Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

[PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення боргу. Свої вимоги мотивує тим, що 16.07.2019 року вона надала в борг [PERSON] грошові кошти в сумі 42735 дол. США 05 центів, що є еквівалентним на день укладення Договору позики від 16.07.2019 року за офіційним курсом НБУ (за 1 долар США 25грн. 74 коп.) 1100000грн.00коп., що підтверджується п.2.1. Договору позики від 16.07.2019 року. Відповідно до п. 1.1. даного Договору позики вона передала відповідачу грошові кошти в порядку та на умовах, встановлених Договором позики, а відповідач прийняв дані кошти, про що надав їй розписку від 16.07.2019 року, відповідно до п.3.4. Договору позики. Відповідно до п. 4.1., 4.2. даного Договору позики строк користування позикою складає 12 місяців, тобто до 16.07.2021 року, включно. Відповідно до п. 5.2. даного Договору позики, позика підлягає поверненню в порядку, передбаченому для її надання, по курсу Національного банку України, який буде існувати на дату повернення. Зазначає, що відповідач свої грошові обов`язки за Договором позики виконав не належним чином, а всі її зусилля врегулювати спір в позасудовому порядку виявилися марними. Так, відповідачем за весь час користування позикою в рахунок виконання грошових зобов`язань за Договором позики на її користь було сплачено 7000 дол. США. В зв`язку з чим, заборгованість відповідача по тілу позики за Договором на даний момент становить 35735,05 дол. США. Відповідно до п.6.1. даного Договору позики, у разі прострочення повернення позики (її частини) позичальник зобов`язаний слатити позикодавцю штраф у розмірі 25% від суми неповернутої позики (її частини), що в розрахунку становить 8933,77 дол. США. А тому, станом на момент звернення з даною позовною заявою заборгованість відповідача за договором позики становить 44668,82 дол. США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ ( за 1 долар США 27грн.19 коп.) 1215089 грн.02 коп. (35735,05 дол. США +8933,77дол.США+44668,82 дол. США). Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором позики від 16.07.2019 року в розмірі 44668,82 дол. США, що є еквівалентом за офіційним курсом НБУ 1215089 грн.02 коп., з яких 35735,05 дол. США сума неповернутої позики за Договором позики від 16.07.2019року та 8933,77 дол. США штраф за прострочення повернення позики згідно Договору позики від 16.07.2019 року; судові витрати стягнути з [PERSON] 31 січня 2022 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій зазначила, що просить справу розглядати за її відсутності за наявними матеріалами справи. Також, вказала, що заявлені в позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу без його участі. Також зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 16 липня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики. Відповідно до п. 1.1. Договору, позикодавець передає позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути вказані грошові кошти позикодавцю. Відповідно до п. 2.1. Договору, загальна сума позики за Договором складає 42735 доларів США 05 центів, що є еквівалентним на день укладення Договору позики від 16.07.2019 року за офіційним курсом НБУ (за 1 долар США 25грн.74коп.) 1100000грн.00коп. Відповідно до п.3.1. Договору, позика надається позикодавцем позичальнику строком до 16 липня 2020 року, включно. Відповідно до п.3.4. Договору, позичальник зобов`язаний видати розписку в отриманні грошових коштів у разі перерахунку позики у готівковому вигляді. Відповідно до п.4.1. Договору, строк користування позикою складає 12 місяців. Відповідно до п. 4.2. Договору, позичальник зобов`язаний повернути позику за цим договором в термін до 16 липня 2020 року, включно. Відповідно до п.6.1. Договору, у разі прострочення повернення позики (її частини) позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю штраф у розмірі 25 % від суми неповернутої позики (її частини). Як вбачається з розписки від 16.07.2019 року(Додаток № 1 до Договору позики від 16.07.2019 року), [PERSON] отримав від [PERSON] за Договором позики від 16.07.2019 року грошові кошти в сумі 42735 доларів США 05 центів, що є еквівалентним на день укладення Договору позики від 16.07.2019 року за офіційним курсом НБУ (за 1 долар США 25 грн.74 коп.) 1100000 грн. 00 коп. та зобов`язується повернути дані кошти 16.07.2020 року по курсу НБУ, який буде існувати на дату повернення. 22.03.2021 року [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в розмірі 5000 доларів США в рахунок погашення боргу за Договором позики від 16.07.2019 року, що підтверджується Розпискою від 22.03.2021 року. Також, 05.07.2021 [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в розмірі 2000 доларів США в рахунок погашення заборгованості за Договором позики від 16.07.2019 року, що підтверджується Розпискою від 05.07.2021 року. Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв`язку. Розписки підписані відповідачем є документом, що стверджує про вчинення правочину між ним та позивачем, тобто сторонами фактично в письмовій формі був укладений договір позики. Згідно із статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно із ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї торони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Правова позиція з цього приводу викладена в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року по справі № 6-63цс13, яка відповідно до є обов`язковою для всіх судів України. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 525 ЦК України одноособова відмова від виконання зобов`язань і одноособова зміна умов договору не припустимі, якщо інше не встановлено договором чи законом. Як передбачено ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності з умовами договору та вимогами цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Як передбачено ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. А тому, заборгованість [PERSON] перед [PERSON] по тілу позики за Договором позики становить 35735,05 доларів США (42735,05 доларів США 5000 доларів США 2000 доларів США). Також, позивачем [PERSON] надано розрахунок штрафу у розмірі 25% від суми неповернутої частини позики в розмірі 8933,77 доларів США. Відповідачем [PERSON] не надано будь-яких заперечень щодо даного розрахунку штрафу. А тому, суд приходить до висновку, що борг в сумі 35735,05 доларів США, 25 % штрафу в розмірі 8933,77 доларів США., а всього 44\~668,82 доларів США, що є еквівалентним за офіційним курсом НБУ 1215089 грн.02 коп. на день звернення до суду (44 668,82 доларів США х 27 грн.19 коп.) підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Частиною 2 ЗУ «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем у розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992 грн. 40 коп.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12405 грн.00коп.) Отже, відповідно до ч. 2 ЗУ «Про судовий збір» позивачем мало бути сплачено 12150 грн.89 коп.(1% ціни позову). Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до квитанції № 31 від 20.12.2021 позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 11350 грн.00коп. А тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 11350 грн.00коп. Крім того, суд приходить до висновку про необхідність достягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в розмірі 800 грн.89 коп. (12150 грн. 89 коп. -11350 грн.00коп.). На підставі вище вищевикладеного та

Outcome: approved