Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] було замовлено у ФОП [PERSON] виготовлення меблів для кухні, про що укладено письмовий договір №216 від 11.06.2021 р. В день підписання договору було погоджено дизайн меблів, специфікація, дизайн, проект. Вартість робіт вказана в п. 3.2. Договору і складає 134 700,00 гривень за комерційним курсом долара США 27,04 грн. Відповідно до умов п. 3.3. Договору, передплата за продукцію здійснюється в день підписання договору в розмірі 80% його загальної вартості. 11.06.2021 р. в день підписання договору [PERSON] було здійснено попередню оплату в сумі 4000,00 (чотири тисячі) доларів США, що на дату платежу еквівалентно 108 160,00 гривень. Передача коштів підтверджується додатком №1 від 11.06.2021р. до договору №216 від 11.06.2021 р. «Реєстр платежів зроблених Замовником», підписаним особисто позивачкою та відповідачем. Згідно п. 4.3. Договору строк виготовлення продукції - 25 робочих днів з моменту підготовки робочого проекту. Строк підготовки робочого проекту - 5 робочих днів з моменту підписання Договору та передачі авансу. По факту виконавець робіт документ під назвою робочий проект не підготував. Проте у листуванні в месенджері Telegram від 23.07.2021 р. написав, що робочий проект був зроблений одразу, так як були заміри, що в договорі зазначені всі необхідні умови. Тож датою робочого проекту слід вважати дату підписання договору №216 з усіма додатками - 11.06.2021 р. Оскільки фактично робочий проект був підготовлений виконавцем в день укладення Договору та отримання авансу - 11.06.2021 р., строк виготовлення меблів 25 робочих днів сплив 20.07.2021 р. (з урахуванням усіх вихідних, а також святкових неробочих днів 21 та 28 червня 2021 р.) Проте 07.08.2021 р. в листуванні в месенджері Telegram ФОП [PERSON] повідомив, що договір №216 від 11.06.2021 р. виконуватись не буде і сплачені кошти будуть повернуті. 07.08.2021 р. в листуванні брав участь чоловік позивача [PERSON] , і саме у відповідь на звернення чоловіка відповідач (підписаний як [PERSON] ) зазначив: « [PERSON] я. у нас виникли деякі труднощі на виробництві, а затягувати вже не хочемо, то ми плануємо розірвати договір по кухні... В принципі там вся сума задатку повертається і все...». Станом на 23.08.2021 р. кошти не були повернуті. Прострочення виконання умов Договору з виготовлення меблів склало 35 календарних днів. 23.08.2021 р. замовник меблів [PERSON] відправила виконавцю ФОП [PERSON] письмову заяву про розірвання договору №216 від 11.06.2021 р. і повернення сплачених коштів. Тому позивач просила суд визнати несправедливими і недійсними умов п. 6.2. та 6.2.1 договору на виготовлення продукції №216 від 11.06.2021 р., укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] . Стягнути на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) з фізичної особи-підприємця [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) грошові кошти в сумі 108 160,00 (сто вісім тисяч сто шістдесят) гривень - попередня оплата за договором №216 від 11.06.2021 р.; 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень - пеня за прострочення виконання зобов`язання за період 20.07.2021 р. по 09.09.2021 р.; 6800,00 (шість тисяч) гривень - витрати позивачки на правову допомогу. Судовий збір стягнути з відповідача Ухвалою суду від 15.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 23.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги позову що стосуються визнання несправедливими і недійсними умов договору просила залишити без розгляду, решту вимог позову підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву до суду не подав. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 11 червня 2021 року між ФОП [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник) був укладений договір на виготовлення продукції № 216. Відповідно до п. 2.1. договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується за завданням Замовника виготовити з власних матеріалів, доставити та встановити корпусні та/або кухонні меблі (далі Продукція) згідно з погодженими Сторонами документами (договір, специфікація, Проект), передати у власність Замовника Продукцію, а Замовник сплачує вартість продукції на користь Виконавця та приймає у власність Продукцію після її повної оплати. В день підписання договору було погоджено дизайн меблів, специфікація, дизайн, проект. Вартість робіт вказана в п. 3.2. Договору і складає 134 700,00 гривень за комерційним курсом долара США 27,04 грн. Відповідно до умов п. 3.3. Договору, передплата за продукцію здійснюється в день підписання договору в розмірі 80% його загальної вартості. 11.06.2021 р. в день підписання договору [PERSON] було здійснено попередню оплату в сумі 4000,00 (чотири тисячі) доларів США, що на дату платежу еквівалентно 108 160,00 гривень. Передача коштів підтверджується додатком №1 від 11.06.2021р. до договору №216 від 11.06.2021 р. «Реєстр платежів зроблених Замовником», підписаним особисто позивачкою та відповідачем. Згідно п. 4.3. Договору строк виготовлення продукції - 25 робочих днів з моменту підготовки робочого проекту. Строк підготовки робочого проекту - 5 робочих днів з моменту підписання Договору та передачі авансу. Разом з тим, відповідачем не були виконані обов`язки за відповідним договором. 23.08.2021 р. замовник меблів [PERSON] відправила виконавцю ФОП [PERSON] письмову заяву про розірвання договору №216 від 11.06.2021 р. і повернення сплачених коштів. Дани вимога залишена відповідачем без відповіді. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 615 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Збитками позивача стали здійснена ним попередня оплата за договором в сумі 108160,00 гривень. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Відповідно до положень ч. 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день» (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача пені за 52 дні прострочення виконання роботи в сумі 30\~000 грн. (із розрахунку 0,4% за кожний день прострочення) що не суперечить приписам законодавства. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Стаття 78 ЦПК України визначає суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України) Враховуючи що відповідачем ФОП [PERSON] не було вчасно виконано умови договору, в зв`язку з чим було порушено права позивача [PERSON] , остання має право на стягнення з відповідача відшкодування збитків та пені. Вимоги позову щодо визнання несправедливими і недійсними умов п. 6.2. та 6.2.1 договору на виготовлення продукції, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд залишає без розгляду. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати що складаються із витрат на професійну правничу допомогу, суд покладає на відповідача. Витрати по сплаті судового збору суд стягує з відповідача в дохід держави. Відповідно до\~ст.\~ст.\~15,\~16,\~526,\~610,\~612,\~615,\~901-903,\~ЦК України,\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~та

Outcome: approved