Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , треті особи: Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.08.2016 року між [PERSON] (надалі - Позивач), та [PERSON] було укладено Договір позики №16/08/2016, посвідчений Підберезною Н.В., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 16.08.2016 року за реєстровим №1145, відповідно до якого він передав Відповідачу в позику 325 000,00 (триста двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, що за курсом, погодженим Сторонами на день укладання договору (2500,0грн.=100 доларів США) дорівнювало 13 000,00 (тринадцять тисяч) доларів США за курсом, який встановлений ПАТ КБ «Приватбанк». Пунктом 3.1 ст. 3 Договору позики передбачено, що сума, визначена в доларовому еквіваленті, є незмінною. Повернення позики здійснюється відповідно до ст.533 Цивільного кодексу України. Падання грошових коштів Відповідачу підтверджується власноруч написаною ним розпискою від 16.08.2016 року. Відповідно до п.5.1 ст.5 Договору позики сторони домовилися, що безвідсоткова позика надана Позичальнику на строк 6 (шість) місяців, а саме до 16 лютого 2017 року (шістнадцятого лютого дві тисячі сімнадцятого року). Згідно п.6.1 ст.6 Договору позики Позичальник (Відповідач) зобов`язується повернути суму позики у готівковій формі, у наступному порядку: - \~ \~ \~ \~одноразово (повною сумою п.3.1) у строки встановлені цим договором (шістнадцятого лютого дві тисячі сімнадцятого року): або рівними частками кожний місяць в строк до шістнадцятого лютого дві тисячі сімнадцятого року; або за графіком погодженому Сторонами: у період з 16 до 20 числа кожного місяця (вересень, жовтень, листопад, грудень, січень) передає грошові кошти у сумі, яка є еквівалентною 500,00 (п`ятсот) доларам США за курсом на день проведення розрахунків, який встановлений ПАТ КБ «Приватбанк», решту суми, яка є еквівалентною 10 500,00 (десять тисяч п`ятсот) доларів США за курсом на день проведення розрахунків повертається шістнадцятого лютого дві тисячі сімнадцятого року. Зобов`язання Позичальником по поверненню суми позики виконано частково, а саме в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США. На даний час прострочена заборгованість [PERSON] переді мною становить 258720,00 (двісті п`ятдесят вісім тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, що еквівалентно 10500,00 (десять тисяч п`ятсот) доларів США за курсом АБ «Приватбанк» станом на 15.02.2020 року (1 долар США = 24,64 грн.). З метою виконання [PERSON] його зобов`язань з Договором позики, між позивачем та відповідачем також було укладено Договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений Підберезною Н.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 16 серпня 2016 року за реєстровим № 1148, згідно умов якого Відповідач передав в іпотеку житловий будинок [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, кадастровий номер 1221411000:02:054:0104, яка перебуває у фактичному користуванні. У зв`язку з посвідченням Договору іпотеки приватним нотаріусом Підберезною Н.В. 16 серпня 2016 року накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна за реєстровим №1149. Згідно п.п.3.1-3.2 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених цим договором та відповідно до розділу 5 Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням вимог Іпотекодержателя, що містяться в цьому договорі. Реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України. Згідно п.4.1 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки за згодою сторін може бути здійснено у позасудовому порядку, згідно чинного законодавства. Відповідно до п.4.3 Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Згідно Звіту в стислій формі про оцінку майна, складеного оцінювачем [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво ФДМУ №940 від 26.01.2001 р.) станом на 13.02.2020 ринкова вартість предмету іпотеки становить 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок (пароль пошуку звіту про оцінку КПХРГЦ271960). У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань з Договором позики, він звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Підберезної Н.В. з метою нотаріального посвідчення Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, з умовою про перехід права власності на предмет іпотеки до позивача, як іпотекодержателя за договором. Проте Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Підберезної Н.В. від 15.02.2020 було відмовлено в посвідченні договору про задоволення вимог іпотекодержателя у зв`язку з накладенням арешту на все майно [PERSON] та врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку виявилося неможливим. Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 200426549 від 15.02.2020) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано: арешт нерухомого майна, належного [PERSON] на підставі Постанови про арешт боржника серія та номер 56253304, виданий 24.04.2018 державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (запис 25870000 від 24.04.2018); арешт нерухомого майна, належного [PERSON] на підставі Постанови про арешт серія та номер: АСВП:3017711814, видавник: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві ГТУЮ у м.Києві (запис 20743960 від 02.06.2017). Відповідно до 4.4.1,4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, у зв`язку з неможливістю реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем (позивачем) в позасудовому порядку з підстав, які не залежать від позивача та порушення прав позивача на отримання у власність предмету іпотеки, він вимушений звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього в судовому порядку. Просить суд в рахунок виконання зобов`язання [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) по погашенню заборгованості за Договором позики №16/08/2016, посвідченим Підберезною Н.В., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 16.08.2016 року за реєстровим №1145 в розмірі 258720,00 (двісті п`ятдесят вісім тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, що еквівалентно 10500,00 (десять тисяч п`ятсот) доларів США за курсом АБ «Приватбанк» станом на 15.02.2020 року (1 долар США = 24,64 грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,1000 та, кадастровий номер 1221411000:02:054:0104, яка перебуває у фактичному користуванні, шляхом визнання права власності на вказане майно за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на момент звернення стягнення, що складає 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою від 11.03.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 28.01.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. До початку судового засідання представник позивача, адвокат Тестя А.М. надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися. З урахуванням положень ст.ст.\~280-282\~ЦПК України суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду по суті, заочно, у відсутності сторін по справі. Згідно із ч. 2 ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 16.08.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики №16/08/2016, посвідчений Підберезною Н.В., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 16.08.2016 року за реєстровим №1145, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] в позику 325 000,00 (триста двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, що за курсом, погодженим сторонами на день укладання договору (2500,0грн.=100 доларів США) дорівнювало 13 000,00 (тринадцять тисяч) доларів США за курсом, який встановлений ПАТ КБ «Приватбанк». Сума, визначена в доларовому еквіваленті, є незмінною. Повернення позики здійснюється відповідно до ст.533 Цивільного кодексу України. Строк позики складає шість місяців , а саме до 16.02.2017 року. Факт отримання [PERSON] грошових коштів за договором позики підтверджується копією розписки від 16.02.2016 року (а.с.157). З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за Договором позики від 16.08.2016 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений Підберезною Н.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 16 серпня 2016 року за реєстровим № 1148, згідно умов якого [PERSON] передав в іпотеку житловий будинок [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, кадастровий номер 1221411000:02:054:0104, яка перебуває у фактичному користуванні. На підставі вказаного договору іпотеки приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Підберезною Н.В. 16. серпня 2016 року накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна за реєстровим №1149. Пунктом 1.6. Договору іпотеки визначено, що: предметом іпотеки є житловий будинок [ADDRESS] , який належить Іпотекодавцю на праві власності, на підставі договору купівлі-проваджу житлового будинку, посвідченого Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. 28 квітня 2015 року за №1729. Пунктом 3.1 договору іпотеки сторони вирішили, що звернення стягнення на предмет іпотеки буде здійснено шляхом позасудового врегулювання на підставі цього застереження про задоволення вимог іпотеко держателя. Застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, яке вважається та має силу договору про задоволення вимог згідно зі\~ст. 36 Закону України "Про іпотеку". (п.4 договору). Зобов`язання по договору позики позичальник не виконав, прострочена заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 258720,00 (двісті п`ятдесят вісім тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, що еквівалентно 10500,00 (десять тисяч п`ятсот) доларів США за курсом АБ «Приватбанк» станом на 15.02.2020 року (1 долар США = 24,64 грн.). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Підберезної Н.В. від 15.02.2020 було відмовлено в посвідченні договору про задоволення вимог іпотекодержателя у зв`язку з накладенням арешту на все майно [PERSON] та роз`яснено право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 200426549 від 15.02.2020) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано: арешт нерухомого майна, належного [PERSON] на підставі Постанови про арешт боржника серія та номер 56253304, виданий 24.04.2018 державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (запис 25870000 від 24.04.2018); арешт нерухомого майна, належного [PERSON] на підставі Постанови про арешт серія та номер: АСВП:3017711814, видавник: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві ГТУЮ у м. Києві (запис 20743960 від 02.06.2017). Як вбачається з наданої Індустріальним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), копії виконавчого провадження №56253304, постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Михайленко Ю.В. від 29.10.2019 року виконавчий лист №758/13156/16 від 14.03.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] борг 55225,00 грн. повернуто стягувану. (а.с. 71-135). Відповідно до ч. 1 ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 610, 611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Факт виконання позивачем умов договору позики підтверджується матеріалами справи. Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути доступним та ефективним. Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (стаття 16\~Цивільного кодексу та позасудові (статті 17-19 ЦК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частинами шостою та сьомою статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/ії виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки; пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до статей 12\~і\~33 Закону України "Про іпотеку"\~(далі Закон), одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 Закону): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону. Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у пунктах 14-20, 57-60 постанови від 29 травня 2019 року у справі N 310/11024/15-ц. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша\~статті 33 цього Закону). Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 36 Закону). Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 36 Закону) не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону). Це означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса (пункт 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі N 310/11024/15-ц). Частина перша статті 626\~ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 6 цього кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається із матеріалів справи, укладеним 16 серпня 2016 року договором іпотеки передбачено іпотечне застереження визначене частиною третьою\~статті 36 Закону України "Про іпотеку"\~двома способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки, проте у реалізації такого права позивачу приватним нотаріусом було відмовлено, з підстав, які не залежали від волі та дій позивача, а тому позивач набув право на звернення до суду за захистом свого порушеного права з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно Звіту в стислій формі про оцінку майна, складеного оцінювачем [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво ФДМУ №940 від 26.01.2001 р.) станом на 13.02.2020 р. ринкова вартість предмету іпотеки становить 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок. В матеріалах справи є заява відповідача на адресу суду в якій зазначив, що борг [PERSON] не зміг повернути, на даний час розмір заборгованості складає 10500,00 доларів США, тому для погашення заборгованості право власності на будинок в рахунок оплати згідно договору позики повинно перейти до [PERSON] . Вимоги [PERSON] про погашення заборгованості за договором позики №16/08/2016 від 16.08.2016 року та звернення стягнення шляхом визнання права власності за [PERSON] за ціною 68000,00 грн. є законними та обгрунтованими. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову та захисту його права у обраний позивачем спосіб, оскільки наявність істотних перешкод для іпотекодержателя у реалізації позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження позивач обґрунтовував, а також враховуючи наявність пріоритетного право позивача іпотекодержателя перед іншими особами, права чи вимоги яких зареєстровані вже після державної реєстрації даної іпотеки. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1430,00 грн., то у порядку передбаченому ст.\~141\~ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved