Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 15.03.2021 року щодо стягнення з позивача на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором № 500832923. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу стало відомо, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Кракан Р.С. відкрите виконавче провадження про стягнення з позивача заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса від 15.03.2021 року. На думку позивача, даний виконавчий напис було вчинено з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки виконавчий напис здійснено на договорі, який нотаріально не посвідчений, а також нотаріус не пересвідчився в безспірності вимог стягувача. Ухвалою судді від 30.07.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом (повідомлення) сторін. Зазначеною ухвалою зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хару Н.С. надати суду належним чином засвідчену копію виконавчого напису, що є предметом спору, та документів, що стали підставою для його вчинення. Станом на день розгляду справи, витребувані документи суду не надані. 27.05.2022 року позивачем до суду подана заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача АТ «АЛЬФА БАНК» адвокат Борщенко К.Ю. у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов, чи зустрічного позову не надав, хоча вказані матеріали позову та ухвала суду у відповідності до вимог ст.ст.130,131 ЦПК України, направлялись на адресу відповідача. Також, 02.11.2021 року засобами електронної пошти представником відповідача адвокатом Борщенком К.Ю. суду подані письмові пояснення по справі, відповідно до яких вважає що у позовних вимогах необхідно відмовити за недоведеністю. Обґрунтовує це тим, що позивачем не надано документів спростовуючих вірність нарахувань заборгованості посилаючись на те що, суд першої інстанції не врахував Висновок ВП ВС 15.01.2020 року, провадження 14-557цс19, справа № 305/2082/14ц. Жодних пояснень чи заперечень щодо суті спору, а саме щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню представник не зазначив. В подальшому неодноразово просив відкласти розгляд справи на іншу дату. 06.06.2022 року представник знову звернувся до суд з клопотанням про відкладення розгляду, оскільки прийматиме участь у іншому судовому засіданні. Враховуючи те, що відповідач не обґрунтував необхідність надання вищого пріоритету в розгляді цивільної справи іншим судом за участі представника відповідача ніж в розгляді цивільної справи Овідіопольським районним судом Одеської області, а також те, що жодної інформації про те в якій справі та в якому суді він буде приймати участь, а також беручи до уваги, що дані клопотання були неодноразовими, приймаючи до уваги необхідність дотримання скорочених строків розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Кракан Р.О. у судове засідання не з`явилися, проте повідомлені належним чином про місце дату та час судового засідання. Причини неявки не відомі, заяв чи клопотань до суду не надходило. Разом з тим, відповідно наказу Міністерства юстиції України від 12.03.2021 року № 931/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України від 19.02.2021 року № 5 та на підставі підпункту «е» пункту 2 ч.1 ст. 12 Закону України «Про нотаріат», а саме у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішенням судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції 17.01.2008 року за № 6685 на ім`я Хари Н.С. , анульовано. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази,суд встановив. 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 13 078,35 грн. На виконання даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Кракан Р.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач зазначає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки виконавчий напис вчинено на договорі, який нотаріально не посвідчений, що, на думку позивача, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, також не встановлено безспірність вимог стягувача. В оспорюваному виконавчому написі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. посилається на ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та на п. 2 Переліку за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України яким повинен керуватись нотаріус. Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved