Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

21 липня 2021 року АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» звернулося до Берегівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/4060/82/39709 від 01.07.2008 року, укладеного між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та [PERSON] в сумі 6896,11 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 64,4 кв. м., житловою 39,4 кв.м., яка належить Іпотекодавцям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві сумісної приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.12.2002 року Львівською залізницею Ужгородською дистанцією цивільних споруд згідно із розпорядженням цього ж органу від 11.12.2002 року за № 157, та яка зареєстрована в КП Берегівське БТІ БРР номер запису 239 в книзі № 2 в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 15456688 шляхом продажу такої на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Позовна заява мотивована тим, що 01 липня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/4060/82/39709, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у розмірі 10 000 доларів США строком до 04.07.2015 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14,00 % річних, виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Перед підписанням зазначеного договору [PERSON] підписав анкету-заяву на отримання кредиту, чим підтвердив ознайомлення з умовами кредиту. Відповідно до п.1 Додаткової угоди №014/4060/82/39709/1 від 28.10.2010 року сторони досягли згоди збільшити строк кредиту на 120 календарних місяці, у зв`язку з чим дата остаточного погашення Кредиту 04 липня 2028 року. Згідно п. 3 вказаної додаткової угоди позичальник підтвердив, що він повідомлений у письмовій формі про всі умови споживчого кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 03 липня 2008 року між банком та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки №014/4060/82/ [NUMBER] . Відповідно до умов якого предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира [ADDRESS] , загальною площею 64,4 кв. м., житловою 39,4 кв.м., яка належить Іпотекодавцям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві сумісної приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.12.2002 року Львівською залізницею Ужгородською дистанцією цивільних споруд згідно із розпорядженням цього ж органу від 11.12.2002 року за № 157, та яка зареєстрована в КП Берегівське БТІ БРР номер запису 239 в книзі № 2 в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 15456688. Таким чином, АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» має законне право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, захистити свої інтереси за рахунок звернення стягнення на іпотечне майно. Окрім того, 19.03.2019 року Берегівським районним судом Закарпатської області ухвалено рішення по справі № 297/319/19, відповідно до якого позовні вимоги АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» задоволено та стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , в користь АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», заборгованість за кредитним договором № 014/4060/82/39709 від 01.07.2008 року в розмірі 7 699 доларів США 29 центів. З 2019 року по даний час зазначене рішення перебуває на виконанні у приватного виконавця. Однак, [PERSON] не виконує взяті на себе договірні зобов`язання та ухиляється від виконання рішення суду. У зв`язку з нездійсненням щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами станом на 12.02.2021 року заборгованість останнього становить 6896 доларів США 11 центів, яка складається: заборгованості за кредитом 6353,51 долари США; заборгованості за відсотками 542,60 долари США. Крім того, АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення вимог про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором відповідачам, надавши можливість протягом 30 календарних днів добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором. Оскільки позичальник не виконує умови Кредитного договору та вимоги банку щодо врегулювання заборгованості, позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Однак, подав заяву, в якій провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити та не заперечив щодо винесення заочного рішення (а.с. 75-77, 82-84, 92-94, 107-109). Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] в судове засідання не з`явились, про місце, дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відзив щодо позову не подали, причини неявки не повідомили (а.с. 71, 72, 73, 74, 81, 84-А, 84-Б, 89, 90, 91, 91-А, 99, 100, 101, 106). В межах вимог ст. 280 ЦПК України, суд у даній справі на підставі наявних у ній документів ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позаяк, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин і без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області 02.08.2021 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до підготовчого засідання (а.с. 67-68). Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2021 року у задоволенні клопотання представника позивача АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» про проведення судових засідань по даній цивільній справі в режимі відеоконференції відмовлено (а.с. 96-97). Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 103-105). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01 липня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/4060/82/39709, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 10 000 доларів США строком до 04.07.2015 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором (а.с. 13-17). Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на встановлених умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 19 березня 2019 року Берегівським районним судом Закарпатської області ухвалено рішення по справі № 297/319/19, відповідно до якого позовні вимоги АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» задоволено та стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , в користь АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», заборгованість за кредитним договором № 014/4060/82/39709 від 01.07.2008 року в розмірі 7 699 доларів США 29 центів (а.с. 31-33). Отже, судом встановлено преюдиційність фактів дійсності правочину, укладеного між сторонами, а також факт наявності боргових зобов`язань позичальника перед кредитором, тому у даній цивільній справі суд здійснює розгляд у межах заявлених позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 03 липня 2008 року між банком та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено іпотечний договір №014/4060/82/39709. Відповідно до умов якого предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира [ADDRESS] , загальною площею 64,4 кв. м., житловою 39,4 кв.м., яка належить Іпотекодавцям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві сумісної приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.12.2002 року Львівською залізницею Ужгородською дистанцією цивільних споруд згідно із розпорядженням цього ж органу від 11.12.2002 року за № 157, та яка зареєстрована в КП Берегівське БТІ БРР номер запису 239 в книзі № 2 в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 15456688 (а.с. 21-23). Факт права власності предмету іпотеки, а саме вищезазначеної квартири, підтверджено наступним: свідоцтвом про право власності на житло, Витягами про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 24, 25, 26, 27, 28). У статті 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно з положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено главою 49 "Забезпечення виконання зобов`язання" ЦК України та Законом України "Про іпотеку". За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека як різновид застави, предметом якого є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (частина перша статті 33 Закону України "Про іпотеку"). Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості станом на 12.02.2021 року заборгованість [PERSON] становить 6896 доларів США 11 центів, яка складається: заборгованості за кредитом 6353,51 долари США; заборгованості за відсотками 542,60 долари США (а.с. 7-10). Судом також встановлено, що 02.02.2021 року постановою приватного виконавця було відкрито виконавче провадження № 64352848 на підставі виконавчого листа №297/319/19 від 23.04.2019 року, виданого Берегівським районним судом Закарпатської області (а.с. 34). Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до умов п. 1.2 Договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира [ADDRESS] , загальною площею 64,4 кв. м., житловою 39,4 кв.м., яка належить Іпотекодавцям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві сумісної приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.12.2002 року Львівською залізницею Ужгородською дистанцією цивільних споруд згідно із розпорядженням цього ж органу від 11.12.2002 року за № 157, та яка зареєстрована в КП Берегівське БТІ БРР номер запису 239 в книзі № 2 в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 15456688. Відповідно до умов ст. 5. П. 5.1 Договору іпотеки, у випадку невиконання іпотекодавцем зобов`язань за цим та/або за Кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 5.4 цього Договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки, у тому числі з урахуванням податків. Згідно до п. 5.2 Договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті, або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Згідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частиною 1 статті 33 вказаного закону передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку», визначено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Так, позивачем було надіслано на адреси відповідачів вимоги про виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором та про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору. Згідно вказаних вимог відповідачам було запропоновано добровільно здійснити погашення кредиту у повному обсязі у строк не більш як тридцять днів з дати вимоги (а.с. 35- 46). Однак, відповідачами не було добровільно погашено заборгованість на вимогу банку. Відповідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, судом встановлено, що умови Кредитного договору відповідачем [PERSON] не були виконані, чим порушено грошове зобов`язання. Крім того, на вимогу банку щодо добровільного погашення заборгованості, умови кредитного договору так і не були виконані. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» підлягає до задоволення. Судові витрати в сумі 2811,16 гривень по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved