Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу. Заяву мотивує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Вказує, що вона звернулась до Третьої Львівської державної нотаріальної контори з проханням відкрити спадкову справу після смерті її батька, 13.11.2012 року нотаріальною конторою було видано право на спадщину на частину спадкового майна, а саме на 1/2 частину квартири по [ADDRESS] . Окрім квартири померлому на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення садівництва площею 0,1200 га в місті Львові в урочищі Голоско, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданого громадянину [PERSON] . 18.02.2021 року заявник звернулась до Третьої Львівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, однак отримала відмову, оскільки виявлено розбіжність в прізвищі померлого та власника майна, а саме майно належить [PERSON] , а помер [PERSON] . На думку заявниці, така помилка в написанні прізвища виникла у зв`язку з неправильним перекладом прізвища, оскільки у всіх інших документах її батько зазначається, як [PERSON] . Зазначає, що для подальшого отримання даного спадкового майна їй необхідно встановити, що Державний акт на право власності на земельну ділянку дійсно належить [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити факт, що має юридчне значення, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №40809257, виданий 01.12.2000 року Департаментом землеутрою та планування забудови міста, Львівської міської ради народних депутатів на ім`я [PERSON] належить [PERSON] . В судове засідання учасники справи не з`явились, хоча й були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення такого. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.05.1963 року. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.10.1983 року прізвище заявниці після укладення шлюбу - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.08.2011 року, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №4274. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №5-1386 від 30.11.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Станкевич В.М., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1929 року народження, який помер [INFO] , є його дочка - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №40809257 земельна ділянка для ведення садівництва площею 0,1200 га в місті Львові в урочищі Голоско належить [PERSON] . Відповідно до відповіді державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори Шунковій Ірині Борисівній відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, оскільки в прізвищі померлого та власника майна виявлено розбіжність, а саме майно належить " [PERSON] ", а помер " [PERSON] ". Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них дані не відповідають записам вихідних документів, а установи, які видали ці документи не можуть виправити допущені в них помилки, то відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України (стара редакція ЦПК), громадяни мають право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Відтак, з вищенаведеного слідує, що всі документи, видані заявнику належать одній і тій же особі. Враховуючи наведене, слід визнати встановленим факт належності [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №40809257, виданий 01.12.2000 року Департаментом землеутрою та планування забудови міста, Львівської міської ради народних депутатів на ім`я [PERSON] .

Outcome: approved