Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

[PERSON] (далі «Позивач») звернулась до суду з даним позовом до Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області в особі Яблунівського старостинського округу №4 (далі «Відповідач») про визнання\~ права власності на земельну ділянку за набувальною давністю. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні\~ обставини. Позивач в порядку спадкування за заповітом набула право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Тітка Позивача [PERSON] померла [INFO] , після її смерті залишилась земельна ділянка. На підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.10.2010 року, Позивач є спадкоємцем на ? частину земельної ділянки, що розташована на території Яблунівської сільської ради, Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю №046428. З моменту смерті тітки, Позивач утримує будинок та присадибну земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , сплачує своєчасно комунальні платежі, обробляє земельну ділянку. У зв`язку з тим, що Позивач є власником лише будинку, вона не може розпорядитися будинком на власний розсуд, оскільки земельна ділянка не належить її на праві приватної власності. Позивач добросовісно користується земельною ділянкою та використовує її за цільовим призначенням.\~ За таких обстави була вимушена звернутися до суду та просила суд визнати за нею, право власності за набувальною давністю на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 26.01.2022 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.28). 24.05.2022 року в судове\~ засідання\~ Позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 23.05.2022 року засобами електронного зв`язку на адресу суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.47). 24.05.2022 року в судове\~ засідання\~ представник Відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 24.05.2022 року через канцелярію суду представником було надано заяву про визнання позову в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі (а.с.48).\~\~ В зв`язку з тим, що сторони не\~ з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1, 4\~ ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивачу в порядку спадкування за заповітом належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , ? частина земельної ділянки, що розташована на території Яблунівської сільської ради, Київської області,\~ що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29.10.2010 року, спадкова справ №283/2006, зареєстровано в реєстрі №2-2317; Витягом про державну реєстрацію прав від 30.11.2010 року; Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.10.2010 року; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26.10.2010 року, спадкова справ №283/2006, зареєстровано в реєстрі №2-2290; Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.10.2010 року (а.с.9, 10, 11, 12, 13). Тітка Позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Яблунівської с/ради Білоцерківського району Київської області від 17.04.2006 року, актовий запис №10 (а.с.18). [PERSON] належала ? частина земельної ділянки, що підтверджується копією державного акту ІІ-КВ №046428, виданого на підставі рішення Яблунівської сільської ради народних депутатів №7 від 19.12.1996 року на земельну ділянку площею 0,67 га, для обслуговування будівель і господарських споруд ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території села Яблунівка, Білоцерківського району, Київської області (а.с.14-15). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ч.1 ст.344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст.344 ЦК). Враховуючи положення ст.ст.335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Отже, враховуючи, що Позивач добросовісно заволоділа майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати за Позивачем право власності за набувальною давністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved