Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Представник позивачки адвокат Кравченко О.В. звернулася до суду з позовом до ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 93130, вчинений 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь відповідача грошових коштів у сумі 2170,66 гривень. Позов обґрунтовує тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. 16.02.2022 було відкрито виконавче провадження №68671037 з примусового виконання спірного виконавчого напису. Постановою від 21.02.2022 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржниці. Вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено в порушення вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», та Постанови КМУ № 1172 від 29.06.2199 (п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку), заборгованість, яка стягувалась не є безспірною, напис вчинено на договорі, який нотаріально не посвідчено. Ухвалою суду від 01.04.2022 відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою від 01.04.2022 за клопотанням представника позивачки, позов забезпечений шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №68671037. Відповідачем відзив на позов не поданий. Третя особа пояснення щодо позову не подав. Відповідачу та третій особі копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками направлялись поштою за місцем знаходження останніх. Згідно з ст.128 та ст.272 ЦПК України, учасники справи є повідомленими про розгляд справи належним чином. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 15.10.2019 між [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» було укладено кредитний договір №11190584674 (далі - Договір), предметом якого є кредитні кошти надані Покупцю на споживчі цілі (назва кредитного продукту відповідно до п. 3.1 Договору «ЧЕК + 4 ПЛАТЕЖА»). Згідно п.3.2 Договору, сума кредиту складає 5299 гривень, перший авансовий внесок (п.3.3 Договору) 2650 гривень, строком користування кредиту (п. 3.6) 12 місяців, зі сплатою відсотків (п. 3.7 Договору) у розмірі 0, 01% річних від суми Кредиту, щомісячної комісії (п.3.8 Договору) 5% від суми Кредиту. Розмір щомісячного платежу по погашенню тіла кредиту та плати за користування кредитом становить 220,76 гривень (п. 3.9 Договору) з моменту укладення Кредитного договору і до 17.02.2020, включно. з 18.02.2020 розмір щомісячного платежу становить 353,21 гривні. Згідно п. 7.2 Договору, за повне або часткове прострочення платежу по поверненню Кредиту Покупець зобов`язаний сплатити Кредитодавцю штраф у сумі 105,95 гривень за кожен випадок прострочення. 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис № 93130 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ«СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» заборгованості по кредитному договору №11190584674 від 15.10.2019 у сумі 2170,66 гривень. Строк платежу по Кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 15.10.2019 по 11.06.2021. Сума заборгованості складає 1320,66 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 503,80 гривні, прострочена заборгованість за комісією 789,45 гривень, строкова заборгованість за штрафами та пенями 27,41 гривня. За вчинення вказаного виконавчого напису зі Стягувача стягнуто 850,00 гривень. Приватним\~виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком Андрієм Олександровичем постановами від: 16.02.2022 відкрито виконавче провадження № 68671037 щодо примусового виконання спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивачка [PERSON] є вдовою загиблого військовослужбовця героя України [PERSON] , що підтверджується довідкою №1/3 від 06.04.2015, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району та посвідченням члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби № [NUMBER] , виданим Шевченківським районним військовим комісаріатом Міністерства оборони України 15.09.2015. Положеннями п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. Згідно з ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. З огляду\~на те,\~що позивачка\~звільнена законодавцем\~від сплати\~судового збору,\~він підлягає\~стягненню з\~відповідача у\~сумі 992,40\~ гривень - за подачу позову та 496,20 гривень за подачу заяви про забезпечення позову, а разом - 1488,60 гривень.

Outcome: approved