Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

07 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь\~ борг в сумі 532 910 грн. В обґрунтування позову зазначив, що між ним та відповідачем 06 лютого 2019 року було укладено договір позиками у формі розписки, відповдіно до якого позивач надав відповідачу суму грошових коштів у розмірі 20 000 доларів США на умовах позики і відповідач зобов`язався повернути вказану позику в строк до 01 жовтня 2019 року. На момент укладення договору позики, сума боргу за даним договором за офіційним курсом НБУ щодо долару США становила 532 910 грн. Станом на 01 жовтня 2019 року та на момент звернення до суду з позовною заявою, відповідач свого обов`язку по поверненню позики не виконав, що стало підставою для звернення до суду з даними позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 вересня 2021 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи на 02 грудня 2021 року 02 грудня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Повалій Олени Василівни про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Через неявку відповідача в судове засідання, призначене на 02 грудня 2021 року, судовий розгляд у справі відкладено на 04 лютого 2022 року. Через перебування 04 лютого 2022 року головуючого у справі на лікарняному. Судовий розгляд у справі відкладено на 29 березня 2022 року.\~ Через повторну неявку в судове засідання, призначене на 29 березня 2022 року відповідача, судовий розгляд у справі відкладено на 24 травня 2022 року. 24 травня 2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Повалій Олени Василівни про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання, призначене на 24 травня 2022 року повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом своєчасно. Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі повернулося на адресу суду з відміткою про його вручення особисто відповідачу 09.11.2021 року. Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення з судовою повісткою про призначення розгляду справи на 04 лютого 2022 року повернулося на адресу суду 07 січня 2022 року за закінченням терміну зберігання. Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення з судовою повісткою про призначення розгляду справи на 29 березня 2022 року повернулося на адресу суду 14 березня 2022 року за закінченням терміну зберігання. Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 15 вересня 2021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 29.03.2016 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Фіксація судового засідання, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 06 лютого 2019 року [PERSON] надав розписку, якою підтвердив, що отримав в борг від [PERSON] , суму грошових коштів у розмірі 20 000 доларів США на умовах позики і зобов`язується повернути вказану позику у строк до 01 жовтня 2019 року. Відповідно до даної розписки, [PERSON] власноручно здійснив допис про отримання грошових коштів для надання фінансової допомоги підприємству «Миротворець» Білоцерківської міської громадської організації «Громадська Єдність», під яким проставив свій підпис. Відповідно до даних Національного банку України від 18.08.2021 року. Станом на 19.98.2021 року, офіційний курс гривні до долару США становив 26,6455 грн. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов, згідно з вимогами статті 525 ЦК України, не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд, згідно з вимогами, передбаченими частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач, отримавши позовну заяву 09 листопада 2021 року правом на подачу відзиву не скористався і будь-яких доказів щодо спростування позовних вимог до суду не подав. За таких обставин, суд вважає за доцільне задоволити позовні вимоги у зв`язку з документальним підтвердженням їх обґрунтованості. Вирішуючи питання з приводу понесених судових витрат суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. За таких обставин, суд вважає з необхідне стягнути із відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 5360,00 грн.

Outcome: approved