням вимог зустрічної позовної заяви) У відповідності до такого поділу, у власність позивачки [PERSON] переходить автомобіль марки Mitsubishi, модель Lancer, 2008 року випуску, д/н [NUMBER] на суму 138\~402,00 грн., та земельна ділянка (кадастровий номер 5123782000:02:003:0995) за адресою: [ADDRESS] на суму 533\~363,00 грн., тобто майно на загальну суму 671\~765 грн., а у власність відповідача [PERSON] переходить автомобіль марки TOYOTA, модель Land Cruiser, 2011 року випуску, д/н [NUMBER] . на суму 680\~560 грн. Так, у відповідності до положень ст. 71 СК України, у зв`язку з тим, що у власність [PERSON] переходить майно на більшу суму, з нього на користь [PERSON] слід стягнути грошову компенсацію належної частки у спільному майні подружжя в розмірі 4397 грн. 50 коп. ((671\~765,00. + 680\~560,00 грн.) : 2 - 671\~765,00 грн.). Оскільки сторонам виділяється кожному конкретне майно, а в користуванні сторін перебувають автомобілі, що виділяються судом їм у власність, суд дійшов висновку, що такий поділ відповідає інтересам сторін та є оптимальним. Таким чином, суд дійшов до висновку про часткове задоволення первісного позову [PERSON] та часткового задоволення зустрічного позову [PERSON] . Щодо заявлених [PERSON] вимог про стягнення з [PERSON] на її користь грошових коштів у розмірі 2\~039\~250,00 грн. та у розмірі 652\~560,00 грн. в якості компенсації 1/2 грошових заощаджень набутих за час шлюбу, а також заявлених [PERSON] вимог про визнання спільною власністю подружжя грошових збережень в розмірі 150000,00 доларів США, стягнення з [PERSON] на його користь 2072250,00 грн. в якості компенсації грошових заощаджень придбаних під час шлюбу, суд дійшов висновку що в цій частині заявлені позовні вимоги сторін не підлягають задоволенню з огляду на таке. На підтвердження заявлених вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 652\~560,00 грн позивачка [PERSON] зазначила, що відповідач за первісним позовом з листопада 2020 року по квітень 2021 року перебував у закордонному рейсі, будучи працевлаштованим за трудовим договором моряка, отримував заробітну плату близько 8000 доларів США щомісячно, а тому за останній рейс заробив близько 48000 доларів США, шо за курсом НБУ на 08.06.2021 становить 1\~305\~120,00 грн., 1/2 від цієї суми становить 652\~560,00 грн. Проте, як зазначила позивачка, заробітна плата [PERSON] надходила на його особистий рахунок, доступ до рахунку він не надав, вказані грошові кошти в інтересах сім`ї не витратив, розпорядився грошовими коштами за власним рішенням. Отже, вважаючи, що на заробітну плату відповідача поширюється статус спільного майна подружжя позивачка просила стягнути вказані кошти на її користь. Також посилалася на те, що з листопада 2020 року по квітень 2021 року сторони (по справі № 501/3853/20) перебували у шлюбі та продовжували подружні стосунки, незважаючи на наявність в Іллічівському міському суді Одеської області справи про розірвання шлюбу між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка\~є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин (ч. 6 ст. 57 СК України). Згідно з рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26.05.2021 року (справа № 501/3853/20), яке набрало законної сили 26.06.2021 р., із змісту позовної заяви та заяви відповідача вбачається, що відповідач та позивач не підтримують шлюбних відносин та вони не ведуть спільного господарства. Враховуючи той факт, що позовна заява про розірвання шлюбу, зі змісту якої вбачається, що сторони не підтримують шлюбних відносин, була подана [PERSON] , 16.11.2020, і дану обставину встановлено рішенням Іллічівського міського суду Одеської області, яке набрало законної сили, суд вважає, що грошові кошти, одержані [PERSON] у період з листопада 2020 року по квітень 2021 року не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з тим, що фактичні шлюбні відносини між сторонами в цей період часу були припинені. При цьому, доказів зміни підстав позову про розірвання шлюбу позивачкою не надано. Водночас, в обґрунтування заявлених вимог позивача [PERSON] про визнання спільною власністю подружжя грошових збережень в розмірі 150000,00 доларів США, стягнення з [PERSON] на його користь 2072250,00 грн. в якості компенсації грошових заощаджень придбаних під час шлюбу позивач [PERSON] зазначив, що вказані кошти зберігались в банківській скрині в AT "ПІВДЕННИЙ" (філія в місті Чорноморську), орендованою [PERSON] та надходили на її особистий рахунок С.А. № [NUMBER] від компаній, в яких [PERSON] працював за контрактами з 2016 року, які вона знімала зі свого особистого рахунку та зберігала в банківській скрині та накопичувала на будівництво їх спільного будинку. Доступ до банківської скрині був в [PERSON] вільним (довіреність на користування) до його повернення в Україну в квітні 2021 року, коли він дізнався про скасування [PERSON] вказаної довіреності. Разом з тим, позивачка [PERSON] в обґрунтування заявлених вимог про стягнення 2\~039\~250,00 грн. в якості компенсації 1/2 грошових заощаджень набутих за час шлюбу вказувала, що у її розпорядженні таких коштів не має та ніколи не було, а про їх наявність їй стало відомо лише після ознайомлення із зустрічною позовною заявою, а тому вважає, що такі грошові кошти наявні в розпорядженні [PERSON] . У зв`язку з тим, що їх накопичення здійснювалось за час шлюбу, стверджувала, що такі кошти також підлягають поділу між подружжям, з виділенням їй 1/2 частини від цієї суми, а саме 75000 доларів США, , шо за курсом НБУ на 08.06.2021 становить 2 039 250,00 грн. Судом встановлено, шо з 2016 року по 30.09.2020 року на ім`я [PERSON] було відкрито банківський рахунок № [NUMBER] у дол. США від 03.06.2008 р., банківський рахунок № [NUMBER] у дол. США від 13.01.2017 р., банківський рахунок № [NUMBER] у грн. від 09.01.2019\~р. На виконання ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 12.05.2021 року інформація щодо руху коштів по вищевказаним поточним рахункам на ім`я [PERSON] за період з 2016 року по 30.09.2020 року надана у додатках листом АТ "ПІВДЕННИЙ". Також АТ "ПІВДЕННИЙ" повідомив, що на ім`я [PERSON] діяли договір на користування індивідуальним банківським сейфом № 0038/1569-2015 від 16.12.2015 по 15.01.2019, доступ до якого мали [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреностей. Договір на користування індивідуальним банківським сейфом № 0301/1569-2019 від 09.01.2019 по 08.01.2021 р. на користування індивідуальним банківським сейфом, доступ до якого мали [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреностей № 213, № б/н від 07.07.2020 дана довіреність згідно заяви була відкликана 20.10.2020. Згідно з наданими виписками по рахункам № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] за період з 2016 року по 30.09.2020 року, на рахунок № [NUMBER] надходили та з рахунку були зняті грошові кошти, проте, станом на 08.10.2021, вхідний та вихідний залишок грошових коштів на рахунках дорівнює 0. Крім того, судом встановлено, що у період з 01.10.2020 р. по 11.08.2021 р., на ім`я [PERSON] були відкриті поточні рахунки № [NUMBER] у дол. США від 26.09.2007 р., № [NUMBER] у дол. США від 06.12.2012 р. На виконання ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 10.06.2021 року інформація щодо руху коштів по вищевказаним поточним рахункам на ім`я [PERSON] за період з 01.10.2020 р. по 11.08.2021 р. надана у додатках листом АТ "ПІВДЕННИЙ". Згідно з наданими виписками по рахункам № [NUMBER] у дол. США від 26.09.2007 р., № [NUMBER] за період з 01.10.2020 р. по 11.08.2021 р. року з рахунку № [NUMBER] були зняті грошові кошти, проте станом на 08.10.2021 кінцевий залишок грошових коштів на рахунку дорівнює 1,25 доларів США, вхідний та вихідний залишок на рахунку № [NUMBER] дорівнює 0. За висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 21 березня 2018 року по справі № 726/2165/15-ц у\~випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Пунктом. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя. Вищезазначена позиція прослідковується в низці судових рішень Верховного Суду, зокрема в постанові від 13.05.2019 року у справі № 638/1962/17 (провадження № 61-25286св18), постанові від 06.03.2019 року у справі № 754/11103/16-ц (провадження № 61-28144св18), постанові від 30.01.2019 року у справі № 372/1558/16-ц (провадження № 61-26356св18), постанові від 17.04.2019 року у справі № 631/1982/16-ц (провадження № 61-36690св18), постанові від 10.10.2019 року у справі № 607/2831/16-ц (провадження № 61-27855св18) тощо. Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку.\~Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі\~№ 372/504/17, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів від 06 лютого 2018 року у справі\~№ 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі\~№ 404/1515/16-ц. Відповідно до положень ч.3 ст. 61 Сімейного кодексу, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~71\~СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч статті 65\~СК України інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. За змістом наведених норм, факт використання спільних коштів не в інтересах сім`ї повинен бути доведеним відповідними доказами. