Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона фактично є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , яка була отримана її бабусею та дідусем, коли мама позивача була маленькою. [PERSON] зазначила, що її мама померла у 2017 році і після її смерті в квартирі фактично проживає позивач зі своїми двома дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] після смерті матері [PERSON] звернулась для переоформлення особового рахунку на себе та виявила бажання приватизувати вказане житло, однак виявилось, що вона не може цього зробити, оскільки в квартирі зареєстрований відповідач по справі - [PERSON] , 1955р.н., і без його згоди. Позивач вказала, що пізніше від родичів дізналась, що [PERSON] є якимось родичем її мами, можливо братом, але ще з середини 80-х років він поїхав на територію теперішньої Російської Федерації і про те, що такий родич у неї є вона не знала і не могла пам`ятати. Не відомо, чи є він громадянином України, тобто чи оформив він у визначеному порядку після розпаду Радянського союзу громадянство в Україні. Пошуки відповідача через органи поліції теж не дали жодних результатів, тому виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 08.11.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Від відповідача відзив на позов до суду не надходив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. 07.12.2021 року подано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі - [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою разом з матір`ю проживають її діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається з довідки № 2021070201 виданої ОСББ «Вокзальна22». Також за адресою: [ADDRESS] зареєстрований відповідач по справі - [PERSON] , [INFO] . З відповіді Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області від 17.08.2021 року № С-2502 вбачається, що у ході проведеної перевірки встановлено, що [PERSON] прописаний за адресою: [ADDRESS] . Однак, з 1985 року виїхав на постійне місце проживання на територію РФ, підтримувати зв`язок не бажав протягом тривалого часу ні з ким з родичів не спілкувався. Також встановлено, що останній серед доставлених чи затриманих осіб за скоєння адміністративних або кримінальних правопорушень не рахується. До Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за допомогою не звертався. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.ст. 319,321,391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Слід зазначити, що згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved