Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

16.02.2022 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської товарної біржі, в якій просить суд визнати дійсним договір № 23544 від 28.09.1998 року купівлі-продажу нерухомого майна квартири під [ADDRESS] , укладений між ним [PERSON] та [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] на підставі довіреності № 042855 серії ААН, посвідченої 18.09.1998 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., за реєстровим № 9740, який зареєстровано 28.09.1998 року на Одеській товарній біржі за № 23544 та 01.10.1998 року Одеським міським бюро інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості за № 114 доп.-стр.30-р.1201. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 28 вересня 1998 року між ним [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] , на підставі довіреності № 042855 серії ААН, посвідченої Лічман І.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 18 вересня 1998 року, за реєстровим номером 9740, було укладено договір №23544 купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] , яка, на момент укладення договору, належала на праві власності [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Третьою Одеської державною нотаріальною конторою 05.06.1992 року за реєстровим № 3-4597, зареєстрованого в МБТІ м. Одеси в реєстр.кн. 66 доп. на стр. 82, за реєстр. № 1201. Позивач зазначає, що з метою відчуження йому квартири [ADDRESS] , 28.09.1998 року довірена особа відповідача [PERSON] , отримала в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості довідку-характеристику для представлення в державну нотаріальну контору на предмет оформлення відчуження квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , зареєстрованої в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 66доп. під реєстровим №1201 на стр. 82, що підтверджується довідкою-характеристикою, виданою [PERSON] , №10161.023 від 28.09.1998 року. Так, позивач вказує, що 28.09.1998 року між ним - [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] , було укладено договір, відповідно до умов якого, [PERSON] продала, а він - [PERSON] купив квартиру під [ADDRESS] , загальною площею 34,40 кв.м., корисною площею 33,5 кв.м., яка складається з однієї кімнати, житловою площею 17,4 кв.м. Як вказує позивач, зі змісту договору вбачається, що розрахунок за придбану нерухомість був виконаний в повному об`ємі, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов. На виконання вимог ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» договір було зареєстровано на Одеській товарній біржі за номером №23544 від 28.09.1998 року. 01.10.1998 року договір було зареєстровано Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості за №114 доп.-стр. 30-р.1201. На даний час, як вказує позивач, він має намір відчужити зазначену квартиру, однак договір купівлі-продажу нерухомого майна №23544 від 28.09.1998 року, на підставі якого було придбано квартиру, не відповідає вимогам закону в частині його нотаріального посвідчення. Таким чином, як вказує позивач, він не має можливості реалізувати своє право на вищевказане майно у повному обсязі. У зв`язку зі змінами у законодавстві щодо нотаріального посвідчення угод з нерухомістю на теперішній час вказаний договір є недійсним, що і вимусило [PERSON] звернутися із відповідним позовом до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 17.02.2022 року було прийнято позовну заяву\~до розгляду\~та відкрито\~провадження по\~цивільній справі\~за позовною\~заявою[PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської товарної біржі про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 16.05.2022 року позивач не з`явився, однак 16.05.2022 року його представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, у судові засідання не з`явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд зазначає, що відповідач про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином. Представник третьої особи Одеської товарної біржі про час та місце судових засідань також повідомлявся належним чином, у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмові пояснення на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. У судовому засіданні встановлено, що 28 вересня 1998 року на Одеській товарній біржі між [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] , на підставі довіреності № 042855 серії ААН, посвідченої Лічман І.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 18 вересня 1998 року, за реєстровим номером 9740, та [PERSON] було укладено договір № 23544 купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого, [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] , загальною площею 34,40 кв.м., корисною площею 33,5 кв.м., яка складається з однієї кімнати, житловою площею 17,4 кв.м. Договір був зареєстрований на Одеській товарній\~біржів «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 23544 від 28 вересня 1998року, а також зареєстрований 01 жовтня 1998 року в ОМБТІ в реєстровій книзі під №114 доп.-стр.30-р.№1201. Відповідно до пункту 5 спірного договору (продавцем) до підписання договору отримані гроші за продану квартиру у розмірі 35\~385,00 грн., що є еквівалентом 10\~500 доларів США по курсу НБУ на день укладення договору. На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено,\~що всі\~зобов`язання за\~договором №\~23544\~від 28\~вересня 1998\~року купівлі-продажу\~нерухомого майна\~його сторонами\~виконані у\~повному обсязі\~ покупцю\~була передана\~у власність\~квартира [ADDRESS] , а продавцю передані грошові кошти за продану квартиру, що підтверджується письмовими доказами. Враховуючи викладене,\~суд вважає,\~що позов\~ [PERSON] про\~визнання договору\~купівлі-продажу\~нерухомого майна\~-\~квартири під\~ [ADDRESS] ,дійсним, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved