Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Позивач,\~звернувшись із\~цим позовом\~до суду,\~просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, посилаючись на те, що їхня родина розпалась остаточно у зв`язку з чим її збереження є неможливим та суперечить її інтересам. На обґрунтування поданого позову посилалась на те, що вони з відповідачем протягом останніх декілька років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на життя та сім`ю. У судове засідання позивач не з`явилася, але подала до суду заяву у якій вимоги підтримала на підставах викладених у позові, просила справу розглядати за її відсутності. Також, позивач не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву на відкладення судового розгляду або відзив не подавав. З урахуванням наведеного суд вважає за можливе розглянути справу із прийняттям заочного рішення, відповідно до ст.ст.282-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступних висновків. 08 листопада 2016 р. Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а.з.№124, був укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON] . Після укладення шлюбу прізвище подружжя [PERSON] . Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 08 листопада 2016 р.. Як свідчить з матеріалів справи: позивач є зареєстрованою з 23 листопада 2006 р. по [ADDRESS] ; відповідач є зареєстрованим з 02 листопада 1999 р. у буд. [ADDRESS] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч.1 ст.50 Конституції України, та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільний згоді чоловіка та жінки, відсутність якої можливо розглядати як підставу для розірвання шлюбу. Разом із тим згідно ст.112 СК України суд розриває шлюб за позовом одного із подружжя, якщо при з`ясуванні фактичних взаємин подружжя буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення при вирішенні справи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом. Крім цього ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Також слід зазначити, що згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовує вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються такими засобами: 1.письмовими, електронними та речовими доказами; 2.висновками експертів, 3.показаннями свідків. Як свідчить з поданого позову позивач обґрунтовуючи свої вимоги посилалась на окреме проживання, протилежні погляди на життя та сім`ю. Однак, як встановлено судом кожна зі сторін є зареєстрованою за своєю адресою задовго до часу реєстрації шлюбу. Таким чином дана обставина не може бути доказом окремого проживання сторін, відсутності спільного господарства та особистих стосунків. Позивач взагалі не представила суду належних, допустимих, достовірних, а у своїй сукупності достатніх доказів, згідно до положень ст.ст.77-79 ЦПК України, на підтвердження своїх посилань. На думку суду в матеріалах справи відсутні підтвердження окремого проживання сторін протягом декількох років, припинення особистих стосунків та ведення спільного господарства, що було зазначено у позові. За таких обставин суд позбавлений можливості повно та об`єктивно з`ясувати фактичні взаємини подружжя і впевнитись у тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу дійсно неможливо, суперечить інтересам сторін і відповідно з чим родина розпалась остаточно, що є законною підставою для розірвання шлюбу. Приймаючи рішення суд також критично оцінює посилання позивача на фактичне перебування кожної сторони у фактичних сімейних стосунках із іншою людиною. Суд вважає, що вищезазначене посилання позивача як і інші посилання жодним чином не підтверджені, у зв`язку з чим як доказ не приймаються. З огляду на вищенаведене підстав для задоволення поданого позову не має.

Outcome: dismissed