Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Добробут-Агро" в якому враховуючи заяву про зміну предмету позову просив: визнати незаконним звільнення [PERSON] за ст.40 ч.1 п.4 КЗпП України; зобов`язати ТОВ "Добробут-Агро" внести запис до трудової книжки [PERSON] про звільнення за власним бажанням з посади водія з 25.08.2021 року за ст.38 КЗпП України; видати позивачу трудову книжку; стягнути з ТОВ "Добробут-Агро" на користь [PERSON] невиплачену заробітну плату 42000 грн., а також компенсацію за невикористану відпустку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.02.2019 року [PERSON] був призначений на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ "Добробут-Агро", а 08.09.2021 року звільнений із займаної посади за ст.40 ч.1 п.4 КЗпП України через прогул без поважних причин. Проте, 26.08.2021 року [PERSON] звертався до ТОВ "Добробут-Агро" з заявою про звільнення за власним бажанням, яку надіслано рекомендованим відправленням, а також примірник заяви залишено в бухгалтерії підприємства. У період із 26.08.2021 року по 08.09.2021 року [PERSON] тримав зв`язок із ТОВ "Добробут-Агро", проте для нього роботи не було. 14.09.2021 року [PERSON] з`явився до ТОВ "Добробут-Агро" щоб забрати наказ про звільнення та трудову книжку, проте був повідомлений, що має прогули, а тому необхідно написати пояснення. Після цього дізнався, що наказом директора ТОВ "Добробут-Агро" №44 від 08.09.2021 року позивача звільнено за ст.40 ч.1 п.4 КЗпП України через прогули без поважних причин, а не згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням. При звільненні з [PERSON] не проведено обов`язковий остаточний розрахунок по заробітній платі. Крім того, при звільненні ТОВ "Добробут-Агро" видали [PERSON] трудову книжку серії [NUMBER] , яка йому не належить, оскільки видана трудова книжка не містить усіх записів про попередній трудовий стаж, який розпочато з 1993 року. Позивач і його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, а в останнє судове засідання представник позивача не з`явився, проте подав суду клопотання в якому просив розглянути справу без його участі та участі позивача, задовольнити позов. Відповідач у судове засідання свого представника не направили, повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, правом подання відзиву не скористалися. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що у період із травня 2017 року по січень 2020 року перебувала на посаді головного бухгалтера ТОВ "Добробут-Агро", однак крім основної роботи неофіційно виконувала обов`язки працівника відділу кадрів, зокрема приймала працівників на роботу та оформлювала їх звільнення, а також приймала та видавала трудові книжки працівників. Вона оформлювала документи [PERSON] під час прийняття на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ "Добробут-Агро", а саме приймала від нього трудову книжку, яку добре запам`ятала, оскільки трудова книжка була старого зразка (зеленого кольору) та містила запис про економічну освіту [PERSON] , тобто її колега за освітою, який приймався на посаду водія, що для неї було дивно, а тому запам`яталося. Облік приймання та видачі трудових книжок вівся за допомогою журналу, який був прошитий і пронумерований, який вона сама запровадила та контролювала. Оглянувши копію журналу в судовому засіданні засвідчила, що журнал містить записи, які вчинено не її почерком. Заробітна плата на ТОВ "Добробут-Агро" виплачувалась два рази на місяць, а саме 22 числа за першу половину місяця та 07 числа за другу половину місяця. Крім того, водіям у відрядження виплачувалися добові та компенсувалися витрати на паливо, після надання ними звітності по витратам. [PERSON] за час перебування на посаді водія автотранспортних засобів ТОВ "Добробут-Агро" зауважень та недоліків не мав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною позивача. [PERSON] працював на посаді водія автотранспортних засобів ТОВ "Добробут-Агро", заробітну плату зараховували на банківську картку, проте перед звільненням не платили заробітну плату. Була присутня при телефонній розмові чоловіка, який телефонував до ТОВ "Добробут-Агро" та просив виплатити заробітну плату. На трудову книжку чоловіка уваги не звертала. Допитати свідка [PERSON] не представилось можливим, оскільки поштова кореспонденція про виклик свідка, яка направлялась за адресою вказаною у клопотанні про виклик свідка, повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заслухавши позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 26.08.2021 року водій автотранспортних засобів [PERSON] направив поштою рекомендованим відправленням на ім`я директора ТОВ "Добробут-Агро" заяву про звільнення з роботи 26.08.2021 року за власним бажанням, що підтверджується описом вкладення до цінного листа, інформацією про відправлення та фіскальним чеком (а.с.6-7). Згідно трудової книжки серії [NUMBER] від 03.05.2012 року [PERSON] 19.02.2019 року прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ "Добробут-Агро", а 08.09.2021 року звільнений із займаної посади за ст.40 ч.1 п.4 КЗпП України за прогули без поважних причин відповідно наказу №44 від 08.09.2021 року (а.с.8-9). Розрахунок позивача станом на 23.09.2021 року свідчить, що розмір недорахованої та невиплаченої заробітної плати за період із 01.01.2021 року по 25.08.2021 року складає 42000 грн. (а.с.10). Згідно наказу директора ТОВ "Добробут-Агро" №0108/21св від 01.08.2021 року [PERSON] направлено у службове відрядження до м. Хасково, Болгарія с. Озерне, Ізмаїльський район, Одеська область для транспортування вантажу, терміном з 02.08.2021 року до 08.08.2021 року на вантажному автомобілі Renault Master, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.23). Акт позапланової перевірки ТОВ "Добробут-Агро" щодо додержання вимог законодавства у сфері праці №КР7629/230/АВ від 06.09.2021 року свідчить, що порушень трудового законодавства під час інспекційного відвідування не встановлено (а.с.24-30). ТОВ "Добробут-Агро" направлявся лист №2508/21 від 25.08.2021 року на адресу [PERSON] із проханням з`явитися на робоче місце для проведення інвентаризації та здачі матеріальних цінностей, які закріплені за автомобілем, що знаходився у користуванні [PERSON] , необхідність пояснити відсутність на робочому місці з 12.08.2021 року по 25.08.2021 року (а.с.31-33). Талон-повідомлення єдиного обліку №40669 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.08.2021 року та довідка про результати розгляду повідомлення свідчать, що 12.08.2021 року [PERSON] повідомив, що [PERSON] викрав автомобіль Renault Master, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ "Добробут-Агро", а в ході перевірки встановлено, що подія не містить ознак кримінального правопорушення (а.с.34-36). Виписка по картці "Monobank" АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" клієнта [PERSON] від 21.08.2021 року свідчить, що у період із 04.11.2020 року по 19.07.2021 року відбувалися перекази коштів із описом « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.37-39). Згідно копії журналу прийому трудових книжок, яку надано ТОВ "Добробут-Агро", трудову книжку [PERSON] серії [NUMBER] прийнято 19.02.2019 року, а також міститься підпис [PERSON] про отримання трудової книжки після звільнення (а.с.40). Відповідно бухгалтерської довідки ТОВ "Добробут-Агро" на 15.12.2021 року перед водієм [PERSON] за 2021 рік заборгованість відсутня (а.с.46). Витяг із ЄРДР по кримінальному провадженню №1202112113002031 від 15.12.2021 року свідчить, що від представника ТОВ "Добробут-Агро" надійшла заява про незаконне заволодіння [PERSON] пальним на загальну суму 30192,79 грн., чим завдано матеріальної шкоди ТОВ "Добробут-Агро" на вказану суму (а.с.47). Наказом директора ТОВ "Добробут-Агро" №04/01 від 04.01.2022 року утримано з заробітної плати водія [PERSON] нестачу згідно акту інвентаризації в сумі 28294,25 грн. (а.с.55). Відповідно ст.38 КзпП України: працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні; у разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник; працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Позивач просить визнати незаконним звільнення за ст.40 ч.1 п.4 КЗпП України та зобов`язати відповідача внести запис до трудової книжки позивача про звільнення з посади водія з 25.08.2021 року за ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Наведені вище матеріали свідчать, що позивачем направлено поштою на адресу відповідача заяву про звільнення з роботи з 26.08.2021 року за власним бажанням, яку відповідачем не розглянуто та відповідного рішення по заяві не прийнято. Натомість, відповідачем, після спливу двох тижнів із моменту подання позивачем заяви про звільнення, прийнято наказ №44 від 08.09.2021 року, яким звільнено позивача з займаної посади за ст.40 ч.1 п.4 КЗпП України за прогули без поважних причин. Будь-які матеріали, що підтверджують порушення позивачем трудової дисципліни, зокрема прогули без поважних причин, відповідачем суду не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним звільнення за ст.40 ч.1 п.4 КЗпП України та зобов`язання відповідача внести запис до трудової книжки позивача про звільнення за власним бажанням за ст.38 КЗпП України є обґрунтованими та підлягають задоволенню, проте позивач просить внести запис про звільнення з 25.08.2021 року, а в заяві зазначено 26.08.2021 року, отже позивач підлягає звільненню саме з останньої дати. Позивач просить видати належну йому трудову книжку та зазначає, що при звільненні відповідачем видано позивачу трудову книжку серії [NUMBER] , яка не належить позивачу, оскільки вказана трудова книжка не містить усіх записів про попередній трудовий стаж, який розпочато з 1993 року. Проте, позивачем не підтверджено факту існування іншої трудової книжки, зокрема серії, номеру та дати заповнення вказаної трудової книжки. Крім цього, стороною позивача не надано доказів наявності зарахованого трудового та страхового стажу від попередніх роботодавців чи Пенсійного фонду України. Показання свідка [PERSON] щодо існування іншої трудової книжки позивача не дають змоги належним чином ідентифікувати трудову книжку та встановити беззаперечно фак її існування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказану позовну вимогу не доведено належними, допустимими та достатніми доказами, а тому її необхідно залишити без задоволення. Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня 6000 гривень, з 1 грудня 6500 гривень. У позовній заяві позивачем зазначено, що у період із 01.01.2021 року по 25.08.2021 року його заробітна плата була еквівалентна мінімальній заробітній платі, тобто 6000 грн. на місяць, а на момент звільнення заборгованість по заробітній платі складала 42000 грн., (6000 грн. х 7 відпрацьованих місяців), яку позивач просить стягнути. Наведені вище докази свідчать, що позивач перебував у період із 01.01.2021 року по 25.08.2021 року у трудових відносинах із відповідачем, проте докази оплати праці позивача за вказаний період стороною відповідача не надано. Бухгалтерську довідку та наказ №04/01 від 04.01.2022 року про утримання нестачі з заробітної плати позивача, суд оцінює критично, оскільки вказані документи не підтвердженні бухгалтерською чи іншою документацію, а також складені в односторонньому порядку представниками ТОВ "Добробут-Агро", які є відповідачами по справі. Оскільки у період перебування сторін у трудових відносинах у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по заробітній платі, наявність та розмір якої відповідачем не спростовано, відповідач не провів повний розрахунок із позивачем при звільненні та до даного часу, що також відповідачем не спростовано, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Позивач просить стягнути компенсацію за невикористану відпустку, проте належні, допустимі та достатні докази, які підтверджують наявність у позивача невикористаної відпустки, зокрема її тривалості та виду, матеріали справи не містять, отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання\~щодо судових\~витрат суд\~вважає,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~судовий збір\~у сумі\~908\~грн.,\~що відповідає\~вимогам ст.141\~ЦПК України. Відповідно ст.430 ч.1 п.2 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: partial