Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідачі є її сестрою та пасинком, які зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . Зазначена квартира є його особистою приватною власністю відповідно до договору дарування квартири від 23.11.2000 р. На цей час в даній квартирі зареєстровані він та відповідачі, але фактично проживає тільки він. Більше одного року тому відповідачі добровільно виселилися з квартири, мотивуючи тим, що мають намір в подальшому постійно мешкати за іншою адресою, окремо від нього та виїхали до інших населених пунктів. На цей час в зазначеному вище житлі за місцем своєї реєстрації вони не проживають без поважних причин, належних їм речей в ньому немає, в інший спосіб інтересу до цього житла відповідачі не проявляли та не проявляють по цей час, мети проживати в квартирі не мають. Будь-яких угод щодо користування квартирою між ним та відповідачами не укладалось. Оскільки квартира належить йому на праві приватної власності, а відповідачі не проживають в ній більше шести місяців поспіль без поважної причини вважає, що вони втратили право користування цим житлом. На цей час, реєстрація відповідачів в квартирі порушує його права та інтереси як власника житла, зняття їх з реєстраційного обліку в інший спосіб є неможливим, що змушує його звернутись з цим позовом до суду, тому просить визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , понесені судові витрати залишити за ним. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22.04.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судове засіданні позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку (а.с.28). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, місце і час розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог п.2 ч.ч.7, 11\~ст.128\~ЦПК України (а.с.22,23,24,25),\~про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Представник третьої особи Сукач Л.О. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 26). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, факт належності на праві користування позивачу квартири [ADDRESS] , підтверджується копією договору дарування квартири від 23.11.2000 р., відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар зазначену квартиру (а.с. 5). Факт реєстрації відповідачів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у квартирі [ADDRESS] , підтверджується копією витягу №430 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.6) та інформаціями від 19.04.2022 року та 22.04.2022 р., які надані виконавчим комітетом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 15,17). Факт не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , підтверджується копією акту №604 від 19.02.2022 р., який складено депутатом Вільногірської міської ради VIII скликання [PERSON] , відповідно до якого встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою не проживають більше року (а.с.7). Доказів на\~спростування вказаних\~обставин під\~час судового\~розгляду справи\~відповідачами не\~надано. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ч.4 ст.156, ст.64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно із ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до п.2 ч.1, ч.4 ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», зняття особи\~із задекларованого\~або зареєстрованого\~місця проживання\~(перебування)\~у разі\~звернення до\~органу реєстрації\~або через\~центр надання\~адміністративних послуг\~за місцем\~задекларованого або\~зареєстрованого місця\~проживання (перебування)\~здійснюється за\~заявою власника\~житла приватної\~форми власності,\~поданої у\~паперовій формі,\~стосовно повнолітньої\~особи,\~місце проживання\~(перебування)\~якої зареєстровано\~або задекларовано\~в житлі,\~що належить\~власнику на\~підставі права\~власності. Разом із заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), що подається у паперовій формі, така особа подає паспортний документ особи, а також у випадках та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України, - військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). Таким чином, зняття особи із зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення власника житла приватної форми власності до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, можливо лише у разі подання власником разом із відповідною заявою, паспортних документів такої особи, а також за наявності, її військово-облікових документів, однак місце фактичного проживання відповідачів невідомо. Разом з тим, відповідно до п.6 ч.1 ст.24 вказаного Закону, орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом,\~про виселення,\~визнання особи\~безвісно відсутньою\~або оголошення\~її померлою. За змістомст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином,\~судом встановлено,\~що [PERSON] \~є власником\~квартири [ADDRESS] ,\~де зареєстровані\~його сестра\~ [PERSON] \~та пасинок\~ [PERSON] ,\~однак у\~вказаному житлі\~останні не\~проживають без\~поважних причин\~більше року,\~за користування\~житловим приміщенням\~і комунальні\~послуги не\~сплачують та\~не здійснюють\~інших витрат\~по утриманню\~житла,\~кореспонденцію за\~даною адресою\~не отримують,\~що дає\~суду підстави\~для визнання\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~такими,\~що втратили\~право користування\~квартирою [ADDRESS] ,\~що є\~підставою для\~їх зняття із\~ зареєстрованого\~місця проживання за\~вказаною адресою\~та внесення\~відповідних змін\~до реєстру територіальної громади. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд враховує заяву позивача, який просить судові витрати у справі покласти на нього, тому судові витрати у справі у виді сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн. слід віднести на рахунок позивача. На підставі\~ст.ст.61,64,156\~ЖК України,\~ст.ст.319,321,383,386,391,405\~ЦК України,\~ст.\~18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та

Outcome: approved