Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

18.01.2022 позивач звернувся до суду та свої вимоги мотивує тим, що з 29.11.2021 звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому позивач просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у розмірі 23 120 грн. 64 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.11.2021 по 18.01.2022, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 363 грн. 17 коп., у загальному розмірі 18 158 грн. 50 коп.. Ухвалою суду від 20.01.2022 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін про судове засідання 21.02.2022 о 09-40 год.. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив. В подальшому судовий розгляд відкладався на 22.03.2022 о 09-30 год., 25.05.2022 о 09-00 год. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, але в судове засідання не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Відповідач отримав позовну заяву з додатками, ухвалу суду, але відзиву не подав і не повідомив про причини неподання. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша\~статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що по 29.11.2021 [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб», звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. /а.с. 7-9, 11/ Середньоденний заробіток позивача складав 363 грн. 17 коп., згідно розрахунку, наведеного в позовній заяві. /а.с. 1-2/ В день звільнення [PERSON] , ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» не виплатило належних сум у строки, зазначені у\~ст. 116 КЗпП України. Так в день звільнення позивачу не виплачено заробітну плату у загальному розмірі 23 120 грн. 64 коп., що підтверджується розрахунковим листом за листопад 2021 року, копія якого міститься в матеріалах справи. /а.с. 10/ Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177, 178 ЦПК України, суд погоджується з розрахунком середньоденного заробітку позивача вказаним у позові. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За підрахунками позивача час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.11.2021 по 18.01.2022 становить 50 днів, відповідно розмір середнього заробітку за вказаний період становить 18 158 грн. 50 коп. (363,17*50). Однак вказаний розрахунок містить арифметичну помилку. Так невірно зазначено кількість робочих днів за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача по 18.01.2022. Так, зокрема розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні необхідно здійснювати з наступного дня після звільнення, тобто з 30.11.2021 і враховувати лише робочі дні в межах заявлених вимог, що складає 33 дні. Ураховуючи зазначене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в межах заявлених вимог, тобто за період з 30.11.2021 по 18.01.2022, що становить 11 984 грн. 61 коп. (363,17*33), а не як зазначено позивачем 18 158 грн. 50 коп.. На підставі зазначеного заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: partial