Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~Фермерського господарства\~«Інтер Агро»,\~третя особа:\~ТОВ «Зернофарт»\~про розірвання\~договору оренди\~земельної ділянки,\~додаткової угоди\~ та\~стягнення заборгованості\~по орендній\~платі,\~мотивуючи його\~тим,\~що вона\~являється власником\~земельної ділянки\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва площею\~2,3878\~га,\~кадастровий номер\~0522880400:05:002:0087\~на території\~колишньої Бахтинської\~сільської ради\~Могилів-Подільського\~району Вінницької\~області,\~на підставі\~свідоцтва про\~права на\~спадщину за\~законом від\~21.07.2020\~року.\~Раніше власником\~зазначеної земельної\~ділянки був\~її батько\~ [PERSON] .\~26.07.2017\~між [PERSON] \~та фермерським\~господарством «Інтер\~Агро» було\~укладено договір\~оренди зазначеної\~земельної ділянки\~строком на\~10\~років.\~Кошти за\~орендну плату\~ [PERSON] \~отримував \~декількома платежами\~протягом 2017-2018\~років.\~ [INFO] [PERSON] \~помер.\~ Орендну\~плату за\~2019-2022\~роки ні\~ [PERSON] ,\~ні вона\~не отримували.\~Крім того,\~із відомостей,\~що міститься\~в інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборони відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єктів \~нерухомого майна\~від 27.01.2022, їй стало відомо, що державним реєстратором Дерун В.Л. за №21879280 було зареєстровано додаткову угоду, серії та номер:1 від 08.08.2020, укладену між ФГ «Інтер Агро» та нею, а державним реєстратором Заремба С.В. за №43017841 був зареєстрований договір суборенди землі, серія та номер:2-73, від 05.11.2020, між ФГ «Інтер Агро» та ТОВ «Зернофарт». Однак жодних договорів суборенди вона не отримувала та будь-яких угод не підписувала. Посилаючись на вказані обставини, просить суд розірвати договір оренди землі, укладений 26 липня 2017 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Інтер Агро», б/н, та додаткову угоду, серії та номер: 1, виданий 08.08.2020 року укладений між Фермерським господарством «Інтер Агро» та [PERSON] , стягнути заборгованість за договором оренди за 2019 2021 роки в сумі 8405 грн 70 коп, пеню за прострочення внесення орендної плати за 2019-2020 роки у розмірі 3555 грн 58 коп, а також судові витрати. Ухвалою від 15.03.2022 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою було витребувано від Фермерського господарства «Інтер Агро» оригінал договору оренди на земельну ділянку площею 2,3878 (га) на території Бахтинської сільської ради кадастровий номер 0522880400:05:002:0087 від 26.07.2017 року та від ТОВ «Зернофарт» договір суборенди землі, серія та номер 2-73, виданий 05.11.2020 року. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 28.04.2022 у справі закрито підготовче провадження та призначеного її до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, її представник адвокат Майструк Н.Р., через канцелярію суду подала клопотання про заочний розгляд справи. Справу просила розглянути без її участі та без участі [PERSON] (а.с.34). Відповідач - ФГ «Інтер Агро» - будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, не з`явився в судове засідання, про причину неявки суд не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без участі їх представника до суду не подав. Відзиву на позовну заяву не надав. (а.с.29). Представник третьої особи - ТОВ "Зернофарт" в судове засідання також не з`явився викликався своєчасно та належним чином. Згідно поштового повідомлення, яке повернулося на адресу суду «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.28). Судом ухвалено на підставі ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглядати справи за відсутності сторін. Враховуючи обставину, що в наявності є всі умови, визначені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ч. 1ст.\~3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У ч. 1ст.\~5\~ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1ст.\~11\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 4\~ст. 10 ЦПК України\~і\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає. Судом встановлено, що [PERSON] був власником земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3878 га кадастровий номер 0522880400:05:002:0087, що знаходиться на території Бахтинської сільської ради Могилів-Подільського району (колишнього - Мурованокуриловецького) Вінницької області (а.с.7). 26.07.2017 між [PERSON] та Фермерським господарством «Інтер Агро» укладено договір оренди землі № б/н (далі Договір). Предметом та об`єктом якого є земельна ділянка площею 2,3878 га, кадастровий номер 0522880400:05:002:0087, що знаходиться на території Бахтинської сільської ради Могилів-Подільського району (колишнього - Мурованокуриловецького) Вінницької області. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір укладено строком на 10 років. Договір оренди земельної ділянки зареєстровано 15.08.2017, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9,10). З цієї ж інформації вбачається, що державним реєстратором Дерун В.Л. за №21879280 було зареєстровано додаткову угоду, серії та номер:1 від 08.08.2020, укладену між ФГ «Інтер Агро» та [PERSON] , а державним реєстратором Заремба С.В. за №43017841 був зареєстрований договір суборенди землі, серія та номер:2-73, від 05.11.2020, між ФГ «Інтер Агро» та ТОВ «Зернофарт». Строком на 6 років, 8 місяців, 21 день (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.2020 року [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 2,3878 га, кадастровий номер земельної ділянки\~0522880400:05:002:0087, що знаходиться на території Бахтинської сільської ради Могилів-Подільського району (колишнього - Мурованокуриловецького) Вінницької області ( а.с.7). 21.07.2020 року приватним нотаріусом Долею Т.І. проведено реєстрацію права власності на вказану вище земельну ділянку за [PERSON] (а.с.8). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно дост.1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За вказаних обставин до позивача перейшли всі права та обов`язки орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 26.07.2017 року. Згідно зі статтею 2\~Закону України\~«Про оренду\~землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст.21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до частини першої статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі 2801 грн 90 коп (5% від нормативної грошової оцінки) готівкою через касу Орендаря з письмовим підтвердженням Орендодавцем факту її одержання. Згідно зі статтею 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651\~ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі статтею 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про оренду\~землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13\~цього Закону\~України «Про\~оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Положеннями статті 32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141\~ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим, згідно із частиною другою статті 651\~ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних із орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №912/1385/17 міститься висновок, що «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611\~ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті З ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність». Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141\~ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач у позовній заяві стверджує, що орендну плату за 2019-2021 роки ні [PERSON] , ні вона не отримували. На підтвердження цього надала лист-повідомлення від 18.01.2022 року (зворот а.с.12) з вимогою виплатити орендну плату за землю за 2019, 2020, 2021 роки, а також сплатити пеню у розмірі 0,1% від невиплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідач не спростував такі твердження і не надав суду докази про виплату [PERSON] , [PERSON] у 2019-2021 орендної плати. Отже, факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з боку відповідача є доведеним та є підставою для розірвання такого договору та стягнення заборгованості з орендної плати в заявленій позивачем сумі 8405 гривень 70 копійок. Щодо стягнення з відповідача пені за прострочення внесення орендної плати в сумі 3555 гривень 58 копійок суд зазначає наступне: За змістом ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Неустойкою є штраф або пеня (ст.549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України). Позивач просила стягнути з відповідача пеню у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення, разом з тим не надала суду доказів, на підтвердження того, що договором оренди землі від 26.07.2017 передбачено стягнення пені у вказаному позивачем розмірі, а тому відсутні підстави для задоволення даної вимоги. Також [PERSON] серед іншого просила розірвати додаткову угоду до договору оренди землі, посилаючись на те, що вона її не підписувала. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Отже, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~Разом з тим, суд констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладання правочину, такий факт може бути спростований не шляхом заявлення вимоги про розірвання договору, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним їй майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення земельної ділянки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні частини позовної вимоги про розірвання додаткової угоди також слід відмовити. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст.ст.\~137,\~141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 993 грн (а.с. 19), а також понесено витрати на правову допомогу в розмірі 4500 грн 00 коп (а.с. 16-18). У зв`язку з тим, що позов задоволено частково, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам слід стягнути 2947 грн 82 коп. понесених судових витрат, з яких: 697 грн 82 коп. - судовий збір та 2250 грн 00 коп. - витрати на правову допомогу. На підстав викладеного та

Outcome: partial