Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

24 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 14 лютого 2021 року на трасі в напрямку курорту Буковель в районах с. Яблуниця та с. Поляниця відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Ford Escape, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На місці пригоди співробітниками патрульної поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка визнала свою вину. Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2021 року [PERSON] визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності. Транспортний засіб Ford Escape, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , застрахований на підставі полісу ОСЦПВВНТЗ № 201711664 від 30 листопада 2020 року у Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія «Уніка», страхова сума становить 130 000,00 грн. Відповідно до Страхового Акту/Наказу № 00405363 від 25 березня 2021 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «UNIQA» нарахувала вартість страхового відшкодування у розмірі 77 463,39 грн, що включає в себе вартість матеріального збитку - 74 963,39 грн, франшизу - 1000 грн, вартість послуг евакуатора 3500,00 грн. Позивач 06 квітня 2021 року надіслав на адресу відповідача скаргу про те, що він не погоджується з визначеною вартістю матеріального збитку у розмірі 74 963,39 грн, оскільки сума страхового відшкодування значно занижена та недостатня для відновлення пошкодженого автомобіля. В основу обґрунтування посилався на звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 46 від 26 лютого 2021 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту становить 114 794,30 грн. Як вбачається з відповіді відповідача, останнім не взято до уваги вказаний вище звіт. Також у відповіді вказано, що вартість матеріального збитку страхова компанія визначила у розмірі 319 056,88 грн, а ринкова вартість автомобіля становить 284 963,39 грн. У подальшому з`ясувалося, що вартість відновлювального ремонту склала 115 100,00 грн, а не 319 056,88 грн. Позивач вважає, що відповідач безпідставно не взяв до уваги звіт та перерахував на картковий рахунок позивача кошти в сумі 77 463,39 грн з урахуванням франшизи та послуг евакуатора. В подальшому позивач почав займатися відновленням свого транспортного засобу. У подальшому позивач почав проводити ремонт свого транспортного засобу у ПП [PERSON] . Згідно рахунку-фактури № 8 від 20 травня 2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , склала 115 100,00 грн. З урахуванням того, що позивач здійснив витрати на відновлення транспортного засобу у розмірі 115 100 грн, то Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Уніка» повинна доплатити йому 40 136,61 грн (115100,00 - 74963,39 = 40136,61). За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 40136,61 грн, а також витрати за надання правової допомоги у розмірі 12 000,00 грн та судовий збір на користь держави. Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26 жовтня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вказує, що між страхувальником [PERSON] та Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «Уніка» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 3 ЕР/201711664. Предметом страхування за полісом є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкода заподіяна життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу Ford Escape, державний номерний знак [NUMBER] . 14 лютого 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, за кермом якого перебувала [PERSON] , та автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] . 16 лютого 2021 року до страхової компанії звернувся [PERSON] про виплату страхового відшкодування. 18 лютого 2021 року транспортний засіб Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , було оглянуто з фотографуванням. Розмір збитку було розраховано на підставі звіту № 9396 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 02 березня 2021 року, вартість відновлювального ремонту склала 284 963,39 грн. Вартість транспортного засобу у пошкодженому стані було визначено на підставі висновку експертного дослідження № 10191 від 22 березня 2021 року і становить 210 000,00 грн. Страхове відшкодування розраховано наступним чином: 284 963,39 грн - 210000,00 грн - 1000 грн (франшиза) +3500 грн (евакуатор) = 77 463,39 грн. 26 березня 2021 року страховик сплатив страхове відшкодування в розмірі 77 463,39 грн. Таким чином відповідачем сплачено страхове відшкодування за полісом у повному обсязі (а.с.77-79). 08 листопада 2021 року представником Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Уніка» подані до суду додаткові пояснення, в яких вказує, що у звіті № 46 від 26 лютого 2021 року, наданого позивачем, занижено вартість відновлювальних робіт для того, щоб автомобіль не вважався конструктивно (детально) знищеним. Належними та допустимими доказами, на підставі яких розраховано страхове відшкодування, є звіт № 9396 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 02 березня 2021 року та висновок експертного дослідження № 10191 від 22 березня 2021 року (а.с.119-120). 09 лютого 2022 року представником позивача подано клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн (а.с.139-141). 21 лютого 2022 року представником відповідача подано до суду клопотання про зменшення розміру судових витрат (а.с.148-150). У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подаючи до суду відзив на позовну заяву, просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та слухати справу за відсутності представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії постанови Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2021 року, що набрала законної сили 13 квітня 2021 року, накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.8-9). [PERSON] отримав відповідь від Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Уніка» на скаргу від 06 квітня 2021 року про те, що 26 березня 2021 року страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі 77 463,39 грн відповідно до умов чинного законодавства та укладеного договору страхування (а.с.10). Листом від 07 червня 2021 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Уніка» відмовило [PERSON] у наданні документів по пошкодженому автомобілю Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до копії страхового акту/наказу № 00405363 від 25 березня 2021 року, сума страхового відшкодування становить 77 463,39 грн (а.с.12, 83). Як вбачається зі звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 46, проведеного оцінювачем [PERSON] , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , становить 114 794,30 грн (а.с.18-61). Згідно рахунку-фактури СТО № 8 від 20 травня 2021 року, вартість відновлювальногоремонту транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , складає 115 100,00 грн (а.с.62-63). 14 липня 2021 року Приватним підприємцем [PERSON] складений акт виконаних робіт № 03-07, відповідно до якого вартість проведених відновлювальних робіт автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , становить 115 100,00 грн (а.с.64-65). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 5 від 14 липня 2021 року, [PERSON] оплачено Фізичній особі-підприємцю [PERSON] 115 100,00 грн (а.с.66). [PERSON] є Фізичною особою-підприємцем, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, витягом з реєстру платників єдиного податку, та має право здійснювати технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (а.с. 67-68). Транспортний засіб Ford Escape, державний номерний знак [NUMBER] , застрахований в Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія «Уніка», ліміт за шкоду майну - 130000,00 грн (а.с.80). 16 лютого 2021 року [PERSON] надані письмові пояснення Голові Правління Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Уніка» з приводу дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14 лютого 2021 року (а.с.81). 16 лютого 2021 року [PERSON] звертався до Голови Правління Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Уніка» про виплату матеріального збитку (а.с.82). 16 лютого 2021 року [PERSON] звертався до відповідача про виплату послуг евакуатора (а.с.84). 14 лютого 2021 року складений акт виконаних робіт (наданих послуг) № 82 щодо технічної допомоги - експлуатації транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.85). Відповідно до квитанції, вартість послуг евакуатора становить 3500 грн (а.с.86). Згідно звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження станом на дату оцінки становить 284 963,39 (а.с.87- 91). 18 лютого 2021 року складені акти огляду транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.92-95). Як вбачається з висновку експертного дослідження № 10191 від 22 березня 2021 року, вартість колісного транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , у пошкодженому стані складає 210 000,00 грн (а.с.96-110, 121-126). Відповідно до платіжного доручення № 210262 від 26 березня 2021 року, Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «UNIQA» виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 77 463,39 грн (а.с.111). Частина друга статті 15 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої-другої статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Стаття 979 Цивільного кодексу України зазначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно частини третьої статті 988 Цивільного кодексу України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини третьої статті 102 Цивільного процесуального кодексу України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Згідно зі статтею 7-1 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою, якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. У відповідності з положеннями статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до частини другої статті 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 Цивільного кодексу України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17 та від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №754/1114/15-ц (провадження №61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі №587/1080/16-ц (провадження №61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження №61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження №61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі №755/5374/18 (провадження №61-14827св19), від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17 (провадження №61-12032св19), від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19 (провадження № 61-10010св20), від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18 (провадження №61-10773св20). Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідальність [PERSON] , яка була визнана винною постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2021 року, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія «Уніка». Позивачем здійснений ремонт пошкодженого транспортного засобу у розмірі 1151000,00 грн. Ліміт відповідальності страховика становить 130 000,00 грн. Враховуючи, що сплаченої відповідачем суми недостатньо для повного відшкодування завданої йому майнової шкоди, що становить 115100,00 грн, суд приходить до висновку, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 74963,39 грн підлягає стягненню з відповідача у розмірі 40136,61 грн. Стосовно стягнення судових витрат, то суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлює, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 Цивільного процесуального кодексу України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 Цивільного процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 Цивільного процесуального кодексу України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини першої та другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. З наданих до суду доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги, укладеного 10 вересня 2021 року між адвокатом Бобиком Юрієм Ігоровичем та Жируном Василем Петровичем (а.с. 142), додатковою угодою № 1 до договору про надання правничої допомоги від 10 вересня 2021 року (а.с.143), ордером на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 70), квитанцією про оплату 12000,00 грн за надання правничої допомоги (а.с. 144), актом виконаних робіт від 31 травня 2022 року (а.с.158). Професійна правнича допомога була надана саме адвокатом Бобиком Юрієм Ігоровичем, про що свідчить свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.69). Адвокат приймав участь у судових засіданнях 21 грудня 2021 року, 31 травня 2022 року, що підтверджується протоколами судових засідань (а.с.134-135, 159). Судом досліджено опис наданих послуг на виконання укладеного договору про надання правової допомоги (а.с. 158), а також взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору. Суд, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача та заперечення відповідача в контексті положення частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, вважає, що заявлена позивачем сума є необґрунтованою. Суд погоджується з доводами відповідача про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу відповідача з реальним обсягом такої допомоги у суді, часом, витраченим на надання таких послуг, критерію реальності таких витрат. Враховуючи викладене, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката, тому суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, з огляду на заперечення останнього, підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 8 000,00 грн. Враховуючи те, що позивач на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial