Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 05.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 436. Від шлюбу мають двох дітей, а саме сина - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, що призвело до врати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами не можливе. Спору щодо проживання дітей не має, діти проживатимуть разом із позивачкою. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище " [PERSON] " та розподілити понесені нею судові витрати відповідно до закону. Позивачка в судове засідання не з`явилися, до суду надано заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Через неявку сторін фіксування судового засідання не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 05.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 436, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох дітей, а саме сина - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих 31.10.2007 року та 22.08.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актові записи №652 та №526 відповідно. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, що призвело до врати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами не можливе. Спору щодо проживання дітей не має, діти проживатимуть разом із позивачкою. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Згідно зі ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, іхній малолітній дитині, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні оскільки відповідач визнав позов повністю. В силу ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 50 відсотків судового збору, що був сплачений нею при поданні позову, а оскільки відповідач визнав позов, то інших 50 відсотків судового збору, що були сплачені позивачкою при поданні позову, слід повернути позивачці з державного бюджету з вирахуванням суми недоплаченого судового збору в сумі 0,40 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved