Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області Маційчук Олександр Анатолійович звернувся до суду в інтересах держави в особі Державного агентства автомобільних доріг України із цивільним позовом до Навчального центру по підготовці, перепідготовці та підвищенню кваліфікації кадрів Державного агентства автомобільних доріг України, [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, посилаючись на те, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 21 травня 2019 року у справі №357/2209/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні корупційних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що [PERSON] , будучи виконуючим обов`язки директора Навчального центру по підготовці, перепідготовці та підвищенню кваліфікації кадрів ДААДУ (УКРАВТОДОР) (далі Начальний центр), являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 даного Закону, не повідомив про реальний конфлікт інтересів, який виник у зв`язку з встановленням та виплатою премій на протязі 2016-2017 років, чим вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Внаслідок вчинених [PERSON] адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, останній своїми неправомірними діями спричинив державі в особі Державного агентства автомобільних доріг України збитків на загальну суму 42 257 грн.97 коп., які у добровільному порядку не відшкодовує, а питання про їх стягнення в рамках справи про адміністративне правопорушення не вирішувалось. Крім цього, накази в.о. директора Навчального центру по підготовці, перепідготовці та підвищенню кваліфікації кадрів ДААДУ (УКРАВТОДОР) (далі Начальний центр) № 65к від 31.05.2016 року, № 81к від 30.06.2016 року, № 90к від 29.07.2016, № 102к від 31.08.2016, № 108к від 03.10.2016 року, № 118к від 02.11.2016 року, № 127к від 02.12.2016 року, № 1к від 03.01.2017 року, № 17к від 01.02.2017 року, № 25к від 28.02.2017 року, № 35к від 31.03.2017 року, № 42к від 28.04.2017 року про встановлення доплат і надбавок працівникам, які прийнято з порушенням вимог Закону України «Про запобігання корупції» є чинними, відтак їх слід визнати незаконними та скасувати в судовому порядку, оскільки вони не можуть бути скасовані чи змінені, органом місцевого самоврядування після їх виконання, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 09.03.2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23 травня 2022 року відповідач [PERSON] направив відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, оскільки обставини, на які посилається у позовній заяві заступник прокурора не відповідають дійсності. Відзив мотивував тим, що Навчальний центр по підготовці, перепідготовці та підвищенню кваліфікації кадрів є самостійним закладом з правами юридичної особи та є госпрозрахунковим навчальним закладом і фінансується виключно заробленими коштами. Ніде в статуті не вказано що навчальний центр отримує кошти з вищестоящої організації, тобто з Укравтодору. Щодо нарахування 70% а не 50% надбавки за високі досягнення у праці зазначає, що начальний центр заробляє собі кошти і розпоряджається ними, а щодо нарахування всіх виплат відповідальність несе не директор а головний бухгалтер. Крім того, [PERSON] , виконуючи обов`язки директора Навчального центра отримував законну заробітну плату з всіма надбавками та доплатами, яка нараховувалась головним бухгалтером центру, яка за законність нарахування згідно колективного договору несе відповідальність. Також вказує, що стороною позивача не надано будь-яких доказів та документів до позовної заяви про надходження коштів з Укравтодору до Навчального центру в тому числі і на заробітну плату [PERSON] 25 травня 2022 року позивачем було направлено відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній зазначив, що доводи, на які посилається відповідач [PERSON] у відзиві не спростовують обставин, наведених у позовній заяві прокурором. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника, позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Відповідач Навчальний центр по підготовці, перепідготовці та підвищенню кваліфікації кадрів Державного агентства автомобільних доріг України в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З матеріалів справи вбачається, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.172-7 ч.ч.1, 2 КУпАП, натомість провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-7 ч.ч.1,2КУпАП по відношенню до [PERSON] закрито, у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Разом із тим, судом встановлено, що відповідно до наказу Навчального центру № 19 к від 17.03.2016 року «Про прийняття [PERSON] » [PERSON] прийнято на роботу на посаду заступника директора з 17.03.2016 року. Наказом Національного агентства автомобільних доріг України № 276-Л від 28.04.2016 року «Про виконання обов`язків директора Навчального центру по підготовці, перепідготовці та підвищенню кваліфікації кадрів» на останнього з 29.04.2016 покладено виконання обов`язків директора Навчального центру, заступника директора з наданням йому права першого підпису. Тобто, [PERSON] є посадовою особою, яку наділено організаційно-розпорядчими функціями. Також судом встановлено, що відповідно до наказів № 65 к від 31.05.2016 «Про встановлення доплат і надбавок працівникам за травень 2016 року»,\~ № 81 к від 30.06.2016 «Про встановлення доплат і надбавок працівникам за червень 2016 року», № 90 к від 29.07.2016 «Про встановлення доплат і надбавок працівникам за липень 2016 року», № 102 к від 31.08.2016 «Про встановлення доплат і надбавок працівникам за серпень 2016 року», № 108 к від 03.10.2016 «Про встановлення доплат і надбавок працівникам за вересень 2016 року», № 118 к від 02.11.2016 «Про встановлення доплат і надбавок працівникам за жовтень 2016 року», № 127 к від 02.12.2016 «Про встановлення доплат і надбавок працівникам за листопад 2016 року», № 1к від 03.01.2017 «Про встановлення доплат і надбавок працівникам за грудень 2016 року», № 17 к від 01.02.2017 «Про встановлення доплат і надбавок працівникам за січень 2017 року», № 25 к від 28.02.2017 «Про встановлення доплат і надбавок працівникам за лютий 2017 року», № 35 к від 31.03.2017 «Про встановлення доплат і надбавок працівникам за березень 2017 року», № 42 к від 28.04.2017 «Про встановлення доплат і надбавок працівникам за квітень 2017 року», за підписами виконуючого обов`язки директора Навчального центру Бадзюха О.В., останній встановив собі надбавку за високі досягнення у праці у розмірі 70 відсотків посадового окладу за фактично відпрацьований час, що суперечить додатку 16 до Галузевої угоди, відповідно до якої передбачено надбавку за високі досягнення у праці у розмірі до 50 відсотків посадового окладу. Таким чином, [PERSON] , являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з п. «а» ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», порушив вимоги п.1,2,3 ч. 1 ст. 28 даного Закону, а саме достовірно знаючи про обмеження встановлені чинним антикорупційним законодавством, діючи умисно з корисливих мотивів вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів та не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів пов`язаного з підписанням наказів про встановлення доплат і надбавок працівникам в період часу з травня 2016 по квітень 2017 між його особистими інтересами та службовими повноваженнями в якості виконуючого обов`язки директора Навчального центру, які впливають на об`єктивність прийняття рішень та встановлював собі надбавки за високі досягнення у праці. Постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2019 року набрала законної сили 31 травня 2019 року. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, в частині питання, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; \~ Ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів; Відповідно до ст.67 Закону України «Про запобігання корупції», нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування; правочин, укладений внаслідок порушення вимог цього Закону, може бути визнаним недійсним. Оскільки постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні корупційних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП., тому суд вважає за необхідне визнати незаконними та скасувати накази в.о. директора Навчального центру по підготовці, перепідготовці та підвищенню кваліфікації кадрів ДААДУ (УКРАВТОДОР) (далі Начальний центр) № 65к від 31.05.2016 року, № 81к від 30.06.2016 року, № 90к від 29.07.2016, № 102к від 31.08.2016, № 108к від 03.10.2016 року, № 118к від 02.11.2016 року, № 127к від 02.12.2016 року, № 1к від 03.01.2017 року, № 17к від 01.02.2017 року, № 25к від 28.02.2017 року, № 35к від 31.03.2017 року, № 42к від 28.04.2017 року в частині встановлення [PERSON] надбавок за високі досягнення у праці розміром 70% посадового окладу за фактично відпрацьований час. Заступник прокурора звертаючись із даним позовом в інтересах держави в особі Державного агентства автомобільних доріг України, стверджує, що внаслідок незаконних наказів [PERSON] , останнім завдано шкоди Навчальному центру ДААДУ в розмірі 42 257,97 грн., а тому просив стягнути вказану суму на корись Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор). Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Згідно ч. 1 ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст. 66 Закону України «Про запобігання корупції» збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила відповідне правопорушення, в установленому законом порядку. Так, згідно наданих позивачем відомостей по заробітній платі [PERSON] , останньому нарахована надбавка до посадового окладу: за травень 2016 року 2947,37 грн., за червень 2016 року 3220,00 грн., за липень 2016 року 3220,00 грн., за серпень 2016 року 3220,00 грн., за вересень 2016 року 3220,00 грн., за жовтень 2016 року 3775,80 грн., за листопад 2016 року 3775,80 грн., за грудень 2016 року 3775,80 грн., за січень 2017 року 3775,80 грн., за лютий 2017 року 3775,80 грн.,\~ за березень 2017 року 3775,80 грн., за квітень 2017 року 3775,80 грн., а всього 42 257,97 грн. /а.с. 52-65/. Ст. 38 Закону визначено, що фізичні та юридичні особи, права яких порушено внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення і яким завдано моральної або майнової шкоди, збитків, мають право на відновлення прав, відшкодування збитків, шкоди в установленому законом порядку. Як вбачається з матеріалів справи, наказом Державного агентства автомобільних доріг України № 23 від 02.11.2011 затверджено «Статут навчального центру по підготовці, перепідготовці та підвищенню кваліфікації кадрів» (надалі Статут). Згідно з п. 1.1. Статуту Навчальний центр є професійно-технічним навчальним закладом, який заснований на загальнодержавній власності і належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України. Також, у п.п. 3 п. 3.1. Статуту зазначено, що метою діяльності Навчального центру є одержання прибутку та у п.4.1. вказано, що Навчальний центр є самостійним навчальним закладом з правами юридичної особи. Права і обов`язки юридичної особи Навчальний центр набуває з дня його державної реєстрації. Відповідно до п.4.2 Статуту навчальний центр є госпрозрахунковим навчальним закладом. В пункті 4.7. Статуту зазначено, що Навчальний центр несе відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах належного йому майна згідно чинного законодавства. Відповідно до розділу п.8.3.1. Статуту джерелом коштів на оплату праці працівників Навчального центру є частина доходу, одержаного в результаті його господарської діяльності. \~ Відповідно до п.8.3.2. Статуту керівник Навчального центру обирає форми системи оплати праці, встановлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок, посадових окладів, відрядних розцінок, премій, надбавок і доплат, винагород та інших заохочувальних виплат у розмірах, передбачених колективним договором. Відповідно до п.8.5 Статуту джерелом формування фінансових ресурсів є прибуток, амортизаційні відрахування, кошти, одержані від підприємств, організацій, громадян, та інші надходження, включаючи централізовані капітальні вкладення та кредити банків. Отже, навчальний центр є госпрозрахунковим навчальним закладом та має самостійний баланс і майно, яким розпоряджається на власний розсуд. В свою чергу, відповідач [PERSON] , як виконуючий обов`язки директора Навчального центру по підготовці, перепідготовці та підвищенню кваліфікації кадрів ДААДУ (УКРАВТОДОР), встановлюючи собі надбавки за високі досягнення у праці розміром 70% посадового окладу за фактично відпрацьований час, розпорядився коштами, які належали Навчальному центру. Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що [PERSON] , внаслідок вчинених адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, спричинив державі в особі Державного агентства автомобільних доріг України збитків на загальну суму 42 257 грн. 97 коп., а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь Державного агентства автомобільних доріг України шкоди в розмірі 42 257,97 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial