Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, за участі третіх осіб, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 19.02.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить позивачу на користь відповідача, а саме: квартиру [ADDRESS] . Підстава договір іпотеки №1528 від 15 квітня 2005 року посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. Серед підстав у виконавчому написі не вказано кредитного договору, на підставі якого виникла заборгованість. Сума заборгованості 303\~924,84 долари США, що за курсом НБУ станом на 19.10.2018 становило 8\~521\~033 гривні 45 копійок. Нотаріальні витрати 3\~500 гривень. Всього до стягнення 8\~524\~533 гривні 45 копійок. Стягнення проводиться за тринадцять років шість місяців п`ять днів з 14 квітня 2005 року по 19 жовтня 2018 року. На підставі заяви відповідача за вхідним номером 2058 від 22 грудня 2021 року приватним виконавцем Маковецьким З.В. 22 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження №67984764 про що винесено відповідну постанову. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис, у зв`язку із чим виникає необхідність визнати виконавчий напис таким , що не підлягає виконанню. При оформленні вищевказаного виконавчого напису, який вчинено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. представниками АТ «Комерційний Банк «Приват Банк» не було надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року у цивільній справі №2-412/1421/2012р позов ПАТ КБ\~\~«Приват Банк»\~до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Приватного підприємства фірма «БУГ» про стягнення заборгованості, задоволено частково. Зокрема, вирішено стягнути солідарно\~з\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Приватного підприємства фірма «БУГ» на користь ПАТ КБ\~«Приватбанк»\~за\~кредитною угодою №Є/V3799 від 27.06.2008р.\~заборгованість\~станом на 10.04.2012р.\~по кредиту та відсоткам\~в розмірі 1 117126 гривень 38 копійок (один мільйон сто сімнадцять тисяч сто двадцять шість гривень 38 копійок), що є еквівалентом 139 763,09 доларів США,\~пеню\~в розмірі 147 760 гривень 12 копійок (сто сорок сім тисяч сімсот шістдесят гривень 12 копійок), що є еквівалентом 18 486,19 доларів США,\~\~штраф відповідно до 6.6.\~кредитної угоди в розмірі 63 256 гривень 50 копійок (шістдесят три тисячі двісті п`ятдесят шість грн. 50 коп.) Рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили, про що свідчить відмітка на копії такого, що перебуває у розпорядженні позивача і долучається до даного позову. Вищевказане рішення суду не було звернуто до виконання з невідомих для позивача причин і його наявність не перешкодила відповідачу звернутися до Франківського районного суду міста Львова із аналогічним позовом про стягнення з тих самих відповідачів грошових коштів. Заочним рішенням Франківського районного суду міста Львова від 31 березня 2016 року у цивільній справі №465/8302/15-ц позов задоволено. Вирішено стягнути солідарно з відповідачів на користь Приватного акціонерного товариства «Приватбанк» заборгованість по процентам за користування кредитом за кредитним договором №Є/V3799 від 27.06.2008 року у розмірі 125 891,73 долари США, що за курсом 23,83 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.11.2015р. складає 3000000 грн. (три мільйони гривень). Вирішено питання судових витрат. Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 19 травня 2017 року у згаданій справі вищевказане заочне рішення скасоване і справа призначена до розгляду в загальному порядку. Станом на момент подання даного позову цивільна справа №465/8302/15-ц не розглянута, перебуває у провадженні суду на стадії підготовчого провадження. Крім того, 8 травня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального кругу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить позивачу на користь відповідача, а саме нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] . Підстава договір іпотеки №7026 від 27 червня 2008 року посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. та кредитний договір №Є/V 3799 від 27 червня 2008 року. Сума заборгованості за договором 673\~762 долари США, що за кусом НБУ станом на 19.10.2018 року становило 18\~890\~047 гривень 54 копійки. Нотаріальні витрати 3\~500 гривень. Всього до стягнення 18\~893\~547 гривень 54 копійки. Стягнення проводиться за десять років три місяці двадцять два дні, а саме з 27 червня 2008 року по 19 жовтня 2018 року. \~ \~ \~ \~На підставі заяви відповідача №202006242356 від 24 червня 2020 року 6 липня 2020 року Пустомитівським районним відділом ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відкрито виконавче провадження №62469647 про що винесено відповідну постанову. \~ \~ \~ \~Листом ДП «Сетам», який надійшов на адресу позивача наприкінці листопада 2021 року повідомлено про реалізацію належного позивачу предмету іпотеки шляхом проведення електронних торгів на 17 грудня 2021 року. \~ \~ \~ \~На даний\~час в\~провадженні Пустомитівського\~районного суду\~Львівської області\~перебуває цивільна\~справа № 450/5254/21 (суддя Кукса Д.А.) за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» треті особи приватний нотаріус Бондар І.М., заступник начальника Пустомитівського ВДВС у Львівському районі Львівської області Горбатюк М.Б. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року в даній справі вжито заходів забезпечення позову, а саме зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису,\~вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 08.05.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1297. \~ \~ \~ \~Так, електронні торги за даним виконавчим написом призначені на 17 грудня 2021 року не відбулися, оскільки сторона позивача встигла зупинити виконавче провадження. Одразу після цього відповідач пред`являє до виконання виконавчий напис від 19 лютого 2019 року, який майже три роки був в їх розпорядженні. З врахуванням вказаних обставин, очевидним є те, що сума заборгованості за оскаржуваним виконавчим написом не може вважатися безспірною, більше того, така вже була погашена позивачем відповідачу, іншим чином об`єднана з іншими кредитними справами і є стягнутою ще на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року. Звертаючись до нотаріуса за вчиненням оскаржуваного виконавчого напису відповідач намагається втретє стягнути ті самі кошти, які він вважає заборгованістю. Крім того, з часу початку формування неустойки минув значно більше чим три роки. Так, строк позовної давності на стягнення неустойки повинен визначатися з врахуванням положень ст.258 ЦК України і не може змінюватися договором згідно правового висновку Великої Палати Верховного суду у справі № 916/3006/17 від 02 липня 2019 року, лише законом. Не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав вищевказані документи, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед АТ КБ «Приват Банк» зазначений у написi, є безспірним. Заборгованість, яка значиться у виконавчому написі, не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню. Ухвалою Франківського районного суду м. Львові від 10.01.2022 року відкрито провадження у справі. 03.05.2022р. на адресу суду надійшли пояснення від впредставника відповідача, які мотивовані тим, що в позовній заяві не зазначено жодних розрахунків або доказів невідповідності чи відсутності боргу перед Банком. Той факт, що в позивач не оспорює наявність боргу є підставою для відмови у задоволенні позову. Більше того, Банк надав підтвердження наявності у позивача боргу. На думку Банку та обставина, що сума заборгованості за кредитним договором більша ніж у повідомленні, не свідчить наявність спору. Кредитний договір є досі чинним, а тому банк має право на його виконання боржнико у будь-який час. Крім того, представник відповідча заначає про те, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу складає 10000 грн. нічим не підтверджений. На підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні позову. Позивач в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово, належним чином повідомлявся про час та місце такого, відзиву, а також будь-яких клопотань на адресу суду не направляв. Треті особи в судове засідання не з`явилися, незважаючи на те, що неодноразово, належним чином повідомлялися про час та місце такого. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявних у матеріалах справи доказів, без участі учасників. У відповідності до положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що нерухоме майно квартира [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] . Вищевказане майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 15.04.2005 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В., передане в іпотеку АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» , яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК». 19.02.2019 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить позивачу на користь відповідача, а саме вищевказану квартиру. Сума заборгованості 303\~924,84 долари США, що за курсом НБУ станом на 19.10.2018 становило 8\~521\~033 гривні 45 копійок. Нотаріальні витрати 3\~500 гривень. Всього до стягнення 8\~524\~533 гривні 45 копійок. Стягнення проводиться за тринадцять років шість місяців п`ять днів з 14 квітня 2005 року по 19 жовтня 2018 року. На підставі заяви відповідача за вхідним номером 2058 від 22 грудня 2021 року приватним виконавцем Маковецьким З.В. 22 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження №67984764 про що винесено відповідну постанову. Статтями 15, 16\~Цивільного\~кодексу\~України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~18\~ЦК\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст.\~87\~Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України «Про нотаріат»). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано та визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 19 лютого 2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яку було відповідно до ухвали Вищого адміністративно суду України залишено без змін. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати беззаперечна заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й встановити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмового повідомлення про вчинення виконавчого напису). Так, у своїй постанові від 15 квітня 2020 року в справі № 554/6777/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Беручи до уваги наявний спір щодо вищевказаної заборгованості, суд вважає, що наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Слід зазначити, що саме до такого висновку прийшов Верховний Суд при вирішенні аналогічного спору у своїй постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18, провадження № 61-16749св19. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України \~ судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1362 гривень, (сплачена за подання позовної заяви - 908 грн. та 454 грн. за подання заяви про забезпечення даного позову). Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.\~12,\~81,\~258,\~263-265,\~352,\~354 ЦПК України, суд

Outcome: approved