Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника, в якій просить суд: видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців відносно [PERSON] , встановивши наступні заходи тимчасового обмеження прав та покласти на нього наступні обов`язки: -Заборонити наближатись на відстань менш ніж 100 (сто) метрів до житлового будинку [ADDRESS] , який є місцем постійного проживання [PERSON] ; -Заборонити наближатись до місця роботи [PERSON] : маркет «Злагода», [ADDRESS] ; -Заборонити особисто та через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; -Заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 11 лютого 2012 року у відділі ДРАЦС по м. Черкаси Черкаського МУЮ. На даний час справа про розірвання шлюбу перебуває на розгляді в Золотоніському міськрайонному суді. Від цього шлюбу вони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після фактичного припинення шлюбних відносин: в грудні 2021 року, з боку чоловіка [PERSON] здійснюється систематичне психологічне насильство та погрози фізичною розправою щодо [PERSON] та їх дітей. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. У результаті вчинення бійки [PERSON] , [PERSON] була змушена звертатись за медичною допомогою та перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Золотоніська БЛ» в неврологічному відділенні в період з 07 січня по 12 січня 2022 року з діагнозом струс головного мозку та забій м`яких тканин голови. Крім того, 31 березня 2022 року під час перебування заявниці на робочому місці в маркеті «Злагода» по [ADDRESS] [PERSON] вчиняв психологічне насильство відносно неї. У зв`язку з вищевказаним заявниця з 20 лютого 2022 року по 25 лютого 2022 року проживала в кризовому центрі «Мережка» БО «100% життя Черкаси». Негативна поведінка [PERSON] мала негативні наслідки й для психологічного здоров`я малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З метою недопущення повторного вчинення домашнього насильства заявниця вважає, що є достатньо підстав для встановлення обмежувального припису відносно кривдника [PERSON] . У судове засідання заявниця не з`явилася, але скерувала заяву про розгляд справи в її відсутність, так як їй чоловік продовжує погрожувати, тому вона побоюється зустрічі з ним під час судового засідання. На задоволенні заявлених вимог наполягала. Представник заявниці адвокат Побиванець Ю.В. у судовому засіданні підтримав заяву на полягав на її задоволенні. Після оголошеної в судовому засіданні перерви представник заявниці в судове засідання не з`явився та скерував заяву про проведення судового засідання в його відсутність. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши пояснення представника заявника, перевіривши викладені в заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] вбачається, що заявниця [PERSON] , [INFO] , з 20.11.2018 року має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . 17.02.2022 р. постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №695/174/22 (провадження №3/695/393/22) [PERSON] визнано винним за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини [PERSON] та накладено стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили 28.02.2022 р. (Копія постанови міститься в матеріалах справи). Згідно копії постанови судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2022 р. №711/585/22 провадження №3/695/534/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства в сім`ї відносно своєї дружини ( [PERSON] погрожував фізичною розправою своїй дружині та пошкодив майно на її робочому місці). Постанова набрала законної сили 21.03.2022 р. З копії виписки з історії хвороби №112, що міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Золотоніська БЛ» ЗМР з 07.01 по 12.01.2022 р. Діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови. Дані ушкодження отримала від чоловіка 06.01.2022 р. Згідно копії талону-повідомлення єдиного обліку №2290 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію [PERSON] зверталася 31.03.2022 р. до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області з заявою про те, що її чоловік вчиняє психологічне насилля відносно неї (погрожує її) на її робочому місці в магазині « [INFO] ». Копією довідки №166 від 05.04.2022 р. стверджено, що [PERSON] проживала в Жіночому кризовому центрі «Мережка (БО «100% Життя Черкаси»)з 20.02.2022 р. по 25.02.2022 р. З копії висновку спеціаліста (практичного психолога [PERSON] ) від 28.04.2022 р. вбачається, що [PERSON] , [INFO] (син заявниці та заінтересованої особи) виявляє ознаки тривожності, напруги, агресивності, причиною чого є систематичне впродовж останніх років насильство з боку батька по відношенню до усіх членів родини; у нього наявні ознаки психологічної травми, в результаті проживання в умовах порушення безпечності. Для запобігання подальшої травматизації психіки дитини психологом вказано на необхідність забезпечення умов, за яким спілкування дитини з батьком було б адекватним та не містило ознак насильства. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно ч.2 ст.27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно з п. 3, 6, 7, 8 та 14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», № 2229-VIII від 07.12.2017 (далі Закон № 2229-VIII) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, зокрема, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ст. 26 Закону № 2229-VIII обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». Згідно ч.ч.1,2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Схожі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі N 363/3496/18, провадження N 61-4830св19; від 26 вересня 2019 року у справі N 452/317/19-ц, провадження N 61-12915св19; від 17 червня 2020 року у справі N 509/2131/18, провадження N 61-271св19; від 23 грудня 2020 року у справі N 753/17743/19, провадження N 61-23053св19; від 24 лютого 2021 року у справі N 570/2528/20, провадження N 61-16103св20. Судом встановлено, що [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство (фізичне та психологічне) відносно своєї дружини [PERSON] , навіть після притягнення його судом до адміністративної відповідальності за вчинення даного виду правопорушення, що свідчить про можливість і в подальшому вчиненні насильства відносно заявниці. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] в повному обсязі, оскільки наявні докази обґрунтовують ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому є необхідність у видачі обмежувального припису відносно останнього, шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону № 2229-VIII. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. (ч.2 ст.350-8 ЦПК України). На підставі викладеного та

Outcome: approved