Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

У січні 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Кушугумська об`єднана територіальна громада щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу, вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В належному їй житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який тривалий час проживає у Республіці Португалія. На теперішній час він не має можливості використати своє право на володіння та розпорядження своєю власністю, оскільки в будинку зареєстрований відповідач. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] та її представник адвокат Янковський Я.О. до суду не з`явились. Через канцелярію адвокат надав до суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду не з`явився.. Відзив на позов не подав, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд. Згідно із ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, його представника та представника третьої особи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.1, ч. 2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності володіє житловим приміщенням розташованим за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М., реєстровий номер 20 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 294971610 від 17.01.2022 р. Відповідно довідки № 38 від 18.01.2022 р. наданої Відділом надання адміністративних послуг» апарату виконавчого комітету Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок (ст. ст. 379,383 ЦК України). Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Таким чином, право члена сім`ї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно ст. 405 ЦК України право користування житлом надається лише члену сім`ї власника. Як було встановлено судом відповідач [PERSON] не є членом родини [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved