Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] 35835 грн. 09 коп. страхового відшкодування та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього: 45835 грн. 09 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.11.2020 між сторонами укладено договір №FO837570 про добровільне страхування наземного транспорту «Євро КАСКО 5 зірок». 30.05.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю застрахованого автомобіля позивача BMW/528і, д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля CITROEN С4 PICASSO, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , відносно якого поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення. Внаслідок ДТП було пошкоджено задній бампер автомобіля позивача, тому вона звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак у задоволенні такої було відмовлено на підставі п.13.9.3 Договору та ст.26 Закону України «Про страхування», у зв`язку з тим, що страховик не відшкодовує витрат на усунення пошкоджень застрахованого транспортного засобу, які мали місце при укладенні договору та не були усунені страхувальником, в той же час жодних доказів на підтвердження пошкодження заднього бампера автомобіля позивача на момент укладення договору страхування не надав, як і не надав відповіді на адвокатський запит представника позивача щодо копій актів огляду транспортного засобу позивача перед укладенням договору та після звернення останньої із заявою про виплату страхового відшкодування. Оскільки вартість відновлювального ремонту складає 35835 грн. 09 коп., з яких: 31326 грн. 45 коп. вартість запчастин до автомобіля, 4508 грн. 64 коп. вартість робіт по проведенню ремонту автомобіля, що підтверджується рахунками-фактурами ТзОВ «Арія Моторс», які відповідачем всупереч умовам договору страхування добровільно не виплачено, чим порушено права позивача та завдано їй моральну шкоду, яку позивач оцінює в 10000 грн., просить такі стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Крім цього, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також судові витрати, що становлять 8908 грн., з яких: 908 грн. судовий збір, 5000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу і 3000 грн. витрати на проведення судовотоварознавчої експертизи. Ухвалою від 25.10.2021 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 25.11.2021, яке неодноразово відкладалося, востаннє на 31.05.2022. Крім цього, 25.11.2021 представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді відповідача на адвокатський запит з актом огляду транспортного засобу від 02.11.2020, складеним під час підписання договору №FO837570 про добровільне страхування наземного транспорту «Євро КАСКО 5 зірок», та актом огляду транспортного засобу від 31.05.2021, складеного після отримання пошкоджень транспортним засобом в ДТП. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, разом з тим останній подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечив. Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явився, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином як за адресою місцезнаходження відповідача, так і на електронну адресу представника відповідача, вказану у його клопотанні про скерування документів. Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився на розгляд справи без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 02.11.2020 між сторонами укладено договір №FO837570 про добровільне страхування наземного транспорту «Євро КАСКО 5 зірок» на строк до 24:00 год. 02.11.2021 (а.с.7-17). 30.05.2021, тобто під час дії вказаного договору, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю застрахованого автомобіля позивача BMW/528і, д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля CITROEN С4 PICASSO, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , відносно якого поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.67). Відповідно до ст.979 ЦК України та ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст.20 вказаного Закону страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком. Відповідно до ч.1, 2 ст.26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Як вбачається з матеріалів справи листом №12750/9/21 від 24.06.2021 відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі ст.26 Закону України «Про страхування», пп.13.9.3 Договору у зв`язку з тим, що відповідно до фотододатків на момент укладення Договору від 02.11.2020 автомобіль позивача мав пошкодження заднього бампера, а згідно з вказаними умовами договору страховик не відшкодовує витрати на усунення пошкоджень застрахованого транспортного засобу, які мали місце при укладенні цього договору були зазначені в акті огляду транспортного засобу перед укладенням договору та не були усунені страхувальником (тобто факт усунення таких пошкоджень не був зафіксований в акті огляду ЗТЗ, підписаному страховиком та страхувальником). Разом з тим, викладені у листі доводи щодо наявності на момент укладення договору страхування на транспортному засобі позивача пошкоджень заднього бампера спростовуються представленою представником позивача відповіддю відповідача на адвокатський запит з актом огляду транспортного засобу від 02.11.2020, складеним під час підписання договору №FO837570 про добровільне страхування наземного транспорту «Євро КАСКО 5 зірок», з якого вбачається, що будь-які пошкодження транспортного засобу на момент укладення договору страхування відсутні, в той час як в акті огляду транспортного засобу від 31.05.2021, складеному після отримання пошкоджень транспортним засобом в ДТП, зазначено про дефект заднього бампера, розбитого внаслідок зіткнення з іншим авто (а.с.91-93). Як вбачається з висновку №143 від 07.10.2021 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи згідно з договором №24 від 24.09.2021 (а.с.20-64), а також виставлених ТзОВ «Арія Моторс» рахунків на оплату деталей та робіт, вартість відновлювального ремонту, проведення якого є необхідним у зв`язку із настанням страхового випадку, внаслідок якого було пошкоджено задній бампер транспортного засобу позивача становить 35835 грн. 09 коп., з яких: 31326 грн. 45 коп. вартість запчастин до автомобіля, 4508 грн. 64 коп. вартість робіт по проведенню ремонту автомобіля. Враховуючи наведене позивач має право на отримання від відповідача страхову виплату в загальному розмірі 35835 грн. 09 коп., а тому встановивши, що таке право позивача порушено у зв`язку з необґрунтованою відмовою відповідача у здійсненні такої виплати, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Договором добровільного страхування від нещасних випадків №FO837570 про добровільне страхування наземного транспорту «Євро КАСКО 5 зірок» від 02.11.2020 не передбачено обов`язку страховика здійснювати відшкодування моральної шкоди у разі порушення нею зобов`язання, разом з тим таке право позивача передбачене Законом України «Про захист прав споживачів». Так, згідно з п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. При цьому відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; Згідно з ч.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. З огляду на викладене, моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено договором, і підлягає стягненню на підставі ст.16, 23 ЦК України і ст.4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.3, 9 Постанови №4 від 31 березня 1995 року N4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що внаслідок необґрунтованої відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування позивачу завдано моральну шкоду, яку остання оцінює у 10000 грн., а тому суд приходить до висновку, що така також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позовні вимоги в цій частині до задоволення. Крім цього, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, оскільки позов [PERSON] до відповідача задоволено повністю, з останнього на користь позивача підлягають стягненню і понесені позивачем та документально підтвердженні 8908 грн. судових витрат, що становлять 908 грн. судового збору (а.с.79), 3000 грн. витрат пов`язаних із проведенням судової експертизи (а.с.19) та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.71-75).

Outcome: approved