Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

22.11.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.08.2010 позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають та знаходяться на утриманні позивачки. 16.10.2018 рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Починаючи з 2018 року позивач разом з дітьми проживає у власній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Однак, діти до сих пір не мають встановленого місця реєстрації. Батько дітей [PERSON] ухиляється від надання згоди на реєстрацію місця проживання їх дітей шляхом ухилення від будь-яких контактів з позивачкою. Лист-звернення про надання їм згоди на реєстрацію місця проживання дітей відповідач не отримував, конверт повернувся на адресу позивачки. Таке положення справ у подальшому може створити проблеми для молодшої дитини при виборі шкільного навчального закладу, а для старшої при отриманні паспорту громадянина України. Позивач звернулася до Відділу реєстрації фізичних осіб по Заводському району м. Запоріжжя із заявами № 412-2/04-21 від 04.11.2021 та № 411-2/04-21 від 04.11.2021 про реєстрацію місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у зазначеній вище квартирі, однак позивач отримала відмову, оскільки відсутній другий законний представник (батько дитини). Вказаними діями, відповідач порушує права малолітніх [PERSON] та [PERSON] гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. У зв`язку з чим, просить суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей, без письмової згоди батька [PERSON] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2021 відкрито провадження по справі [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей та визначено про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження. 21.12.2021 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від відповідача [PERSON] надійшов відзив, згідно якого відповідач зазначив, що представник позивачки [PERSON] - адвокат Харьков В.О. має нікчемний ордер на надання правової допомоги, який не відповідає Типовій формі ордера та Додатку № 1 та № 2, а отже не має права представляти інтереси позивачки. Вважає, що ухвала судді про відкриття провадження від 25.11.2021 у цій справі передчасна та помилкова, оскільки позивач ввів суд в оману. Також, вважає позовну заяву протизаконною, безпідставною, необґрунтованою та такою, що порушила його права, як відповідача. Виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надання дозволу на реєстрацію дітей через суд - безпідставними, зазначені докази, що підтверджують кожну обставину відсутні. Також зазначив, що право на реєстрацію дітей за вказаною у позові адресою на виконання закону у відповідача було відсутнє, оскільки сам не мав реєстрацію за цією адресою. Також зазначив, що [PERSON] не зверталася до нього з приводу надання дозволу на реєстрацію їх дітей. У зв`язку з чим, просить залишити позовну заяву без розгляду. 24.01.2022 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від представника позивача [PERSON] - адвоката Харькова В.О. надійшла відповідь на відзив, згідно якого зазначив, що наданий раніше адвокатом Харьковим В.О. ордер на надання правової допомоги серії ЗП 131306 оформлений відповідно вимог Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року і тому відповідає нормам ст. 26 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Щодо доводів відповідача у його відзиві зазначив, що право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , належить позивачці [PERSON] (1/2 частка), інша 1/2 частки квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 1082 від 27.10.2006 виданого Заводською районною адміністрацією належала матері позивачки, [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину після смерті матері [PERSON] на 1/2 частку квартири за адресою [ADDRESS] , прийняла позивач [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Щодо заперечення з боку відповідача викладеного у його відзиві від 21.12.2021 про те, що буцімто позивач не зверталась до нього за наданням дозволу на реєстрацію їх дітей, зазначено, що батько дітей [PERSON] ухиляється від надання згоди на реєстрацію місця проживання дітей шляхом ухилення від будь-яких контактів з позивачкою. Лист-звернення про надання їм згоди на реєстрацію місця проживання дітей він не отримував, і воно повернулося на адресу позивачки. На даний час відповідач не надає вказану згоду на реєстрацію місця проживання їх дітей разом з позивачкою. Позивач по справі, неодноразово зверталась до відповідача з проханням надання згоди на реєстрацію місця проживання їх дітей разом з нею, але відповідач згоди не надавав. Просить позов [PERSON] задовольнити. 25.01.2022 відповідачем [PERSON] було подано звернення-клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, та звернення-заява про прийняття окремої ухвали. Ухвалою суду від 25.01.2022 у задоволенні звернення-заяви та звернення-клопотання [PERSON] - відмовлено. Закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. 21.04.2022 ухвалою Запорізького апеляційного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2022 у справі за вищезазначеним позовом. Представник позивача [PERSON] - адвокат Харьков В.О. у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи: органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 14.08.2010 Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 186, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.08.2010 (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого (повторно) Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 15.05.2019, актовий запис № 426, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого (повторно) Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 15.05.2019, актовий запис № 260, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 16.11.2018 (а.с. 15-16). Згідно рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2020, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, а саме з 25.01.2019 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 64-66). Відповідно до Свідоцтва про право на житло № 1082 від 27.10.2006 виданого головою районної адміністрації [PERSON] квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (1/2 частки) та [PERSON] (1/2 частка), що також підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13526353 від 10.02.2007 виданого ОП ЗМБТІ. (а.с. 17, 18). Також встановлено, що згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 2055, [PERSON] померла [INFO] . (а.с.71). Згідно Акту про фактичне проживання осіб без реєстрації від 10.11.2021 встановлено, що [PERSON] та її діти [PERSON] та [PERSON] фактично проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 14). [PERSON] зверталася до Відділу реєстрації фізичних осіб по Заводському району м. Запоріжжя із заявами № 412-2/04-21 від 04.11.2021 та № 411-2/04-21 від 04.11.2021 про реєстрацію місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у зазначеній вище квартирі, однак отримала відмову, оскільки відсутня згода батька дітей на реєстрацію місця проживання. (а.с. 19-22). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до частин 1, 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 (далі Правил) передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно з п. 26 Правил, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Отже, як встановлено судом, за відсутності письмової згоди батька на реєстрацію, позивач позбавлена можливості зареєструвати малолітніх дітей. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 за №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню. Доводи відповідача, викладені у відзиві, щодо того, що саме позивач створює порушення прав малолітніх дітей, посилаючись на те що він регулярно проводить час із дітьми, утримує їх, та те що у відповідача було відсутнє право на реєстрацію дітей за адресою: [ADDRESS] , оскільки не мав реєстрації за цією адресою, суд не приймає до уваги, оскільки вони є безпідставними та такими, що не можуть свідчити про наявність підстав для відмови у задоволенні позову. Крім того, виходячи із тверджень відповідача, викладених у відзиві, суд констатує факт ухилення відповідача від дій, направлених на надання дозволу для реєстрації місця проживання своїх дітей. Отже, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів для спростування доводів позивача, викладених у позові та не зазначено підстав для відмови у задоволенні позову. Відтак, з урахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дітей, їх найкращого забезпечення, враховуючи встановленні обставини справи, зокрема, ухилення батька від надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей, визначений нормативно-правовим актом порядок реєстрації місця проживання дітей, приходить до висновку, що рішення про надання згоди на реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька за місцем проживання матері буде ефективним способом захисту прав дітей. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved