Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 19.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 332. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки з часом погіршились через відсутність взаємопорозуміння між сторонами, байдужості до життя та проблем один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`яки з ведення спільного господарства, що в кінцевому результаті призвело до постійних суперечок та, як наслідок, до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Фактично сім`я перестала існувати, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки та інтересам спільної дитини. Спроби примирення між сторонами не принесли жодних результатів, тому відсутні підстави для застосування заходів примирення відповідно до ст. 111 СК України. Сімейні відносин між сторонами остаточно припинені, а їх відновлення є неможливим. Спору щодо проживання дитини не має, донька проживатиме разом із позивачкою. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачка в судове засідання не з`явилися, до суду надала заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Через неявку сторін фіксування судового засідання не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 19.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 332, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 13.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 143. Сімейні стосунки з часом погіршились через відсутність взаємопорозуміння між сторонами, байдужості до життя та проблем один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`яки з ведення спільного господарства, що в кінцевому результаті призвело до постійних суперечок та, як наслідок, до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Фактично сім`я перестала існувати, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки та інтересам спільної дитини. Спроби примирення між сторонами не принесли жодних результатів, тому відсутні підстави для застосування заходів примирення відповідно до ст. 111 СК України. Сімейні відносин між сторонами остаточно припинені, а їх відновлення є неможливим. Спору щодо проживання дитини не має, донька проживатиме разом із позивачкою. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Згідно зі ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, іхній неповнолітній дитині, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні оскільки відповідач визнав позов повністю. Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 992 грн. 40 коп. за клопотанням позивачки суд залишає за нею. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved