Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У вересні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей, матеріальної допомоги не надає, участі у їх вихованні не бере. За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. З огляду на вищевикладене, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 05 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 125, та стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільних дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 20). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив не подав. Причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом 05 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 125. Після одруження прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». (а.с. 8). Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Батьком у свідоцтвах про народження дітей записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 8-9). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом\~ст.\~ст.\~181,182\~СК України\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються за\~рішенням суду\~у частці\~від доходу\~її матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина.\~При визначені\~розміру аліментів\~суд,\~враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. У відповідності ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2022 року - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Матеріалами справи встановлено, що домовленості про сплату аліментів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою й працездатною особою, відомостей про перебування на його утриманні інших осіб, так як і поважності причин, які унеможливлюють сплачувати аліменти у вказаному в позовній заяві розміру не надав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. З огляду на викладені обставини, врахувавши положення норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо судових витрат \~ \~ \~ \~ У відповідності\~до ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на те, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача понесений останньою судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 грн. Крім того, враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору за пред`явлення вимог про стягнення аліментів, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved