Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у володінні власністю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 19 жовтня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області розглянув цивільну справу № 175/1130/15-ц за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: державний нотаріус Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєва Л.В. приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу Макарова В.Ю., управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину,договорів купівлі-продажу та державних актів на землю, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. Рішенням суду у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено у повному обсязі. 19 вересня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області скасував рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року та ухвалив нове рішення, яким вирішив провадження в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом від 05 серпня 2011 року, виданого [PERSON] , після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] (реєстровий №2193); про право на спадщину за законом від 05 серпня 2011 року, виданого [PERSON] після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 1561 кв.м. по [ADDRESS] (реєстровий №2196); про право на спадщину за законом від 05 серпня 2011 року, виданого [PERSON] після смерті [PERSON] на грошові внески з належними відсотками і усіма видами компенсацій (реєстровий №2199), виданих державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Любов Віталіївною, - закрити. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 64,4 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., та земельних ділянок площею 0,1 ОСО га (для будівництва та обслуговування житлового будинку) та 0,0561 га (для ведення особистого селянського господарства), розташованих по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] . В задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000 га по [ADDRESS] (цільового призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку) від 25 травня 2012 року за реєстровим номером №377; договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0561 га по [ADDRESS] (цільового призначення для ведення особистого селянського господарства) від 25 травня 2012 року за реєстровим номером №386 та договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] від 2 5 травня 2012 року за реєстровим номером №388, які укладені між [PERSON] , в особі її представника [PERSON] та [PERSON] ; та про витребування з незаконного володіння 1\\2 частини житлового будинку та земельних ділянок площею 0,1000 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку) та 0,0561 га (для ведення особистого селянського господарства) по [ADDRESS] та передачу їх [PERSON] - відмовити. Таким чином суд апеляційної інстанції своїм рішенням не визнав не дійсними договори купівлі - продажу земельних ділянок, та самого будинку, розташованих за адресою [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , та не скасував право власності на вищезазначене нерухоме майно за [PERSON] , а ні в цілому, а ні в 1/2 частці. Також, суд апеляційної інстанції, своїм рішенням відмовив [PERSON] у позовних вимогах про витребування з незаконного володіння 1\\2 частини житлового будинку та земельних ділянок площею 0,1000 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку) та 0,0561 га (для ведення особистого селянського господарства) по [ADDRESS] та передачу їх [PERSON] , чим фактично не оспорив правомірність набуття і правомірність володіння [PERSON] всім спірним майном в цілому. Ухвалою колегії судців Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року виправлено описки у резолютивній частині вступної та резолютивної частин і повного рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року: із третього абзацу резолютивної частини виключено фразу «про право на спадщину за законом від 05 серпня 2011 року, виданого [PERSON] після смерті [PERSON] на грошові внески з належними відсотками і усіма видами компенсацій (реєстровий №2159)»; у четвертому абзаці резолютивної частини замість, «Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 64,4 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., та земельних ділянок площею 0,1000 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку) та 0,0561 га (для ведення особистого селянського господарства), розташованих по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] », правильно вказати: «Визнати за [PERSON] право на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 64,4 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., та земельних ділянок площею 0,1000 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку) та 0,0561 га (для ведення особистого селянського господарства), розташованих по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] ». Відповідне рішення суд апеляційної інстанції ухвалив для того, щоб [PERSON] , міг звернутися до своєї сестри [PERSON] з вимогою про стягнення компенсації з приводу перерозподілу спадщини. На сьогоднішній день відповідач [PERSON] є єдиним власником спірного майна в частці 1/1, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на майно, та його одноособисте право на спірне майно апеляційним судом не скасовано. [PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області суду з позовом до [PERSON] , про усунення перешкод у користуванні власністю, яким просить суд вселити його в будинок [ADDRESS] . В ході судового розгляду даної справи № 175/351/18 після судового засідання, яке відбулося 27.03.2018 року, з`ясувалося , що приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Маркаровою Вікторією Юріївною, було зареєстровано за [PERSON] право власності на 1\\2 частини житлового будинку та земельних ділянок площею 0,1000 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку) та 0,0561 га (для ведення особистого селянського господарства) по [ADDRESS] . На підставі даної реєстрації [PERSON] зареєструвався в належному на праві власності [PERSON] будинку [ADDRESS] , та через суд вимагає вселення у даний будинок. [PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Маркарової В.Ю та [PERSON] про визнання дій державного реєстратора протиправними та скасування державної реєстрації права власності. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/4219/18 від 09.02.2019 року визнано дії державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Маркарової Вікторії Юріївни - протиправними. Скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , запис №23051660 від 25.10.2017 року, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 37801259 від 27.10.2017 року. Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на 1/1 частину земельної ділянки кадастровий номер 1221411000:02:030:0056, площею 0,1 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , запис №23052673 від 25.10.2017 року, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 37805711 від 27.10.2017 року. Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий помер 1221411000:02:030:0057, площею 0,0561 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, по [ADDRESS] , запис №23052924 від 25.10.2017 року, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 37806026 від 27.10.2017 року. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/4219/18, залишено без змін. На даний час право власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] ; право власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 1221411000:02:030:0056, площею 0,1 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) по [ADDRESS] ; права власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий помер 1221411000:02:030:0057, площею 0,0561 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, права власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий помер 1221411000:02:030:0057, площею 0,0561 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, по [ADDRESS] скасовано, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Однак [PERSON] і досі зареєстрований по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї. [PERSON] не являється та ніколи не являвся членом сім`ї позивача, та не проживає в спірному будинку з 2012 року - після його відчуження. Те, що відповідач не проживає в спірному будинку з 2012 можуть підтвердити свідки, сусіди, які будуть заявлені мною у підготовчому судовому засіданні. Реєстрація відповідача в належному позивачеві на праві приватної власності будинку призводить до неможливості розпорядитися ним, а саме продати. Просить суд визнати [PERSON] [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ) таким, що втратив право на користування будинком [ADDRESS] . Не погодившись\~з позовними\~вимогами відповідач\~в особі\~представника,\~адвоката Нестиченко\~Д.С.\~подав відзив\~на позовну\~заяву в\~якому зазначив,\~що відповідач\~по справі\~-\~ [PERSON] зі\~свого народження\~проживав за\~адресою -\~ [ADDRESS] .\~Проживав відповідач\~за означеною\~адресою разом\~зі своєю\~матір`ю\~ [PERSON] \~та сестрою\~ [PERSON] \~(дівоче\~прізвище теж\~ [PERSON] ).\~ [INFO] померла\~мати Відповідача\~ [PERSON] (свідоцтво\~про смерть\~серія [NUMBER] \~видане 12\~лютого 2010\~року виконавчим\~комітетом Підгородненської\~міської ради\~Дніпропетровського району\~Дніпропетровської області),\~яка на\~день смерті\~проживала за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~В липні\~2010\~року,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] \~звернулися до\~Дніпропетровської районної\~державної нотаріальної\~контори для\~оформлення спадщини,\~яка залишилася\~після померлої\~ [PERSON] ,\~а саме:\~домоволодіння за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~в якому\~Відповідав був\~зареєстрований та\~проживав.\~В подальшому,\~ [PERSON] \~запропонувала Відповідачеві\~відмовитися в\~нотаріальній конторі\~від спадщини\~на її\~користь,\~з наступною\~виплатою половини\~вартості спадкового\~майна,\~що мала\~б йому\~належати після\~продажу домоволодіння.\~Розраховуючи на\~чесність та\~добросовісність сестри\~,\~враховуючи близькі\~родинні зв`язки\~між ними,\~та той\~факт,\~що Відповідачеві\~на той\~час лише\~тільки виповнилося\~18\~років,\~12\~березня 2010\~року [PERSON] \~відмовився від\~належної йому\~частки спадщини,\~що залишилася\~після смерті\~їх матері,\~ [PERSON] ,\~на користь\~своєї сестри.\~05\~серпня 2011\~року [PERSON] \~державним нотаріусом\~Дніпропетровської районної\~державної нотаріальної\~контори було\~видано свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом,\~які зареєстровані\~в реєстрі\~№2193,\~№2199,\~№2196.\~Після цього,\~ [PERSON] \~звернувся до\~ [PERSON] \~з метою\~отримання половини\~вартості проданого\~домоволодіння,\~відповідно до\~їх попередньої\~домовленості.\~Сестра відмовила\~ [PERSON] \~в наданні\~йому визначених\~домовленістю коштів,\~внаслідок чого\~ [PERSON] \~залишився без\~житла та\~засобів для\~існування.\~Вважаючи свої\~права порушеними,\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~метою визнання\~відмови від\~прийняття спадщини\~та свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на ім`я\~ [PERSON] ,\~які зареєстровані\~в реєстрі\~№2193,\~№2199,\~№2196,\~недійсними.\~В цей\~же час\~позивач по\~справі -\~придбав у\~його сестри\~домоволодіння за\~адресою:\~ [ADDRESS] . 09 вересня 2013 року суд рішенням у справі №2-175/2722/13-ц визнав відмову [PERSON] від прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] недійсними. А Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.09.2017 року по справі № 175\\1130\\15-ц за [PERSON] було визнано право власності на 1\\2 частину житлового будинку ,загальною площею 64.4 кв.м, житловою площею 40.2 кв.