Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», третя особа ФОП [PERSON] , про стягнення страхового відшкодування та неустойки за прострочення страховиком виплати страхового відшкодування. В обґрунтування позову посилається на те, що нею було придбано 10.08.2020 року путівку на подорож до Об`єднаних Арабських Еміратів (м.Дубай) у період з 05.12.2021 року по 12.12.2020 року для трьох осіб. Вартість туру становила 2250,50 доларів США, що на день укладення договору становило 72563,51 гривень.\~ ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» видано свідоцтво добровільного страхування № D2065329/2 до генерального договору №20.015017.1801-481 від 20.06.2020 року добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном\~ укладеного туроператором ТОВ «Джоін АП!» із ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ». особами, що вказав в свідоцтві є позивач [PERSON] , її чоловік [PERSON] та дитина [PERSON] . Позивач зазначає, що страхова сума становить 25034,32 гривень на кожну особу, що разом складає 75102,96 гривень. 02.12.2020 року у позивачки виявлено гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, унаслідок чого вона не змогла відбути у туристичну подорож. Оскільки ця подія є страховим випадком вона 28.04.2021 звернулася до ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» із заявою про страхову виплату, надала усі необхідні для прийняття рішення документи, однак страховиком страхову виплату не здійснено. Позивач зверталась до НБУ згідно інформації від НБУ окрім вартості туристичної послуги, згідно інформації ТзОВ «Джоін АП!» доступні до повернення кошти туроператором склали 12308 гривень, вказана сума була виплачена позивачці. Позивач просить суд стягнути з ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на її користь 52999,16 гривень страхового відшкодування, неустойку в розмірі 3% суми невиплаченого страхового відшкодування за кожен день прострочення, згідно ч5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 28 квітня 2020 року по 19 листопада 2021 року та моральну шкоду\~ в розмірі 26499,58 гривень. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення про те, що нею не вірно вказано період обчислення неустойки, в позовній заяві допущено описку, вона зверталась до страховика в телефонному режимі, 28 квітня 2021 року була погодженою датою сплати страхового відшкодування, однак його виплачено не було ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ». Після звернення до НБУ ТОВ «Джоін АП!»\~ виплатило їй 12308 гривень. Тому просила неустойку обчислювати з 28.04.2021 року. Вказала, що розрахунок проведено станом на день подання позовної заяви. Представник ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Третя особа про розгляд справи повідомлена належним чином, клопотань щодо реалізації прав суду не подано. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 20.06.2020 року між ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ТОВ «Джоін АП!» укладено генеральний договір добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном № 20.015017.1801-481, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з матеріальними (фінансовими) збитками, яких зазнала застрахована особа внаслідок неможливості здійснення оплаченої подорожі за кордон, виникнення непередбачених фінансових втрат під час подорожі (в тому числі зміни строків перебування за кордоном) з причин, що не залежали від волі застрахованої особи, та які зазначені у договорі страхування. Укладення договору страхування по відношенню до кожної застрахованої особи підтверджується свідоцтвом про страхування (п. 1.4 генерального договору). 02.12.2020 року ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» видало свідоцтво про страхування № D2120689/2, за умовами якого застраховано ризик - настання раптової, непередбаченої події, що призвела до понесення застрахованими особами: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] матеріальних (фінансових) збитків внаслідок неможливості здійснення подорожі у період (поїздки) за кордон у зв`язку з інфікуванням застрахованої особи вірусом COVID-19 (коронавірус), що підтверджено лабораторними дослідженнями шляхом ланцюгової реакції (ПЛР) або іншим методом за розпорядженням МОЗ України, за виключенням будь-якого експрес-тестування. Документ, що підтверджує позитивний результат тестування має бути датований не раніше ніж 48 годин до дати початку туру (пп. 3.1.13 п. 3.1 договору). Страхова сума визначена в розмірі 24935,38 гривень на кожну з трьох осіб. Безумовна франшиза визначена в розмірі 10% від страхової суми. 02.12.2020 року у застрахованої особи [PERSON] було діагностовано гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-19, у зв`язку з захворюванням. 28.09.2021 року листом Національного Банку України про розгляд скарги вказано, що 28.12.2020 року страховик отримав від [PERSON] заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку разом із додатками. Страховиком було здійснено запит до туроператора ТОВ «Джоін АП!» з метою отримання інформації щодо розміру понесених витрат. Однак станом на день вирішення спору ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» страхове відшкодування не виплачено Згідно з п. 10.9 свідоцтва ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» про страхування страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом 15 робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). Абз. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Згідно ст. 979 ЦК за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Одним із видів добровільного страхування є страхування медичних витрат (п. 21 ч.5 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Страхування медичних витрат - це компенсація медичних витрат, які виникли внаслідок надання медичної допомоги та послуг, а також пов`язаних з ними додаткових витрат, які викликані настанням страхового випадку. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивачкою надано пояснення про те, що нею отримано 12308 гривень. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що згідно Договору про надання туристичних послуг позивачкою придбано тур на трьох туристів: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (ст. 982 ЦК України). Згідно свідоцтва про страхування страховий ліміт в розмірі 24935,38 гривень визначено окремо для кожного з трьох осіб, свідоцтвом не передбачено сумарний ліміт. Розмір страхової суми на одну застраховану особу встановлено індивідуально по відношенню до кожної застрахованої особи, що зазначено у списку застрахованих осіб визначених свідоцтвом про страхування. Тобто обмеження згідно Свідоцтва, яке було надано позивачці, встановлені у розмірі 24935,38 гривень з відрахування франшизи в розмірі -10%. Необхідно вказати, що суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність / відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16 та від 14 травня 2019 року у справі № 910/11511/18. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. При цьому, важливою складовою є саме наявність порушеного права, свободи чи інтересу. Суд звертає увагу, що позивачем обчислено суму страхового відшкодування з розрахунку на трьох осіб, при цьому не обґрунтовано належними правовими підставами стягнення на її користь суми страхового відшкодування визначеної індивідуально на її чоловіка та дитину. Не обгрунтовано наявність правових підстав звернення до суду в інтересах чоловіка та дитини. При цьому вказані застраховані особи не звертались до суду з позовом про стягнення на їх користь невиплаченої суми страхового відшкодування за відповідним індивідуальним лімітом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачкою не вірно здійснено обчислення суми\~ невиплаченого їй страхового відшкодування. Беручи до уваги сплату на користь позивачки 12308 гривень, вимоги в цій частині є частково обгрнутованими, сума страхового відшкодування підлягає обчисленню за формулою: страховий ліміт мінус 1/3 сплаченої суми та мінус франшиза. Тобто, 24935 гривень (12308 гривень: 3 осіб) 10% = 18254 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки, вказано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Позивач просила суд застосувати до спірних правовідносин ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої визначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. В свою чергу, згідно з п. 7.9 свідоцтва ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» про страхування № D2120689/2 страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,01 % від розміру належної страхової виплати за кожен день прострочення. Таким чином, договором встановлено інший розмір пені. П.7.1 Сертифікату застрахованої особи №D2120689\~ визначено, що рішення про здійснення страхової виплати або відмову у страховій виплаті безпосередньо застрахованій особі здійснюється страховиком протягом не більше як 15 робочих днів з дня отримання всіх необхідних документів. Враховуючи, що у судовому засіданні установлено те, що ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» не виплачено як вигодо набувачу за договором страхування належне страхове відшкодування у строки визначені договором, суд дійшов висновку про часткове задоволення вказаної позовної вимоги. Оскільки впозивачка звернулась до страховика 28.12.2020 року, строк визначений п.7.1.сертифікату настав 21.01.2021 року. Тому пеня підлягає обчисленню з вказаного дня по день ухвалення судового рішення. А саме стягнення зі страховика на користь позивача 876 грн. 19 коп. пені за прострочення страховиком виплати страхового відшкодування (18254 х 0,01 % х 480 днів). Щодо відшкодування моральної шкоди. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Також в Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди») зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує положення п 9 вищевказаної постанови Пленуму ВС України, відповідно до якої розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи, що позивачка понесла витрати\~ з сімейного бюджету для оплати відпустки, яка не відбулась, кошти їй повернено не було в\~ повному обсязі, що стало джерелом негативних емоцій і переживань, внаслідок втрати майна, позивач була позбавлена можливості вести звичний для неї спосіб життя, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, а тому її слід стягнути у розмірі 5 000 грн. з відповідача, що є достатнім, розумним і справедливим з огляду на встановлені обставини. На підставі Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнена від сплати судового збору. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі розмірі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні за три матеріально-правових вимоги, що були пред`явлені позивачкою.

Outcome: partial