Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до АТ «АЛЬФА-БАНК» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що у приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. на примусовому виконанні знаходиться виконавчий напис нотаріуса №37993, виданий 24.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з неї, позивача, на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованості в сумі 24476,23 грн. Вказала, що укладений між нею та відповідачем кредитний договір №631301569 від 27.11.2019 не був нотаріально посвідченим. Вважає, що вказана заборгованість є безпідставною, а приватний нотаріус Хара Н.С. вчинила виконавчий напис із порушенням установленого порядку та Закону України «Про нотаріат». За таких обставин [PERSON] просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. №37993 від 24.11.2020 таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] . У відзиві та в судовому засіданні зазначав, що під час вчинення виконавчого напису дотримано вимоги закону, а тому оспорюваний виконавчий напис є правомірним. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., які повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подали. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу вимог частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1\~ст.39 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02.09.1993 року\~з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №3425-ХІІ) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. За змістом\~ст.87 Закону №3425-ХІІ\~ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному прядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу ч.1\~ст.88 Закону №3425-ХІІ\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До цього Переліку\~постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, були внесені зміни. Зокрема, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» перелік був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662\~в частині вказаних змін. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~має враховуватися судами при застосуванні норм права. У зв`язку із набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною\~постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662\~в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження № 61-16749св19). Судом встановлено, що 24.11.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна вчинила виконавчий напис №37993 про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК»\~\~заборгованості в загальному розмірі 24476,23 грн., яка складається з: 7185,88 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 16388,96 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту, 251,39 грн. строкова заборгованість за комісією та процентами, 650,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. 28.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. відкрито виконавче провадження №64008170 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису. Вказані обставини підтверджуються копіями виконавчого напису нотаріуса №37993 від 24.11.2020, постанови приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. про відкриття виконавчого провадження №64008170 від 28.12.2020, заяви АТ «АЛЬФА-БАНК»\~про примусове виконання рішення від 03.12.2020. З копії вказаного виконавчого напису №37993 від 24.11.2020 вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила даний виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» грошових коштів на підставі кредитного договору №631301569 від 27.11.2019. Однак, відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинено на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору, внаслідок чого суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Не надано відповідачем і належних доказів в підтвердження того, що у позивача наявна заборгованість за кредитним договором №631301569 від 27.11.2019. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог. Судові витрати слід розподілити у відповідності до вимог ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України. Так, враховуючи, що позов [PERSON] задоволено, з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 1488,60 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступного висновку. П.1 ч.3\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати (за виключенням судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Ч. 8\~ст.141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно п.9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Ст. 30 вказаного Закону визначено, що гонорар є\~формою винагороди\~адвоката за\~здійснення захисту,\~представництва та\~надання інших\~видів правової\~допомоги клієнту.\~ Порядок\~обчислення гонорару\~(фіксований\~розмір,\~погодинна оплата),\~підстави для\~зміни розміру\~гонорару,\~порядок його\~сплати,\~умови повернення\~тощо визначаються\~в договорі\~про надання\~правової допомоги.\~ При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг);\~ часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг);\~ обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт;\~ ціною\~позову та\~(або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи.\~ У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається із матеріалів справи, професійну правничу допомогу у даній справі позивачці надавав адвокат Іваницький А.М. На підтвердження надання правничої допомоги позивачці в розмірі 5000,00 грн. адвокатом Іваницьким А.М. надано ордер серії ВХ № 1023405 від 25.01.2022, виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 21.01.2022, квитанцію про оплату послуг від 21.01.2022, акт наданої правової допомоги від 25.01.2022. На думку суду, дана справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке регулює спірні правовідносини, підлягає вирішенню в порядку спрощеного провадження, позовна заява не містить складного правового аналізу, оскільки не потребує глибокого вивчення правової бази та судової практики. На підставі наведеного, враховуючи вимоги розумності та справедливості, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг виконаної адвокатом роботи, а також значенням справи для учасників, суд вважає за доцільне за клопотанням представника відповідача зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Outcome: approved