Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до\~суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 23924,69 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 18 липня 2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 6 грудня 2013 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2014 року у справі № 569/14162/14-ц стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 8 вересня 2014 року. Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Здолбунівському районному управління юстиції. З червня 2021 року відповідач взагалі не сплачує аліменти на утримання власної дитини. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 1 лютого 2022 року становить 23924,69 грн. Заборгованість виникла з вини відповідача, оскільки останній мав можливість сплачувати аліменти на утримання сина в тому мінімальному розмірі, який встановлений законом та був визначений у рішенні суду, однак цього не робив. Загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з червня 2021 року по січень 2022 року становить 31646,06 грн. Однак, враховуючи положення ст.196 СК України з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі 23924,69 грн. Ухвалою від 25 березня 2022 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданій до суду заяві від 16 травня 2022 року позивач просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, встановив, що сторони з 18 липня 2010 року перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 6 грудня 2013 року у цивільній справі № 569/19897/13-ц. Сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2014 року у цивільній справі № 569/14162/14-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 8 вересня 2014 року до досягнення сином повноліття. 21 листопада 2015 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції Михальчук Н.Ю. від 5 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження № 46378755 з примусового виконання виконавчого листа № 569/14162/14-ц, виданого 25 листопада 2014 року Рівненським міським судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] . Відповідно до проведеного головним державним виконавцем Здолбунівського відділі державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 1227 від 1 лютого 2022 року сукупний розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів станом на 1 лютого 2022 року становить 23924,69 коп. Згідно з наданим позивачем розрахунком сума пені за прострочення сплати аліментів за період з червня 2021 року по січень 2022 року становить 31646,06 коп. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. В разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові Верховного Суду від 20 липня 2020 року у справі №362/4462/16-ц викладений правовий висновок, відповідно до якого відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами Сімейного кодексу України. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів встановлений факт неналежного виконання [PERSON] аліментних зобов`язань за період з червня 2021 року по січень 2022 року, оскільки відповідачем сплата аліментів за спірний період не здійснювалась. Доказів оскарження відповідачем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, проведеного державним виконавцем, матеріали справи не містять. Обставини, які б давали підстави вважати, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася з незалежних від відповідача причин, що виключає наявність його вини, у справі не встановлені. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи, що суд не встановив обставин, які б підтверджували відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, наявні правові підстави для стягнення з відповідача передбаченої ст.196 СК України пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 100 відсотків заборгованості, а тому позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір, від оплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: approved