Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склались, відсутнє взаєморозуміння, сторони припинили спільне проживання та шлюбних стосунків не підтримують; від шлюбу є дитина, проте подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін, а тому має твердий намір розірвати шлюб; дитина сторін проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним і офіційно працевлаштований. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив врахувати, що він є платником аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з рішенням суду згоден. Відтак, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Народицького районного управління юстиції у Житомирській області, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 03.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Народицького районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 14. Згідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, не бажають примирення, хочуть розірвати шлюб, від шлюбу є дитина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз`яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відтак, позов в частині вимоги про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд виходив з наступного. Позивач стверджує, що спільна дитина сторін проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів протилежного відповідачем не подано. Відповідач за виконавчим листом є платник аліментів на утримання іншої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, врахувавши відповідно до ч.1 ст.182 СК України обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному в позовній заяві - 1/4 частини всіх видів доходів відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачем сплачено судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу в сумі 908 грн. Від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Тому

Outcome: approved