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суду постанові від 25.03.2020\~року по\~справі №161/79/18\~та\~ від 19 червня 2019 року у справі № 761/32404/14-ц. Позивачка [PERSON] та позивач [PERSON] не надали суду доказів на підтвердження того, що набуті у шлюбі грошові кошти були наявні у відповідача [PERSON] , відповідачки [PERSON] чи третіх осіб на час припинення фактичних шлюбних відносин, розірвання шлюбу. Крім того, позивачка [PERSON] та позивач [PERSON] не надали суду достатніх доказів на підтвердження того, що інший з подружжя здійснив відчуження коштів чи використав їх на свій розсуд проти волі іншого з подружжя або приховав їх. Позивачем [PERSON] також не доведено зберігання [PERSON] коштів у сумі 150000,00 доларів США, що еквівалентно 4\~144\~500,00 грн., у банківській скрині в AT "ПІВДЕННИЙ" та витрати цих коштів не в інтересах сім`ї. Виходячи з принципу диспозитивності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, враховуючи, що доступ до рахунків, на яких зберігались кошти мали обидва з подружжя, на момент розгляду справи кошти були витрачені, і жодною зі сторін не доведено факт витрати коштів не в інтересах сім`ї, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь грошових коштів у розмірі 2\~039\~250,00 грн. в якості компенсації 1/2 грошових заощаджень набутих за час шлюбу, а також заявлених [PERSON] вимог про визнання спільною власністю подружжя грошових збережень в розмірі 150000,00 доларів США, стягнення з [PERSON] на його користь 2072250,00 грн. в якості компенсації грошових заощаджень придбаних під час шлюбу. Враховуючи вищевикладене також, не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про визнання спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] грошових збережень у розмірі 150000,00 доларі США. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК\~зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У ст.\~141\~ч. 1,\~2\~п. 3\~ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою [PERSON] при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 6306 грн. Позивачем [PERSON] при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 6810 грн. Позивачкою [PERSON] заявлено вимоги про поділ майна та стягнення компенсації коштів на загальну суму 3\~372 370,8 грн. (автомобіль марки Mitsubishi, модель Lancer, 2008 року випуску вартістю 138\~402,00, земельна ділянка (кадастровий номер 5123782000:02:003:0995) на суму 533\~363,00 грн, грошові кошти у розмірі 2\~039\~250,00 грн. в якості компенсації 1/2 грошових заощаджень набутих за час шлюбу; грошові кошти у розмірі 652\~560,00 грн. в якості компенсації 1/2 грошових заощаджень набутих за час шлюбу; грошові кошти у розмірі 8\~795 грн. 80 коп., в якості компенсації різниці вартості спільно набутого майна) З цієї суми 3\~372 370,8 грн. судом задоволено вимоги частково на суму 676162,50. Отже, розмір задоволених позовних вимог становить 20%. Позивачем [PERSON] заявлено вимоги про поділ та стягнення компенсації вартості майна, стягнення коштів на загальну суму 2\~767\~956,90 грн. (автомобіль марки TOYOTA, модель Land Cruiser, 2011 року випуску, з урахуванням виплати компенсації на користь [PERSON] заявлена вартість 320280,40 грн, компенсація вартості автомобіля марки Mitsubishi, модель Lancer, 2008 року випуску вартістю 108745,00 грн., земельна ділянка (кадастровий номер 5123782000:02:003:0995) з урахуванням виплати компенсації на користь [PERSON] заявлена вартість 266681,50 грн., грошові заощадження придбані під час шлюбу 2072250,00 грн.) З цієї суми 2\~767\~956,90 грн. судом задоволено вимоги частково на суму 676162,50. Отже, розмір задоволених позовних вимог становить 24,5%. Судом позов [PERSON] до [PERSON] задоволений частково, а тому на користь позивачки [PERSON] з відповідача [PERSON] повинні бути стягнуті судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які суд визначає у сумі 1261,2 грн. (20% від суми сплаченого судового збору 6306 грн.) Судом позов [PERSON] до [PERSON] задоволений частково, а тому на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] повинні бути стягнуті судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які суд визначає у сумі 1668,45 грн. (24,5% від суми сплаченого судового збору 6810 грн.) Отже, шляхом зарахування зустрічних зобов`язань сторін по сплаті судового збору, з відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 407, 25 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial