Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

Виконавчий комітет Кагарлицької міської ради як орган опіки та піклування в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулось до суду із позовом та просили позбавити громадянина [PERSON] , [INFO] , (паспорт : серія [NUMBER] , виданий 04 серпня 2000 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області) батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та передати дитину органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей та сім`ї Кагарлицької міської ради. Стягнути з [PERSON] (картка платника податків [NUMBER] ) аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1050 гривень на користь дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подання позовної заяви до суду 14.12.2021 року до її повноліття на рахунок відкритий в ПАТ «Державний Ощадний Банк України» [NUMBER] . Мотивували позов тим, що у місті Кагарлик Кагарлицької територіальної громади Обухівського району проживає [PERSON] , [INFO] , який записаний батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Мати дівчинки не мала навичок догляду за новонародженою дитиною, не бажала прислухатися до порад працівників міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, де перебувала під соціальним супроводом, та дільничого педіатра. Батько неодноразово звертався до працівників міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з проханням направити матір та дитину до якогось закладу, де б мати навчилася догляду за дитиною. Тому відповідно клопотання виконавчого комітету Кагарлицької міської ради № 1519/02-44 від 16.11.2020 року та направлення № 191 Київського обласного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] разом з донькою влаштована до Комунального закладу «Київський обласний соціальний центр «Мати і дитина разом». У ніч з 28 на 29 грудня 2020 року [PERSON] вчинила підпал у кімнаті, де проживала. Не допускала туди працівників закладу. У результаті цих дій адміністрацією центру викликано працівників поліції, а [PERSON] у супроводі медичних працівників доставлено у Фастівську центральну районну лікарню , звідки вона утекла у невідомому напрямку. Відповідно Акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про покинуту чи знайдену дитину та її доставку від 29Л2.2020 року дитину, [PERSON] , розпорядженням голови Кагарлицької районної державної адміністрації від 05.01.2021 року № 2, влаштовано до Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». Батько [PERSON] 05 січня 2021 року написав заяву про тимчасове влаштування дочки до дитячого закладу у зв`язку із сімейними обставинами. Закон України «Про охорону дитинства» ( п.п. 11,14) підкреслює, що сім`я є природнім середовищем для розвитку дитини і розлучення дитини з батьками можливе лише в інтересах дитини. П.35 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» ( із змінами) говорить «Влаштування дитини до медичного, навчального, виховного закладу... не звільняє виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем походження (перебування) дитини від обов`язку продовжувати роботу з реалізації права цієї дитини на сімейне виховання» . П.17 постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2004 року № 87 «Про затвердження Типового положення про центр соціально- психологічної реабілітації дітей» ( із змінами) наголошує, що дитина може бути поза сімейним оточенням не більше 9 місяців. За час перебування дитини у закладі батько не створив ніяких умов для дитини: умови проживання незадовільні, до житла працівників служби у справах дітей та сім`ї не пускає. [PERSON] постійно принижує працівників служби, не прислухається до їх порад. Рішенням Кагарлицького районного суду від 16 квітня 2021 року [PERSON] направлено на примусовий психіатричний огляд до Комунального некомерційного закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично- наркологічне медичне об`єднання» смт.Глеваха. Після повернення з огляду не лікується. Близькі родичі також не виявляють бажання лікувати сина. У зв`язку з цим, проживання дитини з батьком створює закрозу для життя його дочки [PERSON] . Близькі родичі не виявляють бажання забрати із закладу дитину. У розмові з працівниками служби у справах дітей та сім`ї мати [PERSON] повністю відмовилася від його дитини. Рішенням виконавчого комітету Кагарлицької міської ради від 02 грудня 2021 року № 322 - 17 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень статті 150 Сімейного кодексу України мати, батько зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не створюють умов для проживання дітей, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання і т.п. Усе це розцінюється як ухилення батьків від виховання дитини. В судовому засіданні представник Виконавчого комітету Кагарлицької міської ради як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився, а тому проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ч.1 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , записаний батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Мати дівчинки не мала навичок догляду за новонародженою дитиною, не бажала прислухатися до порад працівників міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, де перебувала під соціальним супроводом, та дільничого педіатра. Батько неодноразово звертався до працівників міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з проханням направити матір та дитину до якогось закладу, де б мати навчилася догляду за дитиною. Тому відповідно клопотання виконавчого комітету Кагарлицької міської ради № 1519/02-44 від 16.11.2020 року та направлення № 191 Київського обласного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] разом з донькою влаштована до Комунального закладу «Київський обласний соціальний центр «Мати і дитина разом». У ніч з 28 на 29 грудня 2020 року [PERSON] вчинила підпал у кімнаті, де проживала. Не допускала туди працівників закладу. У результаті цих дій адміністрацією центру викликано працівників поліції, а [PERSON] у супроводі медичних працівників доставлено у Фастівську центральну районну лікарню , звідки вона утекла у невідомому напрямку. Відповідно Акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про покинуту чи знайдену дитину та її доставку від 29.12.2020 року дитину, [PERSON] , розпорядженням голови Кагарлицької районної державної адміністрації від 05.01.2021 року № 2, влаштовано до Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». Батько [PERSON] 05 січня 2021 року написав заяву про тимчасове влаштування дочки до дитячого закладу у зв`язку із сімейними обставинами. Закон України «Про охорону дитинства» ( п.п. 11,14) підкреслює, що сім`я є природнім середовищем для розвитку дитини і розлучення дитини з батьками можливе лише в інтересах дитини. П.35 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» ( із змінами) говорить «Влаштування дитини до медичного, навчального, виховного закладу... не звільняє виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем походження (перебування) дитини від обов`язку продовжувати роботу з реалізації права цієї дитини на сімейне виховання» . П.17 постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2004 року № 87 «Про затвердження Типового положення про центр соціально- психологічної реабілітації дітей» ( із змінами) наголошує, що дитина може бути поза сімейним оточенням не більше 9 місяців. За час перебування дитини у КЗ КОР « Спеціалізований обласний Будинок дитини м. Боярка» з 11.1.2021 року батько зовсім не спілкувався з дитиною з 26.01.2021 року і не цікавився її долею без поважних причин згідно повідомлення адміністрації вказаного комунального закладу від 2.11.2021 року. вказані обставини також підтверджуються показами свідка [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Кагарлицької міської ради від 02 грудня 2021 року № 322 - 17 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень статті 150 Сімейного кодексу України мати, батько зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду, вихованню та утриманню доньки на підставі з`ясованих у справі обставин, в тому числі на підставі висновку Виконавчого комітету Кагарлицької міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, а також враховуючи, що ставлення відповідача до своєї доньки суперечить основним засадам прав та обов`язків батьків з виховання та розвитку дітей їх інтересам, а тому слід позбавити громадянина [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та передати дитину органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей та сім`ї Кагарлицької міської ради. Відповідно до ст.166 ч.3 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до статі 182 СК України , суд враховує задовільний стан здоров`я відповідача, його вік, що він працездатний , відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Тому стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1050 гривень на користь дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подання позовної заяви до суду 14.12.2021 року до її повноліття на рахунок відкритий в ПАТ «Державний Ощадний Банк України» [NUMBER] .

Outcome: approved