Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Позовні вимоги обґрунтовані зокрема тим, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23.05.2018 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] та стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітної плати, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та додаткові витрати на утримання дитини. Позивачем зазначено, що син [PERSON] зареєстрований та постійно проживає разом із ним в будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою сільської ради Від народження сина його утриманням, вихованням, розвитком та станом здоров`я займається виключно він. Оскільки мати покинула сина, він вимушений піти у відпустку з догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. Ним постійно вживаються заходи щодо стабілізації стану здоров`я сина, який має особливості у розвитку. З липня 2018 року дитина визнана інвалідом і їй призначено державну соціальну допомогу. У зв`язку з особливостями фізичного стану дитини, він постійно потребує, медичних консультацій, медичних препаратів для підтримання його розвитку, В добровільному порядку відповідач не бере участі ні у поточних, ні у додаткових витратах на дитину. Так, з вересня 2018 року по 31 жовтня 2021 року ним понесені додаткові витрати на проїзд до міст лікування та консультацій, на ліки та засоби пересування для дитини в сумі 20181,55грн. (двадцять тисяч сто вісімдесят одна гривня 55 копійок), а саме: 2018 рік - 1744,62 грн.; 2019 рік- 10323,25 грн.; 2020 рік - 4621,00грн.; 2021 рік - 3492,68грн. Виконавчий лист про виконання рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23.05.2018 року перебуває на виконанні в Автозаводському відділі ДВС у місті Кременчуці. Відповідно до розрахунку старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці від 09.11.2021 року за № 127573 вбачається, що у відповідача [PERSON] по ВП №56910137 утворилась заборгованість по аліментам та станом на 01.11.2021 року сума заборгованості складає - 83 220,41 грн. Позивач також вказав, що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів за тривалий час, проживає разом із співмешканцем періодично змінюючи адреси, а тому, її поведінка свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до [PERSON] відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. [PERSON] є працездатною особою, але не зважаючи на свій вік, ухиляється від сплати аліментів вчасно та у належному розмірі. До липня 2019 року відповідач взагалі не провів жодного платежу щодо аліментів, її взагалі не цікавить як живе і розвивається її дитина. А сума пені з квітня 2019 року по «01» листопада 2021 року становить 225 123,76грн. Позивачем вказано, що сума заборгованості потрібна йому для належної реабілітації дитини та постійного її догляду, при цьому, оскільки сума пені значно перевищує суму заборгованості, просив стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) [INFO] , неустойку (пеню) по заборгованості зі сплати аліментів в сумі 83 220,41грн, що відповідає змісту ст. 196 СК України в розмірі 83 220,41 грн. Водночас, просив суд стягнути на його користь з [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), [INFO] , половину вартості додаткових витрат на дитину - [PERSON] , [INFO] , в сумі - 10 090,78грн. Позивач в судове засідання не з`явився. Від представника позивача до суду подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Водночас просили суд, позовну вимогу в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини - залишити без розгляду, в частині стягнення пені просили задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про дату розгляду справи повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем реєстрації. Заяви про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Відповідно до рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23.05.2018 року [PERSON] [INFO] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Присуджено до стягнення аліменти з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.12.2017 року до його повноліття. Виконавчий лист про виконання рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23.05.2018 року перебуває на виконанні в Автозаводському відділі ДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.11.2021 року за вих. № 127573, (ВП №56910137), виданої старшим державним виконавцем Автозаводському відділі ДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - Мирошниченко О.І., станом на 01.11.2021 року заборгованість [PERSON] по аліментах на користь позивача на утримання сина [PERSON] за весь період, становить 83220,41 грн, пеня по аліментам становить 225123,76 грн. Ст. 196 СК України встановлено граничний розмір пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Таким чином сума пені за несвоєчасну сплату аліментів з урахування положень ст.196 СК України, яка може бути стягнута з відповідача становить 83220,41 грн, що узгоджується з розрахунком позивача, тому суд вважає вимогу позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вимогу [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину залишити без розгляду, у відповідності до вимог ст. 257 ЦПК України, на підставі клопотання позивачки від 18.05.2022 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подачу вказаного позову до суду, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 908 грн.

Outcome: approved