Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

18 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив те, що він є батьком двох дітей, а саме: доньки - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] та сина - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого с [PERSON] . Судовим наказом від 31 жовтня 2017 року у справі № 183/4945/17 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються щомісячно аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку до досягнення дитиною повноліття. Судовим наказом від 08 вересня 2021 року у справі № 183/5976/21 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються щомісячно аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку до досягнення дитиною повноліття. Рішенням суду від 01 листопада 2021 року по справі № 183/5978/21 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються щомісячно аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від заробітку. Таким чином, внаслідок перебування на утримання дітей та дружини усього з [PERSON] стягуються аліменти у загальному розмірі 4/6 частин заробітку щомісячно, що становить більше половини заробітку. Позивач вважає, що розмір аліментів на утримання дітей підлягає зменшенню з причин того, що після видачі судом судового наказу від 31 жовтня 2017 року по справі № 183/4945/17 змінився його сімейний та матеріальний стан. Так, 12 липня 2019 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі у позивача та відповідача-2 народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] , про що 16 березня 2021 року зроблено відповідний актовий запис № 167 та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] перебувають повністю на утриманні позивача, оскільки [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вказане підтверджує факт зміни матеріального стану позивача. Ухвалою судді від 02 березня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 06 квітня 2022 року до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи у відсутність сторони та про підтримання позовних вимог. 06 квітня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача-2 про розгляд справи у її відсутність, в якій остання просила розглянути справу за наявними матеріалами. Відзив на позов не надала. Відповідач-1 в судове засідання 02 червня 2022 року повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином. Підстав неявки не повідомила, відзив на позов не надала. Повторна неявка відповідача-1, у відповідності до положень ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком: [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] /а.с.14/; [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого с [PERSON] /а.с.24/. [PERSON] з 06 січня 2011 року має місце роботи та отримує дохід /а.с.10/, є учасником бойових дій /а.с.11/, зареєстрований в смт. Гвардійське, Новомосковський район, Дніпропетровська область /а.с.8-9/. Судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2017 року у справі № 183/4945/17 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються щомісячно аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку до досягнення дитиною повноліття /а.с.12-13/. 12 липня 2019 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] /а.с.21/. Судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2021 року у справі № 183/5976/21 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються щомісячно аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку до досягнення дитиною повноліття /а.с.15-16/. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] /а.с.23/. [PERSON] зареєстрований в смт. Гвардійське, Новомосковський район, Дніпропетровська область /а.с.25/. З 09 липня 2021 року [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьох років по 10 березня 2024 року /а.с.26/. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2021 року у справі № 183/5978/21 з [PERSON] , зокрема, на користь [PERSON] стягуються щомісячно аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від заробітку до 10 березня 2024 року/а.с.17-20/. У відповідності до довідки від 27 липня 2021 року № 730, [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні [PERSON] /а.с.27/. Сума доходу [PERSON] за період з січня по червень 2021 року складає 85 481,60 грн /а.с.28/. З довідки від 31 травня 2022 року № 762 вбачається, що з [PERSON] за березень квітень 2022 року на утримання дітей відраховано 21387,94 грн. з нарахованої заробітної плати 43427,28 грн. Також, борг [PERSON] перед [PERSON] становить 19044,26 грн. З огляду на викладене у співставленні зі змістом позовних вимог, вбачається наявність спору між позивачем та відповідачами з приводу розміру аліментів на утримання дітей. Вирішуючи позов, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Частинами 1-3 статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Приписами статті 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При розгляді даної категорії справ необхідно також врахувати, що стягувані аліменти є власністю дитини (частина перша статті 179 СК України), а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (статті 142, 181 СК України), у тому числі й на рівне утримання батьками. У справі "Хант проти України"вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. 11 липня 2017 року Європейським судом з прав людини було ухвалено рішення у справі "М.С. проти України", у якому йдеться визначення "інтересів дитини", їх місця у взаємовідносинах між батьками. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Таким чином, ураховуючи, що позивачем наведені обставини та надані належні та допустимі докази щодо зміни його сімейного стану внаслідок народження дитини, зміни його матеріального стану в сторону зменшення розміру отриманого доходу у зв`язку з утриманням ним ще однієї малолітньої дитини та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

Outcome: approved