Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

24 січня 2022 року [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказує, що вона є дочкою [PERSON] . Її батьки є [PERSON] та [PERSON] (після одруження - [PERSON] ), які одружилися 25.10.1991 року. Вказує, що 06.09.1990 року виконавчим комітетом Рівненського міського Ради народних депутатів м. Рівне її батьку, [PERSON] , було видано ордер на житлове приміщення № 757, на право на заняття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що її батько, [PERSON] , помер [INFO] . В житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] на даний час зареєстровані: вона, її син, [PERSON] та її мати. [PERSON] , яка не проживає в даному приміщенні з жовтня 2016 року. Вказує, що факт не проживання її матері, [PERSON] , в житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] підтверджується актом від 17.01.2022 року, в якому містяться підписи сусідів [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала і позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), є дочкою [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 20.10.1992 року. Батьки позивачки є [PERSON] та [PERSON] (після одруження - [PERSON] ), які одружилися 25.10.1991 року. 06.09.1990 року виконавчим комітетом Рівненського міського Ради народних депутатів м. Рівне [PERSON] , було видано ордер на житлове приміщення № 757, на право на заняття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , помер [INFO] . В житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] на даний час зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Факт не проживання [PERSON] , в житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] підтверджується актом від 17.01.2022 року, в якому містяться підписи сусідів [PERSON] та [PERSON] . Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна (будинку) має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст.9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Правовідносини між сторонами врегульовані житловим кодексом України як такі, що виникли з підстав надання ордеру на жиле приміщення в державному та/або комунальному житловому фонді, і з фактичного договору найму житлового приміщення державного та/або комунального житлового фонду. У силу\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У силу\~ст. 64 ЖК УРСР, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до\~ст.106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї наймача, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення, замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї, наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Згідно із частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що [PERSON] не надала доказів, що вона є основним наймачем квартири, а тому підстав про звернення з даним позов у неї немає, у звязку з цим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed