Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Позивач 20.01.2022\~звернулася\~до\~суду з\~позовом\~до\~відповідачів про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Підставою для звернення із позовом вважає, те, що її дід, [PERSON] , працював в колгоспі ім. Ілліча в селі Копіювата Монастирищенського району Черкаської області, звідки пішов на пенсію в 1987 році. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка постійно на день смерті проживала із [PERSON] та фактично вступила в управління або володіння спадковим майном після його смерті. [INFO] померла [PERSON] . Вона, [PERSON] , успадкувала все майно після [PERSON] . Їй відомо про те, що відповідно до рішення Монастирищенської районної ради від 30.03.94 № 15-21 до колективної власності КСП "Копіюватське" було передано 1927 га землі та було видано державний акт на цю землю. А тому\~відповідно до\~п.\~2\~Указу Президента\~України від\~08.08.1995\~№ 720/95\~Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям\~її дід\~має право\~на земельнучастку (пай) в КСП Копіюватське, яке було правонаступником колгоспу ім. Ілліча. Відповідно, вона успадкувала право на земельну частку (пай) її діда [PERSON] , але не може оформити свої права у зв`язку із відсутністю документів. Так, за повідомленням Уманської РДА розпорядженням Монастирищенської районної державної адміністрації №311 від 22.09.1998 було затверджено розмір земельної частки (паю) по КСП Копіюватське. За повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у списку осіб, які маю право на земельну частку в КСП Копіюватське прізвище [PERSON] відсутнє. У зв`язку з чим вона змушена звертатись до суду. Просить визнати за нею, [PERSON] , право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства Копіюватське, с. Копіювата Монастирищенського району Черкаської області, в розмірі 4,15 умовних кадастрових гектарів вартістю 21 359 грн, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 20.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження, витребувано докази. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18.02.2022 замінено третю особу справі її правонаступником. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 25.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 18.05.2022 від ГУ Держгеокадастр надійшло клопотання про зупинення розгляду справи. Ухвалою суду від 18.05.2022 постановлено без виходу до нарадчої кімнати відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомленні у встановленому законом порядку. На адресу суду представник позивача подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність та відсутність позивача. Позов підтримали повністю, просять його задовольнити. В судове засідання представник відповідача Монастирищенської міської ради не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника. В судове засідання представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~ \~Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які\~мають\~значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім\~випадків, встановлених\~цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 17.11.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області (а.с. 11). З доказів витребуваних судом за клопотанням позивача та наданих Монастирищенської державною нотаріальною конторою встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] , виданого 26.06.1969 Копіюватським с/ЗАГС Монастирищенського району Черкаської області [PERSON] народилась [INFO] , в графі «батько» зазначено « [PERSON] », в графі «мати» - « [PERSON] » (а.с. 155). Мати позивачки [PERSON] , згідно з свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 21.06.1963 Копієватським сільЗАГС, після реєстрації одруження отримала прізвище « [PERSON] » (а.с. 154). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.02.1959 Монастирищенським райбюро ЗАГС, [PERSON] (мати позивачки) народилась [INFO] , в графі «мати» зазначено « [PERSON] », в графі «батько» - « [PERSON] » (а.с. 154). Отже, дідом по материнській лінії позивачки [PERSON] є [PERSON] . Згідно змісту позовної заяви позивачка зазначає, що її дідом був [PERSON] , проте будь-яких доказів родинних відносин з спадкодавцем [PERSON] матеріали справи не містять. Так, [PERSON] помер [INFO] . Згідно з відповіддю Монастирищенської державної нотаріальної контори від 14.04.2022 № 41/01-16 станом на дату надання відповіді від спадкоємців [PERSON] , померлого [INFO] заяви про прийняття спадщини не надходили, інформація щодо спадкового майна відсутня. Відповідно до\~п.\~4,\~5\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно абз. 2, 3 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Отже, у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 до вирішення спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, застосовується законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за\~законом ЦК УРСР 1963 року. Оскільки [PERSON] , помер [INFO] , позивачка зазначає, що [PERSON] (дружина померлого) прийняла спадщину після смерті [PERSON] та [INFO] померла суд вважає, за необхідне до даних правовідносин застосовувати положення ЦК УРСР 1963 року. Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкування за заповітом здійснюється за заповітом одній або кільком особам як тим, що входять так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ст. 534 УРСР), тобто незалежно від наявності у заповідача сімейних чи родинних відносин з спадкоємцями. Аналогічні норми містяться і у чинному ЦК України. В матеріалах справи відсутній заповіт [PERSON] на користь [PERSON] (позивача). Спадкування за законом здійснюється між родичами спадкодавця залежно від черг спадкування за законом або непрацездатними особами, що перебували на утриманні померлого не менше одного року (ст. 529-531 ЦК УРСР). Доказів наявності родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачкою [PERSON] чи доказів перебування на утриманні [PERSON] позивачки до суду не надано. Таким чином, судом встановлено відсутність підстав для спадкування позивача [PERSON] після смерті [PERSON] як за заповітом, так і за законом. Згідно змісту позовної заяви позивач зазначає, що її баба [PERSON] , яка постійно на день смерті проживала з [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління або володіння спадковим майном. Так, судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.03.2002 виконкомом Копіюватської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (а.с. 153). Позивач [PERSON] є внучкою [PERSON] , яка померла [INFO] по материнській лінії. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВАВ № 549359 від 26.11.2002 [PERSON] успадкувала після [PERSON] , яка померла [INFO] спадкове майно, яке складається з: земельної частки (паю) члена КСГП «Копіюватське», що в с. Копіювата Монастирищенського району Черкаської області, відповідно до сертифікату ЧР № 0333457 належного померлій на підставі рішення Монастирищенської районної державної адміністрації від 22.09.1998 № 311 (а.с. 14). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 24.10.1981 Копіюватською с/Радою Монастирищенського району, [PERSON] та [PERSON] 24.10.1981 зареєстрували шлюб (а.с. 12). У позовній заяві позивач зазначає, що оскільки вона успадкувала майно [PERSON] , яка померла [INFO] , то і відповідно вона успадкувала майно [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідно до архівної довідки № 208, виданої трудовим архівом Монастирищенського району в документах, колгосп Ілліча с. Копіювата Монастирищенського району Черкаської області, переданих на державне зберігання в Трудовий архів, [PERSON] значиться працівником з січня 1962 року по грудень 1987 року (книги обліку розрахунків по оплаті праці за 1962 - 1987). У зв`язку з ліквідацією і припиненням господарської діяльності та з метою збереження справ з особового складу накопичених під час діяльності: з 1954 року колгосп ім. Ілліча; з 22.12.1991 КСП «Копіюватське», з 25.02.2000 СВК «Копіюватський», з 13.10.2000 ТОВ «Мрія» с. Копіювата Монастирищенського району Черкаської області (а.с. 10). Відповідно до довідки № 14, виданої виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради, згідно погосподарської книги № 2 за 1991 - 1995 роки особовий рахунок № [NUMBER] ст. 49 на день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] з ним постійно проживала дружина [PERSON] у [ADDRESS] і вели спільне господарство. Після його смерті [PERSON] проживала у цьому будинку і користувалась земельною ділянкою (а.с. 15). Відповідно до довідки № 13, виданою виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради, згідно рішення «Про затвердження технічної документації по видачі Державних актів на право приватної власності на землю громадянам - власникам сертифікатів на земельну частку (пай)» від 10.12.2002 [PERSON] , [INFO] , у списках не зареєстрований (а.с. 16). Згідно відповіді на запит № 29 - 23 - 0.2-2508/2-21, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області у списку осіб, які мають право на середню земельну частку в КСП «Копіюватське» прізвище [PERSON] відсутнє (а.с. 20). Відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серія ЧР 12 - 23 від 05.05.1994 колективному сільськогосподарському підприємству «Копіюватське» с. Копіювата Монастирищенського району Черкаської області передано у колективну власність 1927,4 гектарів землі в межах згідно з планом, для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с. 66 - 70). Згідно списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акта ЧР № 12 - 23 прізвище [PERSON] відсутнє (а.с. 70 - 106). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин\~Земельного кодексу України,\~Указу Президента України від 08.08.1995 N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям". Відповідно до абз. 1 п. 1 Указу Президента України « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Згідно п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до абз. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-IV від 05.06.2003 (далі - Закон № 899-IV від 05.06.2003) право на земельну\~частку (пай),\~зокрема,\~мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Так, позивачем на підтвердження трудових відносин [PERSON] та КСП «Копіюватське» надано архівну довідку згідно якої [PERSON] значиться працівником колгоспу Ілліча с. Копіювата Монастирищенського району Черкаської області з січня 1962 року по грудень 1987 року (книги обліку розрахунків по оплаті праці за 1962 - 1987). Позивачем не надано інших належних та допустимих доказів того, що [PERSON] , який помер [INFO] залишився членом КСП «Копіюватське» на час проведення розпаювання і видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) (трудову книжку тощо). Згідно із ч. 1, 2 ст. 2 Закону № 899-IV від 05.06.2003 основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 22,\~23 ЗК України\~(в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП. У випадку, якщо особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай) і не була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, не зверталася до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення до списку чи до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай), вважається, що за життя така особа не реалізувала свого права на земельну частку. Як зазначалось судом вище, КСП «Копіюватське» 05.05.1994 отримав державний акт на право колективної власності на землю, а [PERSON] помер [INFO] , тобто [PERSON] за життя не оскаржував та, відповідно, питання про виділення йому земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у нього права на земельну частку (пай), за його життя не вирішувалося. Позивачем не надано доказів, що [PERSON] помилково не був включений до списку, доданого до державного акту на право колективної власності на землю, не надано доказів, що за життя [PERSON] звертався до КСП «Копіюватське», районної ради народних депутатів, або до суду з вимогами про внесення його до такого списку. Не надано доказів і того, що ці дії вчиняла баба позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . Тобто, [PERSON] , який помер [INFO] не отримав сертифікат на земельну частку (пай) і не був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, за життя не реалізував свого права на земельну частку (пай). Оскільки, у [PERSON] , який помер [INFO] був відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджував би наявність у нього права на земельну частку (пай), то і відповідно дане право не ввійшло до спадкової маси, яке б успадкувала його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , та яке б відповідно успадкувала і позивачка . Як встановлено судом вище, позивач [PERSON] успадкувала після своєї баби [PERSON] , яка померла [INFO] за заповітом спадкове майно, яке складається із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0333457. Позивачем доказів щодо успадкування іншого майна баби, [PERSON] , в тому числі, права на земельну частку (пай) після [PERSON] , який помер [INFO] , суду не надано. А тому з урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, суд вважає, що відсутні підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) у порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а тому позов до задоволення не підлягає. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~а тому\~оскільки в\~позові відмовлено\~повністю,\~суд вважає\~за необхідне\~судовий збір\~залишити за\~позивачем. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: dismissed