Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове нерухоме майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,25 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в [ADDRESS] . Постановою нотаріуса Третьої полтавської державної нотаріальної контори Шендрик Т.А. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину. Просила визнати право спільної часткової власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS] та право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», що розташована за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . У підготовче засідання позивач та її представник не з`явилися, попередньо представник надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, заявлені позовні вимоги просив задовольнити. Співвідповідачі - [PERSON] та представник Новоселівської сільської ради Полтавського району у підготовче засідання не з`явилися, попередньо надавши заяви без їхньої участі, позовні вимоги визнали та просили позов задовольнити. Представник третьої особи - Третьої полтавської державної нотаріальної контори у підготовче засідання не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] (а.с.15), після смерті якого залишилося спадкове нерухоме майно, а саме: 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та земельна ділянка загальною площею 0,25 га, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Факт належності померлому [INFO] [PERSON] 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 30.03.1994 року за №1-450 та витягом про державну реєстрацію прав від 18.01.2011 року (а.с.16-17,18). Інша 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями належить сестрі позивача - [PERSON] (а.с.16-17). Згідно з архівним витягом з рішення Черкасівської сільської ради Полтавського району від 16.07.1994 року №25 передано у приватну власність безкоштовно [PERSON] земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування жилого будинку (а.с.26). На підставі зазначеного рішення виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ №058209 від 29.09.1997 року (а.с.33-34). Факт належності померлому [INFO] [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS] також підтверджується довідкою Новоселівської сільської ради Полтавського району від 12.10.2021 року №914 (а.с.27). Відповідно до постанови нотаріуса Третьої полтавської державної нотаріальної контори від 27.05.2021 року №183/02-31 за заявою [PERSON] відкрита спадкова справа №9/2019 після померлого [INFO] . Дочка померлого [PERSON] відмовилася від спадщини на користь [PERSON] . Постановою нотаріуса Третьої полтавської державної нотаріальної контори Шендрик Т.А. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину з тих підстав, що згідно з Державним актом ціла земельна ділянка загальною площею 0,25 га надана для будівництва і обслуговування житлового будинку належить на праві особистої приватної власності лише одному із співвласників будинку ( [PERSON] ), при наявності іншого співвласника на 1/2 частину житлового будинку з частиною надвірних будівель - [PERSON] , а тому державний акт було видано з порушенням чинного законодавства та прав іншого співвласника будинку (а.с.38-39). Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 30.03.1994 року за №1-450, спадкоємцями майна [PERSON] , до складу спадщини якого входить житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці державного фонду, у рівних частках є син померлого - [PERSON] та дочка померлого - [PERSON] (а.с.16-17). Отже, право власності на вищевказаний будинок в рівних частках на праві спільної часткової власності належить чоловіку позивачки, який помер [INFO] - [PERSON] та його сестрі - [PERSON] , що підтверджується витягом про держану реєстрацію прав № 28705719 від 18.01.2011 року. Як вбачається з вищевказаного свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] та [PERSON] успадкували домоволодіння, яке знаходилось на земельній ділянці державного фонду, яка на той час не була приватизована. Відповідно до ст.17 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року передача у власність земельної ділянки громадянину провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Згідно зі ст.67 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражі і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара. Відповідно до статті ст.25 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Реалізуючи своє законне право, [PERSON] та [PERSON] звернулись до Черкасівської сільської ради з заявами про передачу їм у приватну власність земельних ділянок для обслуговування жилого будинку, відповідно до яких їм були передані у особисту приватну власність земельні ділянки. Згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦПК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved