Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 15.02.2022 року позивач [PERSON] ,\~ звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 20.10.2021 року приватним нотаріусом Київського \~ \~ \~ \~міського нотаріального округу\~Журавльовою Ларисою\~Михайлівною вчинено\~виконавчий напис\~№295\~про стягнення\~з неї\~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Сіті фінанс»\~заборгованість за\~кредитним договором\~№001-08073-220308\~від 22\~березня 2008\~року в\~розмірі 8397,81\~грн.\~На підставі\~даного виконавчого\~напису Приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Івано-Франківської\~області Кушнір\~О.В.\~відкрито виконавче\~провадження №67437150.\~Постановою приватного\~виконавця Кушнір\~О.В.\~від 16.12.2021\~року звернуто\~стягнення на\~її заробітну\~плату.\~Про те,\~що існує\~виконавчий напис\~нотаріуса вона\~дізналась уже\~після того,\~як їй\~було повідомлено\~в бухгалтерії\~про відрахування\~20%\~із заробітної\~плати.\~Тоді вона\~звернулась до\~приватного виконавця\~та ознайомилась\~з матеріалами\~виконавчого провадження.\~Жодних листів\~чи повідомлень\~до цього\~їй ні\~з ПАТ\~«Дельта банк»\~ні з\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Сіті фінанс»\~ні від\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Журавльової Л.М.,\~а ні\~від приватного\~виконавця виконавчого\~округу Івано-Франківської\~області Кушнір\~О.В.\~не надходило. Крім того\~публічне акціонерне\~товариство «Дельта\~Банк» уже\~позивався до\~неї про\~стягнення заборгованості,\~згідно ухвали\~Коломийського міськрайонного\~суду від\~17.12.2012\~року (справа\~№0909\\4700\\2012)\~позовну заяву\~залишено без\~розгляду. Вказаний виконавчий\~напис є\~протиправним,\~тобто таким,\~що винесений\~з порушенням\~вимог чинного\~законодавства України\~та не\~підлягає виконанню,\~оскільки: 22 березня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», як кредитором та нею, як позичальником, було укладено кредитний договір №001-08073-220308, згідно якого їй було відкрито картковий рахунок з лімітом кредитної лінії 3000,00 гривень строком 364 календарних днів. Після чого вона зняла частину грошей (яку суму не пам`ятаю) та в подальшому сплачувала кредит, частини чеків про оплату якого у неї залишилась, а саме через «Укрпошту» (згідно квитанцій): 400 грн.; 500 грн.; 300 грн.; 200 грн.; 400 грн.; 320 грн.; 220 грн.; 250 грн.; 220 грн.; 250 грн.; 07.04.2008 року 282 грн. (квитанція №2072); 06.05.2008 року 200 грн. (квитанція №3815); 10.06.2008 року 335 грн. (квитанція №6172); 06.10.2008 року 300 грн. (квитанція №4557); 07.11.2008 року 400 грн. (квитанція №7615); 16.01.2009 року 250 грн. (квитанція №4486); 08.04.2010 року 250 грн.; 19.06.2010 року 250 грн.; 200 грн.; 16.01.2009 року 250 грн. (квитанція №4486); 200 грн.; Через «ОщадБанк»: 17.07.2009 року 300 грн. (квитанція №000300091); 03.08.2009 року 300 грн. (квитанція №001200091); 17.08.2009 року 250 грн. (квитанція №002000091); 21.09.2009 року 250 грн. (квитанція б\\н); 08.02.2010 року 215 грн. (квитанція №003800091); 14.07.2010 року 250 грн. (квитанція №004800091); 18.08.2010 року 250 грн. (квитанція №002600091); 24.09.2010 року 200 грн. (квитанція №010000091); 14.10.2010 року 210 грн. (квитанція №003500091); 17.12.2010 року 500 грн. (квитанція №021400951); 18.01.2011 року 200 грн. (квитанція №013300961); 17.02.2011 року 211 грн. (квитанція №003400091); 18.04.2011 року 225 грн. (квитанція №004900091); Здійснюючи останню оплату вона повністю погасила свою кредитну заборгованість по кредитному договору №001-08073-220308 від 22 березня 2008. Крім того, з договору №001-08073-220308 від 22 березня 2008 вбачається, що строк дії ліміту кредитної лінії 364 календарні дні. Тобто право вимоги за даним кредитним договором виникло 22.03.2009. Очевидно, що кредитор нараховував відсотки уже після річного строку кредитування, передбаченого кредитним договором. Пролонгацію дії даного договору не було здійснено. Тому строк виконання зобов`язання за кредитним договором №001\-08073-220308 від 22 березня 2008 сплив 22.03.2012, строк позовної давності за вказаною вимогою з огляду на положення ст. 253 Цивільного кодексу України, щодо початку перебігу строку, почав обраховуватися з 22.03.2009 та закінчився 22.03.2012. А тому приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М. всупереч вимог ст. 88 , Закону України «Про нотаріат», пп. 3.1 п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02,2012. вчинила виконавчий напис №295 від 20.10.2021 за вимогою, з дня виникнення права на яку минуло більше трьох років, що є безумовною підставою для визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю. Крім того, про вчинення вказаного вище виконавчого напису їй раніше відомо не було, оскільки даний виконавчий напис вона не отримувала ні від нотаріуса, ні від стягувана ні від приватного виконавця. Про це вона дізналась від працівників бухгалтерії по місцю роботи. Окрім того вона від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс», ПАТ «Дельта банк» чи інших фінансових установ ніяких повідомлень або вимог (претензійних листів) з приводу заборгованості не отримував. Наголошує, що заборгованість не була безспірною, однак через неповідомлення про вчинення виконавчого напису вона не мала змоги надати заперечення щодо вчинення виконавчого напису. За таких обставин, вважає, що виконавчий напис №295 від 20.10.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. з недотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Оскільки приватним нотаріусом не було перевірено спливу строків позовної давності та вчинено виконавчий напис без достатнього обсягу документів (нотаріально завіреного договору). Крім того, вона заперечує відносини з банківськими установами, які б могли здійснити переуступку боргу відповідачу на законних підставах та без порушення чинного законодавства. Також нотаріусом не додержано порядку вчинення нотаріальної дії, а саме: вчинення виконавчого напису у відсутність документів, що підтверджують безспірність вимог. Тому просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Лариси Михайлівни №295 від 20.10.2021р. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ фінанс» витрати на судовий збір в сумі 1488,60 грн.. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 15 лютого 2022 року задоволено заяву про забезпечення позову. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 15 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі. Суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 21 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою\~Михайлівною вчинено\~виконавчий напис\~серії НОЕ\~№ \~018348,Ю\~зареєстрований під\~№295 про звернення стягнення з [PERSON] , яка народилася [INFO] , місце народження невідомо, місце роботи: не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою : [ADDRESS] , яка є Боржником за Кредитним договором № 001-08073-220308 від 22 березня 2008 року, укладений нею із ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», на підставі Договору факторингу № 2238/К, укладеного 07 травня 2020 року між ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», ідентифікаційний код юридичної особи 39508708, місцезнаходження: м.Київ, вул..Січових Стрільців, 37/41, індекс 04053, п/р [NUMBER] у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» у місті Києві, МФО 380805, строк платежу за Кредитним договором № 001-08073-220308 від 22 березня 2008 року настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07 травня 2020 року по 16 вересня 2021 року. Сума заборгованості складає 7\~897,81, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6\~997,81 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 900,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто із Стягувача, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» в розмірі 500,00 грн. (а.с. 14). 08.11.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніром Олегом Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження , якою стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованість в розмірі 8397,81 гривень та стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця в розмірі 839,78 грн. Зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно. (а.с. 15). 16.12.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніром Олегом Вікторовичем винесено постанову звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника . (а.с. 16). 22 березня 2008 року між Товариство з обмеженою відповідальнiстю "Конерційиний банк "Дельта" та [PERSON] укладено договір про Договір №9 001-08073-220308 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с. 17). Відповідно до копії ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2012 року справа № 0909/4700/2012 за позовом ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованість за кредитним договором залишено без розгляду (а.с. 26). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України 22.02.2012\~року №\~296/5 та зареєстрований за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29.06.1999 року. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. V.Оцінка суду Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. \~ \~ \~ \~ З урахуванням приписів ст.ст. 15,16,18 ЦК України, ст.ст. 50,87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. \~ \~ \~ \~ Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус керувалася ст.ст.\~87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених\~постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від\~\~ 29\~червня 1999\~року №\~1172\~«Про затвердження\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як встановлено судом, укладений з позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально. В той же час, приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій форм, визнані нечинними з дня їх прийняття. Таким чином, в даному випадку в нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Як зазначено в постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року в справі №201/15282/16-ц провадження № 61-40796св18, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідачем суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача та наявність у нього права вимоги. Не надано таких документів і приватним нотаріусом. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги недоведеність відповідачем факту подання нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості позивача, а також заперечення представника позивача щодо наявності безспірної заборгованості перед відповідачем, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки останній вчинений приватним нотаріусом без дотримання вимог чинного законодавства (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»,\~постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року). Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, статей\~15,16,18 ЦК України, статей\~50,87,88 Закону України «Про нотаріат»\~та

Outcome: approved