Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

08.05.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Лютовиської сільської ради Старосамбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований у житловому будинку [ADDRESS] . [PERSON] був єдиним і останнім членом господарства, заповіт від його імені Лютовиською сільською радою не посвідчувався. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] . Він як єдиний спадкоємець за законом першої черги звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не надано належним чином правовстановлюючих документів на спадкове майно, які би підтверджували за померлим право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Однак, подати документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок є неможливим, так як свідоцтво про право власності на вищевказаний житловий будинок не видавалось. [PERSON] за своє життя не отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок, [ADDRESS] , так як житловий будинок був збудований до 05.08.1992 року. Просить визнати\~за ним\~право власності\~на житловий\~будинок [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2018 року справу розподілено судді [PERSON] . Наказом від 01.08.2018 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області, як такого, що звільнений у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 року №2410/0/15-18 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Старосамбірського районного суду Львівської області у відставку». З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №119/08/2018 від 06.08.2018 року, по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2018 року справу передано для розгляду судді [PERSON] . Ухвалою судді від 25.10.2018 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 09 годину 15 хвилин 09.09.2019 року. Ухвалою суду від 09.09.2019 року залучено до участі у справі [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд на 21.09.2020 року на 11 годину 00 хвилин. Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П. Ухвалою судді від 10.09.2020 року справу прийнято до розгляду, та призначено підготовче засідання на 10 годину 30 хвилин 16.10.2020 року. Ухвалою суду від 16.10.2020 року підготовче засідання відкладено на 12 годину 30 хвилин 09.03.2021 року, яке було перепризначено на 17 годину 30 хвилин 28.04.2021 року у зв`язку з хворобою головуючого по справі судді Пошивака Ю.П. Ухвалою суду від 28.04.2021 року підготовче засідання відкладено на 12 годину 00 хвилин 01.10.2021 року. Ухвалою суду від 01.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10 годину 30 хвилин 12.11.2021 року. Ухвалою суду від 12.11.2021 року судове засідання відкладено на 14 годину 00 хвилин 30.03.2022 року. Ухвалою суду від 30.03.2022 року судове засідання відкладено на 12 годину 30 хвилин 15.04.2022 року, яке відкладено на 14 годину 00 хвилин 20.05.2022 року. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Сковоронський В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити. Позивач [PERSON] додатково пояснив, що дійсно поруч стояли два будинки: під [ADDRESS] проживала його бабуся [PERSON] з сім`єю, а під №63 А - їх сім`я. Після розлучення батьків він з матір`ю виїхав до Івано-Франківської області, а батько залишився проживати один. Одиноко він проживав до самої смерті. Представник відповідача Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області Янів Г.Б. позовні вимоги [PERSON] визнала та не заперечила щодо їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 24.09.2021 року до суду надійшла заява [PERSON] , в якій вона просить розгляд справи провести без її участі, не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] . Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого\~визнання права. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Лютовиською сільською Радою Старосамбірського району вбачається, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.01.1990 року у виконкомі Вільшанецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №1 (а.с.13). З свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 05.05.2014 року Виконавчим комітетом Лютовиської сільської ради Старосамбірського району Львівської області відомо, що [INFO] [PERSON] помер у віці 49 років с.Биличі Старосамбірського району Львівської області (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . З довідок, виданих Виконавчим комітетом Лютовиської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, відомо, що [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований у житловому будинку в с.Биличі Старосамбірського району Львівської області. Даному будинку присвоєно номер 63 «а». Покійний був єдиним і останнім членом господарства, заповіт від його імені Лютовиською сільською радою не посвідчувався (а.с.10-12). З копії спадкової справи відомо, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини (а.с.69), однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право па спадщину за законом у зв`язку з тим, що ним не надано належним чином оформлених правовстановлюючих документів, передбачених чинним законодавством України, які би підтверджували за померлим [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.15). З виписки з рішення Виконавчого комітету Старосамбірської районної ради народних депутатів від 18.04.1990 року № 97 «Про надання дозволу на індивідуальне будівництво», відомо, що [PERSON] дозволено будівництво поверхового індивідуального жилого будинку за типовим проектом №ОБ-1/4/2, площею 59,93 кв.м, загальною площею 94,66 кв.м, господарську будівлю по проекту №ГБ-8-7 в [ADDRESS] на наданій громадянину у безстрокове користування земельній ділянці (а.с.14). Згідно Будівельного паспорта земельної ділянки у [ADDRESS] , виданого Виконавчим комітету Старосамбірської районної ради народних депутатів - [PERSON] є забудівником даної ділянки та отримав дозвіл на будівництво хащового будинку та дозвіл на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво (а.с.16-19). Тобто, житловий будинок збудований на земельній ділянці, яка перебувала у законному користуванні [PERSON] та була виділена йому для забудови. Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного КодексуУкраїни спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 статті 1261\~ЦК\~України визначено, що першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1-3\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За змістом п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців,\~\~які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності з положеннями ст.ст.\~328,\~380 ЦК України\~право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів будинок знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, набуто у власність [PERSON] на законних підставах, після смерті [PERSON] його син [PERSON] спадщину прийняв, інші особи, крім позивача своїх прав не заявляли. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ч.2 ст.382, ст.392 ЦК України). За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, враховуючи, що спадкодавець був фактичним власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , хоча і належним чином не оформив права власності на таке, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на вищевказане будинковолодіння, оскільки він прийняв спадщину після смерті своєго батька [PERSON] і не може в позасудовому порядку оформити право власності на дане будинковолодіння через відмову нотаріуса вчинити такі дії, а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved