Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача у якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.11.2002 року Органом приватизації Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації було посвідчено приватизацію квартири [ADDRESS] . Згідно виданого свідоцтва про право власності на житло від 05.11.2002 року квартира належала в рівних долях [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 06 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О. було посвідчено договір купівлі-продажу 1/3 частки квартири [ADDRESS] , відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] придбав 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Позивач зазначає, що відповідач на момент приватизації та реєстрації у спірній квартирі був неповнолітнім та проживав, як член сім`ї позивача та законний співвласник квартири. Зі сплином часу відповідач досяг повноліття та більше не проживає у квартирі з грудня 2002 року, оскільки виїхав зі своїми батьками до Сполучених Штатів Америки, проте повернутися до України та подати заяву про зняття з реєстраційного обліку не бажає. У зв`язку із не проживанням відповідача у квартирі, чиняться перешкоди у користуванні майном. Відповідач не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, що спричиняє додаткові витрати пов`язані з утриманням житла. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.11.2021 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання (а.с. 33-33 зв.). 23 травня 2022 року на електронну пошту Дніпровського районного суду м. Києва від відповідача [PERSON] надійшла заява в якій вказує, що не заперечує проти позбавлення його права користування квартирою [ADDRESS] . Сторони та третя особа в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Позивачем [PERSON] до суду подано клопотання в якому просить провести розгляд справи у його відсутності. З урахуванням наведеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін по справі та третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 05 листопада 2002 року Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого квартира [ADDRESS] належала в рівних долях [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). 06 серпня 2021 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О., зареєстрований в реєстрі за № 12184, відповідно якого відповідач відчужив на користь позивача 1/3 частку квартири [ADDRESS] (а.с. 7-7 зв.). Згідно п. 9 вищевказаного договору, продавець зобов`язується звільнити від речей та передати квартиру та ключі Покупцю у день підписання цього договору. За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» від 04.11.2021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно положень ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи положення передбачені ст. ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Як зазначає позивач, відповідач членом його сім`ї не являється та ніяких домовленостей з приводу користування спірною квартирою між ними не існує, а реєстрація відповідача у квартирі порушує його права як власника квартири. На підтвердження заявлених вимог надано акт від 10.08.2021 року про не проживання особи за місцем реєстрації, підписаний сусідами позивача, посвідчений начальником ЖЕД-409, у якому зазначено, що [PERSON] , який зареєстрований в квартирі [ADDRESS] не проживає за місцем реєстрації з грудня 2002 року (а.с. 20). У поданій заяві відповідач повідомляє суд про те, що він не заперечує проти позбавлення його права користування спірним житловим приміщення, з 2002 року він проживає в США де має своє житло. Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідач не являється членом сім`ї позивача, та співвласником квартири [ADDRESS] , у спірній квартирі не проживає з 2002 року, угода щодо користування жилим приміщенням між сторонами не укладалась, відповідач не заперечує проти задоволення позову, тому відсутні правові підстави для користування відповідачем спірним житловим приміщенням, реєстрація останнього порушує права позивача, як співвласника квартири. З урахуванням зазначеного позов [PERSON] про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України в порядку розподілу між сторонами судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: partial