м та земельних ділянок площею 0.100 Га та 0.0561 Га за адресою [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили та не оскаржувалося іншими сторонами справи. Право власності було зареєстровано за Позивачем у встановленому законом порядкові. Відповідач дійсно зареєстрований в даному домоволодінні та намагався проживати за згаданою адресою. Проте Позивач по справі та його родина чинили йому перешкоди у цьому та не давали можливості жити в будинкові. Відповідач був змушений звернутися до суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні власністю ,проте відносно Відповідача було винесено вирок про притягнення його до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, що передбачає позбавлення волі. На даний час відповідач перебуває в місцях позбавлення волі та після звільнення для нього домоволодіння за адресою: [ADDRESS] буде єдиним можливим місцем проживання з яким він має постійний та стійкий зв`язок і Позивач бажає в судовому порядкові позбавити Відповідача права користування домоволодінням. Відповідач вважає, що не є підставою для виселення членів сім`ї власника квартири, у тому числі й колишніх, сам факт переходу права власності на це майно до іншої особи без оцінки законності такого виселення, яке по факту є втручанням у право на житло у розумінні положень статті 8 Конвенції, на предмет пропорційності у контексті відповідної практики ЄСПЛ. Позивач разом із сестрою Відповідача просто викинули [PERSON] на вулицю не надавши жодного іншого житла та не маючи на це ніякого правового підґрунтя. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причину своєї неявки, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №224624817 від 18 вересня 2020 року, вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/1 частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу серія ВРС №459616 від 25.05.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Маркаровою В.Ю. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №220127760 від 13 серпня 2020 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0561 га кадастровий номер: 1221411000:02:030:0057 за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу №386 від 25.05.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Маркаровою В.Ю. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №216688717 від 17 липня 2020 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га кадастровий номер: 1221411000:02:030:0056 за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу №377 від 25.05.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Маркаровою В.Ю. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/4219/18 від 09.02.2019 року визнано дії державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Маркарової Вікторії Юріївни - протиправними. Скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , запис №23051660 від 25.10.2017 року, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 37801259 від 27.10.2017 року. Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на 1/1 частину земельної ділянки кадастровий номер 1221411000:02:030:0056, площею 0,1 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , запис №23052673 від 25.10.2017 року, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 37805711 від 27.10.2017 року. Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий помер 1221411000:02:030:0057, площею 0,0561 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, по [ADDRESS] , запис №23052924 від 25.10.2017 року, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 37806026 від 27.10.2017 року. Яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року залишено без змін. Як вбачається з довідки від 02 червня 2020 року, виданої Підгородненською міською радою, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 20.11.2017 року по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири, визначені\~ст.\~383\~ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Таким чином, визначальним критерієм для негаторного позову є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду. Цивільне законодавство розрізняє право володіння як складову повноважень власника (частина перша статті 317 ЦК України). Тому, враховуючи специфіку речей в обороті, володіння нерухомим майном може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку. Відповідно до частини четвертої статті 334\~ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст.\~4\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно. На момент звернення [PERSON] до суду з позовною вимогою про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням - право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , на законних для такої реєстрації підставах. У постанові від 15 серпня 2018 року Верховний Суд, за наслідками розгляду справи № 595/1271/16-ц резюмував, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Таким чином, враховуючи окрему думку Судді Верховного Суду Ситнік О. М. у справі № 653/1096/16-ц (провадження №14-181цс18), власник житлового приміщення реалізує свої повноваження з певними особливостями, оскільки володіння і користування житловим приміщенням здійснюється одночасно. Їх роздільна реалізація неможлива саме тому, що жилі приміщення призначені для постійного чи тимчасового перебування там фізичних осіб. Перебуваючи у жилому приміщенні, фізична особа безпосередньо реалізує повноваження володільця. Усунути перешкоди у користуванні неможливо без поновлення повноважень володіння вказаним приміщенням. Тому незаконне перебування у жилому приміщенні особи порушує такі складові права власності, як володіння і користування одночасно. Ураховуючи те, що [PERSON] на даний час без достатніх правових підстав зареєстрований у належному [PERSON] житловому будинку, зважаючи на те, що припинилися обставини, які були підставою для встановлення сервітуту для відповідача, існують всі підстави для усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням [PERSON] у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Ураховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved