Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

стислий виклад\~позиції позивача у лютому 2022 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя була власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та земельної частки (паю) розміром 4,21 умовних кадастрових гектарів. Спадкоємцями першої черги після померлої є позивач-1 та [PERSON] , які належним чином прийняли спадщину, оскільки подали відповідні заяви до нотаріальної контори, а також [PERSON] , який відмовився від належної йому частки на користь [PERSON] . Водночас, пізніше, позивачу-1, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв`язку з помилкою в «по-батькові» особи, якій належить право на вказану земельну частку (пай). В свою чергу, [PERSON] прийняла спадщину у встановленому законом порядку в розмірі 2/3 часток вищевказаного майна померлої, але свідоцтво про право на спадщину не отримала, оскільки померла [INFO] , і її спадкоємцем є чоловік позивач-2, який у встановленому законом порядку прийняв частину спадщини. Однак після звернення останнього до нотаріальної контори по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) йому також було відмовлено у зв`язку з помилкою в «по-батькові» особи, якій належить право на вказану земельну частку (пай). У зв`язку з наведеним, позивачі просять: 1) встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0105582 від 18.12.1997 року, в розмірі 4,21 умовних кадастрових гектарів, виданого на ім`я [PERSON] ; 2) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] визнати за [PERSON] право на 1/3 частку, а за [PERSON] право на 2/3 частки земельної частки (паю) відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ №0105582 від 18.12.1997 року, в розмірі 4,21 умовних кадастрових гектарів, виданого на ім`я [PERSON] . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Згідно ухвали суду від 17.02.2022р. позовну заяву залишено без руху (а.с.44-45 т.1). 23.02.2022р. за ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження, залучено до участі у справі третіх осіб та витребувано у них докази (а.с.55-56 т.1). Відповідно до ухвали від 30.03.2022р. замінено неналежного відповідача Машівську селищну раду на належного відповідача Михайлівську сільську раду Полтавського району Полтавської області (а.с.86 т.1). Згідно ухвали суду від 11.05.2022р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.103 т.2). Позиції учасників\~судового провадження В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив повідомлення про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с.110, 119 т.2). Представники третіх осіб, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися (а.с.184 т.1, Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.17 т.1). 18.12.1997 року на ім`я [PERSON] оформлено сертифікат серії ПЛ №0105582 на право на земельну частку (пай) в розмірі 4,21 умовних кадастрових гектарів в КСП «Оріль» Ряськівської (нині Михайлівської) сільської ради Машівського (нині Полтавського) району Полтавської області, зареєстрований 21.01.1998 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0105582 (а.с.23). Водночас, надання земельної ділянки саме [PERSON] підтверджується: списком громадян Ряськівської сільської ради Машівського району Полтавської області, яким інститут не додав державних актів, під № 17 зазначена [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки 5323085600:00:003:0007 (а.с.24), викопіюванням з плану-схеми земельної ділянки (паю), що розташована за межами села Ряське Машівського району Полтавської області орієнтовною площею 4,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, наданого в користування [PERSON] (а.с.21), викопіюванням зі схеми поділу колективних земель КСП «Оріль» де під № 231 рахується земельна ділянка [PERSON] (а.с.20). Крім того, [PERSON] за життя була власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.08.2003 року, виданого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №4-1233 (а.с.27), витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №20602112 від 16.10.2008 року (а.с.28), технічним паспортом на вказаний будинок (а.с.29-32). З копії спадкової справи № 26/2008 заведеної після померлої [PERSON] (а.с.95-163 т.1) вбачається, що її спадкоємцями, які належним чином прийняли спадщину є: [PERSON] , яка 15.03.2008р. подала заяву (а.с.95 т.1) та [PERSON] , яка подала заяву 15.04.2008р. за правом представлення з огляду на смерть її матері [PERSON] (а.с.98 т.1). Син померлої [PERSON] від своєї частки у спадщині відмовився на користь [PERSON] (а.с.96 т.1). За рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2011 року було встановлено факт, що [PERSON] є рідною онукою померлої [PERSON] та визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.117-119 т.1). Згідно довідки Дніпровської міської ради № 14/5-9221 від 17.06.2021р. [PERSON] на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , спільно з [PERSON] (а.с.71 т.1). Як видно з копії спадкової справи № 62/2021, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.8 т.1, 2-99 т.2), її спадкоємцем, який належним чином прийняв спадщину є чоловік - [PERSON] , позивач-2 у справі, який подав заяву 21.04.2021р. (а.с.4-5 т.2), а діти померлої [PERSON] та [PERSON] , від своєї частки у спадщині відмовилися (а.с.2, 11 т.2). 05.10.2021р. позивачу-2 видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3, 0700 га розташовану на території Михайлівської сільської ради Дніпровського (раніше Царичанського) району Дніпропетровської області (а.с.13 т.1). За постановою державного нотаріуса Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02.08.2021р. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що власником земельної ділянки по сертифікату серії ПЛ №0105582 від 18.12.1997р. є [PERSON] замість [PERSON] (а.с.19). Постановою державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.10.2021р. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки у свідоцтві про смерть вказано [PERSON] , тоді як у сертифікаті на земельну вказана [PERSON] , тобто різне написання по-батькові (а.с.15 т.1). Мотиви суду Щодо вимог про встановлення факту належності [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0105582 від 18.12.1997 року суд зазначає таке. Згідно п. 6\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зі змінами та доповненнями, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, заявник повинний подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання,неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. На сьогодні, внести зміни у сертифікат на земельну частку (пай) серії ПЛ №010582 від 18.12.1997 року яким посвідчено право на земельну частку (пай) із землі, що перебуває в колективній власності КСП «Оріль» Машівського району Полтавської області, або отримати тотожний новий сертифікат позивачі не можуть, так як документи такої форми вже не існують. Як видно з документів на підставі яких видано сертифікат, а саме: списку громадян Ряськівської сільської ради Машівського району (а.с.24), викопіювання з плану-схеми земельної ділянки (паю) (а.с.21), викопіювання зі схеми поділу колективних земель КСП «Оріль» у них зазначена саме [PERSON] , тоді як у сертифікаті вказана [PERSON] , тобто не збігається по-батькові. Отже, даючи оцінку доказам у справі в цій частині, суд дійшов висновку, що оскільки анкетні дані [PERSON] вказані у сертифікаті на земельну частку (пай) серії ПЛ №010582 від 18.12.1997 як « [PERSON] » співпадають з даними вказаними у її свідоцтві про смерть як « [PERSON] », окрім по-батькові, але які є співзвучними, що вказує на те, що при оформленні сертифікату було допущено помилку при написанні по-батькові, що створює перешкоди позивачам в оформленні спадщини на цю земельну ділянку, на сьогодні законодавче регулювання можливості внесення виправлень чи видачі нового сертифікату відсутнє, а тому суд дійшов висновку, що позов в цій частині є обґрунтованим та його необхідно задовольнити і встановити факт належності померлій [INFO] [PERSON] зазначеного правовстановлюючого документу. Щодо позовних вимог в частині визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як передбачено ч.1 ст. 1266 цього Кодексу внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З досліджених судом спадкових справ вбачається, що після померлої [PERSON] було три спадкоємці, двоє з яких належним чином прийняли спадщину, шляхом подачі відповідних заяв, зокрема позивач-1 за правом представлення та [PERSON] , дочка померлої. Водночас, оскільки, третій спадкоємець [PERSON] від своєї частки у спадщині відмовився на користь [PERSON] , а відтак позивач-1 набула право на 1/3 частки спадкового майна, а [PERSON] 2/3 його частки. У свою чергу, єдиним спадкоємцем, який належним чином прийняв спадщину після померлої [PERSON] є її чоловік [PERSON] , позивач-2, у даній справі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При цьому, згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пунктом 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Відповідно до п. 4.15. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки позивач-1 належним чином прийняла спадщину за законом після померлої [PERSON] та набула право на 1/3 частки спадкового майна, а [PERSON] належним чином прийняла спадщину за законом після померлої [PERSON] , але набула право на 2/3 частки спадкового майна, разом з тим право власності не оформила, оскільки померла [INFO] , але її єдиним спадкоємцем, який належним чином прийняв спадщину, є позивач-2, а тому суд дійшов висновку, що позов в частині визнання права на земельну\~частку (пай)\~в порядку\~спадкування за\~закономслід задовольнити та за позивачами визнати право на вказані земельні частки (пай), в розмірі відповідно, 1/3 та 2/3 частки. Мотиви розподілу судових витрат За змістом п.\~24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування»у справах про спадкування при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, належним відповідачем у справі є територіальна громада в особі Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, так як спадкове майно на яке позивачі просили визнати право власності знаходиться на території с. Ряське, що входить до складу вказаної громади. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, враховуючи те, що Михайлівська сільська рада є відповідачем лише тому, що інші спадкоємці, які належним чином прийняли спадщину після померлої відсутні, водночас сільська рада ніяким чином не порушувала, чи не визнавала та не оспорювала права, свободи чи законні інтереси позивачів, не перешкоджала їм реалізовувати спадкові права, а відтак суд дійшов висновку, що хоча позов і задоволено, але підстави для стягнення судового збору з Михайлівської сільської ради, як відповідача, відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved