Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач\~ [PERSON] звернувся в суд із позовом до Тернопільської міської ради про стягнення середньомісячного заробітку за час невиконання судового рішення про поновлення на роботи. Позовні вимоги обґрунтував тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2019 по справі № 607/25677/18, його поновлено на роботі на посаді директора Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа № 2 імені Михайла Вербицького». Однак вказане рішення в частині поновлення позивача на роботі не виконувалось відповідачем тривалий час. Так, за невиконання вищевказаного рішення, яке підлягало до негайного виконання в частині поновлення позивача на роботі, в період з 19.07.2019 по 18.03.20 на користь позивача стягнуто 148 469,36 грн, втраченого заробітку, що підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.07.2020 справа № 607/4566/20. Крім цього, також за затримку у виконанні рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18.07.2019 по справі №607/25677/18 у частині поновлення на роботі позивача, стягнуто на його користь за період з 19.03.2020 по 18.01.2021 року із відповідача 185586,7 грн. заробітку, що підтверджено рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08.07.2021 року по справі №607/723/21. Позивач із врахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог, вважає за необхідне стягнути із відповідача на його користь суму середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 19.01.2021 року по 02.12.2021 року середньомісячного заробітку в сумі 193886,23 грн., виходячи з розміру середньоденного заробітку 922,17 грн., що встановлено рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2019 по справі №607/25677/18 (18558,67х10місяців +922,17х9 робочих днів). Також зазначив, що на момент розгляду даної справи, розпорядженням міського голови від 03.12.2021 року позивача поновлено на роботі на виконання зазначеного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18.07.2019 року. Представник Тернопільської міської ради відзиву на позов не подавав. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 05 листопада 2021 року у даній справі відкрито виконавче провадження. Представник позивача адвокат Авдєєнко В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві та просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки стягнення середнього заробітку слід проводити із роботодавця, а саме установи де працював позивач - комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького». Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2019 у справі № 607/25677/18, суд ухвалив скасувати розпорядження міського голови Тернопільської міської ради за №227-к від 24.05.2019 в частині звільнення [PERSON] з посади директора Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького» і розірвання трудового контракту з 23.11.2018, за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпПП України; поновити [PERSON] на посаді директора Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького» та стягнути з Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 23.11.2018 по 18.07.2019 включно, у сумі 148 469,37 грн, за вирахуванням відповідних податків та зборів. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за 1 місяць у розмірі 18 558,67 грн допущено до негайного виконання, вирішено питання судових витрат. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 16.09.2019 та постаново Верховного суду від 22.01.2020 вказане рішення залишено без змін та набрало законної сили. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою серії ВП №59657707 від 26.07.2029 про відкриття виконавчого провадження від 26.07.2019, у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Тернопільської області, знаходився на виконанні виконавчий лист № 607/25677/18 виданий 18.07.2019 про поновлення [PERSON] на посаді директора Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа № 2 імені Михайла Вербицького, та стягнення середньомісячного заробітку за один місяць. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За змістом ч.1\~ст. 3 Кодексу законів про працю України\~(далі -\~КЗпП України), трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Згідно з ч. 5\~ст. 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. За змістом\~ст. 236 КЗпП України\~\~в разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Зазначена норма передбачає обов`язок власника поновити незаконно звільненого працівника шляхом видачі наказу про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді. Рішення про поновлення на посаді незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню відразу після його оголошення судом. Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах від 01.07.2015 у справі № 6-435цс15 та від 16.12.2015 у справі № 6-648цс15 Верховного Суду України, за змістом норм\~статті 236 КЗпП України\~затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати не видання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення. Отже, для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі\~статті 236 КЗпП України\~суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період. Згідно з ч. 5\~ст. 235 КЗпП України, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2019 підлягало обов`язковому негайному виконанню після проголошення, незалежно від його оскарження та дати набрання законної сили. Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.07.2020, яке набрало законної сили, з Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2» імені Михайла Вербицького стягнуто на користь позивача середньомісячний заробіток за час невиконання судового рішення про поновлення на роботі, за період із 19.07.2019 по 18.03.2020, в розмірі - 14 8469, 36 грн. Згідно із рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.07.2021 у справі №607/723/21, яке набрало законної сили, стягнуто із Тернопільської міської ради на користь позивача середньомісячний заробіток за час невиконання судового рішення про поновлення на роботі, за період із 19.02.2020 по 18.01.2021, в розмірі 185 586, 70 грн. За змістом роз`яснень, викладених у п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» та положень\~ст.240-1 КЗпП України, неможливість поновлення працівника на попередній посаді може бути пов`язано виключно з однією обставиною - ліквідацією підприємства. Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і ФОП Комунальна установа початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад "Тернопільська музична школа №2 імені М.Вербицького" не ліквідована. Порядок визначення суми середнього заробітку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України за № 100 від 08 лютого 1995 року\~(далі - Порядок), абзацом 3 п. 2 якого передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 5 р. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Згідно з п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Розмір середньоденного заробітку позивача встановлений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/25677/18, який складає 922,17 грн. Відповідно до\~ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 711/8446/16-ц (провадження № 14-37цс19) вказано, що: «стаття 236\~КЗпП\~передбачає, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі за змістом\~статті 236 КЗпП\~слід вважати не видання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин негайно після проголошення судового рішення (висновок Верховного Суду України у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15). Суд, встановивши, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2019 про поновлення позивача на посаді директора Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа № 2 імені Михайла Вербицького не було виконано\~\~негайно після його проголошення роботодавцем, з яким позивач перебував у трудових відносинах, суд дійшов висновку про те, що у позивача виникло право на отримання середнього заробітку за увесь час затримки виконання рішення. Станом на момент розгляду справи, встановлено, що розпорядженням Тернопільського міського голови від 03.12.2021 року позивача поновлено на займаній посаді на виконання означеного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18.07.2019 року, що визнається представником відповідача. Період за який не виконано означене рішення суду про поновлення позивача на роботі, за який просить стягнути середній заробіток позивач з 19.01.2021 по 02.12.2021. Таким чином, суд оцінивши та дослідивши докази, вважає, що слід стягнути на користь позивача середньомісячний заробіток за час невиконання судового рішення про поновлення на роботі за період із 19.01.2021 по 02.12.2021 в розмірі заявленому позивачем 193\~886,23 грн. із врахуванням установлених податків та зборів. При цьому, при вирішенні спору, суд вважає, що зазначену суму коштів слід стягнути за рахунок коштів, передбачених на утримання комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького», з урахуванням кодів бюджетної класифікації, оскільки позивач був поновлений на роботі на посаді директора зазначеної комунальної установи, а не безпосередньо Тернопільської міської ради. При цьому, суд зазначає, що Тернопільським міськрайонним судом у своїх рішеннях від 18 липня 2019 року у справі №607/25677/18 та від 08.07.2021 року у справі №607/723/21, уже вирішувались вимоги [PERSON] про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та невиконання судового рішення за рахунок коштів комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького», де працював позивач на посаді директора. Статтею 141 ЦПК України\~встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial