Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

27.10.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ПАТ «СК «Українська Страхова група», третя особа [PERSON] , відповідно до вимог якої позивач просить стягнути з відповідача невиплачене страхове відшкодування у розмірі 23 177,46 грн. та пеню за період прострочення у розмірі 1979,14 грн. Позов обґрунтовується тим, що 24.01.2020 року по вул. Білогородська, 41 в м. Боярка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Chevrolet Lacetti, д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] , власником якого є позивач. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.02.2020 року, залишеною в цій частині без змін постановою Київського апеляційного суду від 12.06.2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Chevrolet Lacetti, д.н. [NUMBER] , станом на дату настання ДТП була застрахована відповідачем - ПАТ «СК «УСГ» за Полісом № 146673229. 19.02.2020 року позивачем було подано відповідачу повідомлення про настання страхового випадку та заяву на виплату страхового відшкодування. 24.02.2020 року пошкоджений транспортний засіб було оглянуто та визначено обсяг пошкоджень отриманих внаслідок настання ДТП. 21.08.2020 року без попереднього ознайомлення потерпілого з порядком обчислення страхового відшкодування та документами, на підставі яких страховиком було оцінено розмір збитків, відповідачем було повідомлено, що розмір заподіяної шкоди складає 19 422,54 грн., з яких підлягає вирахуванню франшиза, передбачена полісом, в розмірі 2600 грн. Страхове відшкодування, що підлягає до виплати, складає 16 822,54 грн. Позивачем було підписано наданий страховиком протокол-узгодження від 21.08.2020 року, розраховуючи на те, ще вказаної суми йому вистачить для проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Втім, доправивши автомобіль до СТО, потерпілому стало відомо, що вартість відновлювального ремонту складає близько 60 000 грн., що перевищує вартість тотожного автомобіля до ДТП. Страхова сума (ліміт відповідальності за шкоду спричинено майну потерпілого) відповідно до полісу встановлена в розмірі 100 000 грн. Вартість транспортного засобу у стані до ДТП позивач оцінює в розмірі 60 000 грн., після ДТП - 20 000 грн. Розмір виплаченого страхового відшкодування відповідає сумі в розмірі 16 822,54 грн. За розрахунками позивача, вимога про стягнення страхового відшкодування визначається наступним: 60 000 - 20 000 = 40 000 грн. (страхового відшкодування належить до виплати) - 16 822,54 грн. = 23 177,46 грн. З письмовою заявою на виплату страхового відшкодування позивач звернувся 19.02.2020 року, тому рішення про виплату мало бути прийнято в страховиком не пізніше ніж 19.05.2020 року. Отже, на думку позивача, період прострочення починає обраховуватись з 20.05.2020 року по 01.09.2020 року з суми боргу 40 000 грн. та розмір пені складає 1 477,60 грн. 01.09.2020 року на рахунок позивача виплачено 16 822,54 грн., залишок непогашеної заборгованості відповідає сумі 22 177,46 грн., тому з 01.09.2020 року по 05.11.2020 року розрахунок пені з суми боргу складає 501,54 грн. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача пені в порядку ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначається сумою в розмірі 1 979, 14 грн. Враховуючи викладене, сторона позивача просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.11.2020 року позовну заяву було залишено без руху. 07.12.2020 року на виконання вимог ухвали від 20.11.2020 року до суду надійшла заява про усунення недоліків з квитанцією про сплату судового збору. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. В ухвалі сторонам було визначено строк на подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.02.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання сторони позивача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.05.2021 року за клопотанням представника позивача від 23.03.2021 року залучено до участі у справі співвідповідача - [PERSON] та визначено йому строк на подання відзиву на позов. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31.05.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання сторони позивача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31.05.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання сторони позивача про призначення авто-товарознавчої експертизи. В матеріалах справи міститься відзив ПАТ «СК «УСГ», який до суду надійшов 12.03.2021 року, на який представником позивача 23.03.2021 року було подано відповідь на відзив, а 29.03.2021 року ПАТ «СК «УСГ» - заперечення. [PERSON] у якості третьої особи, а згодом - відповідача, правом на подання заперечень та відзиву, відповідно, не скористався. Представник відповідача ПАТ «СК «УСГ» у поданому відзиві просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. Пояснює, що 19.02.2020 року до ПАТ «СК «УСГ» звернувся [PERSON] з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, письмовими поясненнями про обставини настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. 19.05.2020 року ПАТ «СК «УСГ» надіслало на адресу [PERSON] лист, яким повідомило про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, у зв`язку з тим, що відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду від 10.02.2020 року обох водіїв визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому, відповідно, відсутні документи, які підтверджували настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу «ШЕВРОЛЕТ», д.р. № [NUMBER] - [PERSON] ПАТ «СК «УСГ» повідомило, що в разі надання зазначених документів повернеться до розгляду заявленого випадку. 21.08.2020 року [PERSON] надав до ПАТ «СК «УСГ» копію постанови Київського апеляційного суду від 12.06.2020 року, а також в той же день між ними було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування та відповідно підписано протокол-узгодження про розмір страхового відшкодування. 01.09.2020 року ПАТ «СК «УСГ» було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № ДКЦВ-19618, на підставі яких 01.09.2020 року було здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок [PERSON] в розмірі 16 822,54 грн., про що повідомлено останнього відповідним листом. Представник відповідача посилається на те, що страховик здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст. 1194 ЦК відшкодовує особа, яка завдала збитків. Отже, різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням повинна відшкодувати винна особа в ДТП, оскільки ПАТ «СК «УСГ» виконало свої зобов`язання в повному обсязі згідно з нормами діючого Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Щодо відшкодування штрафних санкцій, то посилаючись на п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважає, що ПАТ «СК «УСГ» виконало свої зобов`язання перед позивачем за укладеним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-146673229 в повному обсязі та в строк передбачений вказаною статтею. У відповіді на відзив сторона позивача не погоджується з твердженнями відповідача-1 відносно того, що між сторонами було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, оскільки при виплаті страхового відшкодування потерпілого було введено в оману щодо розміру страхового відшкодування, який підлягає виплаті на його користь. Так, представниками страхової компанії було впевнено [PERSON] , який не має спеціальних технічних знань в галузі відновлювального ремонту, обсяг пошкоджень та вартість їх усунення для нього не очевидна, що суми страхового відшкодування в розмірі 16 822,54 грн. йому вистачить для проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Прибувши на СТО для проведення відновлювального ремонту, маючи виплачену суму страхового відшкодування, позивача було повідомлено, що такої суми явно недостатньо і потрібно щонайменше 50 000 грн. Крім того, на дату підписання протоколу-узгодження, на який посилається відповідач, [PERSON] було повідомлено, що такий протокол є формальністю необхідною для виплати страхового відшкодування та не матиме для позивача жодних негативних юридичних наслідків. Представник позивача вважає, що юридично такий протокол-узгодження дійсно не має жодних юридичних наслідків, оскільки не містить істотних умов договору про припинення зобов`язання, а, отже, їм не являється. Те, що такий протокол є договором про припинення зобов`язання, також не доводиться відповідачем. З урахуванням того, що відмова від свого цивільного права на відшкодування шкоди та відмова від претензій матеріального та нематеріального характеру (п. 4) у випадку порушення цивільного права фізичної особи, - є нікчемними, посилання відповідача на такий протокол-узгодження підлягають відхиленню. В іншій частині, протокол-узгодження від 21.08.2020 року не містить відомостей про те, що [PERSON] та ПАТ «СК «УСГ» домовились відмовитись від проведення авто-товарознавчої експертизи. Пункт 3 протоколу містить вказівку, що страхове відшкодування буде виплачене на розрахунковий рахунок потерпілого відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, представник вважає, що протокол-узгодження від 21.08.2020 року не створює жодних наслідків, які можуть стати підставою для відмови у задоволенні клопотання про призначення авто-товарознавчої експертизи або для відмови в задоволенні позову. Також зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що транспортний засіб позивача є фізично знищеним, з огляду на що, порядок розрахунку страхового відшкодування в даному випадку регламентується не ст. 29, а ст. 30 Закону № 1961-ІУ, яка визначає інший порядок розрахунків, що не пов`язаний з коефіцієнтом фізичного зносу. З доказів, поданих ПАТ «СК «УСГ» в додатках до відзиву, також не вбачається, що пошкоджений транспортний засіб не є фізично знищеним, а тому посилання відповідача-1 є недоречними. Просить стягнути з [PERSON] 2600 грн. заподіяної матеріальної шкоди, з ПАТ «СК «УСГ» - 20 577,46 грн. невиплаченого страхового відшкодування та 1979, 14 грн. пені за період прострочення, при цьому зазначити в рішенні суду про нарахування пені до моменту виконання рішення суду. У поданих до суду запереченнях представник відповідача-1 на обґрунтування своїх тверджень щодо безпідставності заявлених позивачем позовних вимог посилається на ті ж підстави, що і в поданому раніше відзиві. Між тим, також звертає увагу на висновки Верховного Суду, якими підтверджується позиція ПАТ «СК «УСГ» щодо відсутності підстав для здійснення доплати страхового відшкодування після досягнення згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування та відповідно підписання договору. Так як розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, сторони у судове засідання не викликалися. Суд вважає за можливе розглянути справу за матеріалами наявними у справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24.01.2020 року по вул. Білогородська, 41 в м. Боярка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.02.2020 року обох водіїв визнано винними у вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Постановою Київського апеляційного суду від 12.06.2020 року постанову в частині притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності скасовано та закрито відносно нього справдження, в іншій частині - залишено без змін. Внаслідок ДТП було завдано механічні пошкодження, зокрема, ТЗ Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 цього Кодексу шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] як водія транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за Полісом № 146673229 в ПАТ «СК «УСГ», з лімітом відповідальності 100 000 грн. Таким чином, правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статті 6, 9 цього Закону визначають поняття «страховий випадок» як дорожньо-транспортну пригоду, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого; «страхову суму» як грошову суму, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 Закону). Відповідно до положень ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно з п. 35.1. ст. 5 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. 19.02.2020 року позивач звернувся до ПАТ «СК «УСГ» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. За ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. У разі порушення страховиком зазначених зобов`язань, положеннями вказаної статті також передбачено право потерпілого самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. 24.02.2020 року на виконання зазначених вимог Закону у присутності позивача аварійним комісаром було проведено огляд транспортного засобу останнього та визначено обсяг пошкоджень отриманих внаслідок настання ДТП, за результатами якого складено відповідний Акт, який був підписаний [PERSON] та не оспорюються ним. Відповідно до пунктів 36.1. та 36.2. ст. 36 Закону страховик,

Outcome: partial