Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 15.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. бкло вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8407, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінфорс» заборгованості в розмірі 12387,75 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною від 23.06.2020 року було відкрито виконавче провадження №62410005 із примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Постановами приватного виконавця у даному виконавчому провадженні було накладено арешт на майно боржника та арешт на кошти боржника; були прийняті постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; звернуто стягнення на доходи позивача за даним виконавчим написом. Рішенням Дзержинського районного суду від 20.04.2020 року було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8407 від 15.04.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором №528124-А від 04.04.2019 року у сумі 12 387,75 грн. Проте, за час перебування виконавчого напису нотаріуса на примусовому виконанні з позивача було стягнуто 2986,09 грн. Таким чином, правові підстави, відповідно до яких з позивача були стягнуті кошти, в установленому порядку були скасовані та визнані такими, що не підлягають виконанню. Отже, з позивача були безпідставно стягнуті кошти на користь ТОВ «ФК «Фінфорс» у розмірі 2986,09 грн. Заява про повернення коштів відповідачем залишено без відповіді, а тому позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів з ТОВ «ФК «Фінфорс» у розмірі 2986,09 грн. та стягнення судових витрат у розмірі 908,00 грн. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи за юридичною адресою, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.04.2021 року у справі №210/6377/20 задоволено позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінфорс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 15 квітня 2020року вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, зареєстрованим в реєстрі за номером 8407, яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінфорс згідно кредитного договору №528124-А від 04.04.2019 року на суму 12387,75 грн (а.с. 7-8). Рішення суду набрало законної сили 25.05.2021 року. При цьому, згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., 23.06.2020 року було відкрито виконавче провадження №62410005 з примусового стягнення заборгованості у розмірі 12387,75 грн., згідно вказаного виконавчого напису нотаріуса (а.с. 9). У вказаному виконавчому провадженні було стягнуто з позивача 2986,09 грн. що підтверджується довідкою з місця роботи. (а.с. 13) Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. За таких обставин, з урахуванням того, що зазначений вище виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача грошові кошти відсутня, суд вважає, що існують підстави для задоволення позовних вимог про повернення стягнутих коштів. Аналогічні висновки витікають з постанови Верховного Суду від 06.03.2019 року в справі № 910/1531/18. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved