Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Моторно (транспортне) страхове бюро України з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою та просило суд стягнути з відповідача суму здійсненого відшкодування та витрат на встановлення суми шкоди в розмірі 52 805,19 грн., суму витрат понесених на встановлення розміру збитку в розмірі 670 грн., та суму судового збору в розмірі 1 600 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 13 березня 2016 року відбулась ДТП, за участю автомобілю марки «DAEWOO», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілю марки «HONDA», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що відповідна ДТП відбулась внаслідок порушення відповідачем вимог ПДР України, та [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, у зв`язку з чим потерпіла сторона звернулась до МТСБУ за отриманням страхового відшкодування. Після визначення загальної суми шкоди, МТСБУ здійснило фактичне страхове відшкодування у розмірі 53 475,19 грн. на користь потерпілого, з урахуванням суми витрат, понесених на встановлення розміру збитку, а тому МТСБУ звернулося до суду. 22.11.2017р. заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму здійсненого відшкодування та витрат на встановлення суми шкоди - в загальному розмірі 53 475,19 гривень. Стягнуто з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму оплаченого судового збору - у розмірі 1600,00 гривень. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.02.2022р. вищезазначене заочне рішення скасоване та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просив відмовити. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 13 березня 2016 року відбулась ДТП, за участю автомобілю марки «DAEWOO», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілю марки «HONDA», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.04.2016 р. [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Вищезазначена постанова набрала законної сили 06.05.2016р. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В матеріалах справи присутній Звіт №5044/4 від 07 квітня 2016 року з оцінки матеріального збитку, нанесеного власнику автомобілю марки «HONDA», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, затверджений ТОВ «Експертно - Асистуючою Компанією «Фаворит», згідно якого сума майнової шкоди складає 90 705,19 гривень. Відповідно до пункту 22.1 статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.2 цієї саттті). Згідно з підпунктом а) пункту 41.1 статті 41 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до наказу МТСБУ №4225 від 25 травня 2016 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 52 805,19 гривень. Крім того, витрати МТСБУ на встановлення розміру збитку та збір документів по справі склали 670,00 гривень, що підтверджено актом виконаних робіт відповідно до листа №3/1-05/8840 від 29 березня 2016 року по справі МТСБУ №32131. Таким чином, сума регламентної виплати становить 53 475,19 грн. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту в тому числі є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, який завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Статтею 1166 (частина перша) Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1191, ст.1192 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір невстановлений законом. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо. Відповідно до п. 21.1ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Підпунктом «а» п. 41.1ст. 41 Закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до абзацу 2 п. 22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закону) у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2.статті 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, МТСБУ має право подати регресний позов до собі, за винятком тих, які визначені у пункті 13.1 статті 13 Закону. Так, пунктом 13.1 статті 13 Закону встановлено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особам із інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Отже, з урахуванням положень пункту 13.1 статті 13, підпункту 38.2.1 пункту 38.2.статті 38 Закону МТСБУ не має права на подання регресного позову, зокрема, до осіб, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у присутності такої особи. З урахуванням офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13, наведеного в рішенні Конституційного Суду України від 23 грудня 2014 року № 7-рп/2014 положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слід розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі. Відповідачем надано до суду посвідчення серії [NUMBER] , відповідно до якого він має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій. Дане посвідчення видане 11.03.2015р. на його ім`я, та є безтерміновим. Копія відповідного посвідчення міститься в матеріалах справи. Окрім того надано посвідчення серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є інвалідом 2-ї групи має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, копія якого міститься в матеріалах справи. Дане посвідчення видане 02.11.2020р., та є безтерміновим. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. З урахуванням викладеного, слід вважати неправомірною вимогу позивача про стягнення з відповідача майнової шкоди в поряду регресу, пов`язаної з регламентною виплатою, оскільки [PERSON] є особою, яка звільнена від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є вказана особа, проводиться МТСБУ. За таких обставин справи, позов задоволенню не підлягає. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні вимог, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed