Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

У увітні 2021 року до суду надійшла вказана позовна заява про стягнення кредитором боргу зі спадкоємців. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] звертався до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 31 серпня 2009 року. При цьому, банком було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримав відповідну кредитну картку із кредитним лімітом, який згодом був збільшений. У зв`язку з невиконанням умов погашення позичених коштів, утворилась заборгованість у розмірі 19483,21 грн. [INFO] позичальник помер, спадщину після його смерті парийняли відповідачі, у зв`язку з чим банк вимушений звернутись із вказаним позовом до суду для стягнення заборгованості за кредитним договором. Сторони в судове засідання не з`явились, позивач просив суд здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, заяв або відзивів не подавали. На підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] 31.08.2009 року підписав заяву № б/н про отримання на власне ім`я кредитки банку "Приватбанк" із кредитним лімітом 2000 грн, що підтверджується копією вказаної заяви із його власним підписом. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією відповідного актового запису про смерть. Відпововідно копії розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31.08.2009 року, станом на 01.02.2021 року заборгованість по сплаті кредитних коштів за вказаним договором становить 19483,21 грн. 21.05.2020 року позивач подав претензію кредитора до Другої павлоградської держнотконтори із вимогою донести до відома спадкоємців померлого [PERSON] про наявність заборгованості останнього перед АТ КБ "Приватбанк", що підтверджується відповідною копією. Згідно відповіді завідуючої Першої павлоградської держнотконтори Шкицької Ю.А. від 08.07.2020 року, на підставі претензії позивача було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] за №525/2020 від 25.06.2020 року. Інших заяв про прийняття спадщини аб про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] нотаріусу не надходило, а свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно копій листів-претензій АТ КБ "Приватбанк" від 11.09.2020 року, позивач направляв відповідачам вимоги про сплату заборгованих коштів самостійно, проте відповіді не отримав. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання особи від 28.04.2021 року, відповідачі були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , на момент відкриття спадщини. Спадкова справа не містить заяв відповідачів про відмову від прийняття спадщини. Згідно копії\~заяви № б/н від 31.08.2009 року, [PERSON] при її заповненні та підписанні в якості місця проживання вказав адресу: [ADDRESS] . Станом на теперішній час [ADDRESS] перейменована на вул. Довженка Олександра, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про фактичне прийняття спадщини відповідачами-спадкоємцями після смерті спадкодавця, [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки відповідачами не подано до суду жодних заперечень з приводу позовних вимог, не зазначено жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, суд приходить до висновку про наявінсть заборгованості за вказаним кредитним договором та фактичним прийняттям спадщини відповідачами-спадкоємцями після смерті спадкодавця, [PERSON] . За змістом статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Розмір часток відповідачів у спадщині рівний. Отже, з кожного з них підлягає стягненню половина заборгованості спадкодавця, але в межах вартості отриманої спадщини, тобто слід стягнути на користь банку 19483,21 грн :2 = 9741,61 грн з кожного, але не більше вартості отриманої спадщини. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2270,00 грн по 1135,00 грн з кожного.

Outcome: approved