Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

У червні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 23 березня 2011 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява №б/н від 23 березня 2011 року разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" договір про надання банківських послуг (далі - Договір-1). У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань за Договором-1 утворилася заборгованість за тілом кредиту в сумі 9042,57 грн. [INFO] [PERSON] помер. На час відкриття спадщини спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] 23 липня 2020 року позивачем направлена претензія кредитора до Шосткинської міської державної нотаріальної контори. 11 серпня 2020 року з нотаріальної контори надійшла відповідь, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК». На думку позивача, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника, оскільки [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 21 грудня 2020 року на адресу відповідача направлено лист-претензію, згідно із яким позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було. Посилаючись на ст. 1282 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 9042,57 грн за кредитним договором № б/н від 23 березня 2011 року. У підготовче засідання представник позивача не з`явився, до суду надав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач також не з`явилась в підготовче засідання, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 18.05.2022 відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. в якій вказала, що визнає позовні вимоги. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 23 березня 2011 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за яким позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 25) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Шосткинським\~ міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). (а.с. 57) Згідно із наданим АТ КБ "ПРИВАТБАНКОМ" розрахунком розмір заборгованості позичальника перед банком за Договором-1 становить 9042,57 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту. Позивач направив на адресу Шосткинської міської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 30 червня 2020 року вих.№SAMDN52000055681436. (а.с. 59) 29 липня 2020 року Шосткинська міська державна нотаріальна контора направила АТ КБ "ПРИВАТБАНК" листа за №229, в якому повідомила що після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа за №62/2020 заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Дані про спадкоємців [PERSON] відсутні, до нотаріуса ніхто із заявами про прийняття спадщини не звертався. При переході права власності на майно спадкодавця іншим особам, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" буде повідомлено додатково. (а.с. 60) На запит суду також надана інформація Шосткинською міською державною нотаріальною конторою Сумської області від 27 січня 2022 року за №20/01-16, із якої вбачається, що дані про спадкоємців спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , відсутні, до нотаріуса ніхто із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не звертався. (а.с. 88, 89) 18 грудня 2020 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" направлено відповідачу [PERSON] лист-претензію з вимогою про сплату як спадкоємцем померлого [PERSON] заборгованості перед банком у розмірі 9342,57 гривень. (а. с. 61, 62-64) З копій паспортів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тобто за тією ж самою адресою, за якою був зареєстрований на час смерті [PERSON] (а. с. 54, 55-56) Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч. 1-3 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно із ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, відповідно до наведеної норми матеріального права, кредитор може звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості померлого боржника з його спадкоємців шляхом накладення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При цьому спадкоємці несуть відповідальність по зобов`язанням померлого боржника в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Дійсно, як вбачається із матеріалів справи відповідач була зареєстрована за адресою, за якою на момент смерті, тобто [INFO] , проживав [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . Проте, даний факт не свідчить, що вказана кімната в гуртожитку належала померлому на праві власності. Жодних доказів про наявність у померлого [PERSON] , спадкового майна позивачем суду не надано. Без доведення вказаної обставини, підстави для задоволення позову кредитора відсутні. Позивач не підтвердив суду неможливість надати докази щодо наявності у померлого спадкового майна. Зокрема, позивачем не надано доказів звернення до нотаріуса, яким заведено спадкову справу, із заявою про витребування відповідної інформації з державних установ щодо реєстрації за померлим [PERSON] нерухомого або рухомого майна. З відповідним клопотанням про витребування доказів відповідно до ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивач до суду не звернувся. Збирання ж доказів у цивільних справах відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України не є обов`язком суду. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Таким чином, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх вимог, а тому позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed