Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

позивач в позовній заяві просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Обґрунтовує позов тим, що вона та відповідач є батьками повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В шлюбі сторони перебували з 2003 по 2007. На даний час їхній син знаходиться на її утриманні, навчається на 3-му курсі ВСП «Смілянський технологічний фаховий коледж НУХТ». Вказує, що син навчається на денній формі навчання, не працює, потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що її матеріальне становище не дозволяє в повній мірі утримувати повнолітнього сина. Вважає, що відповідач має змогу матеріально допомагати дитині, оскільки є працездатним, тому просить позов задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 23.02.2022 по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач та третя особа в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Ватутінського міського суду Черкаської області http://vt.ck.court.gov.ua, розміщеному на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет, та судовою повісткою, а тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, при цьому виносить заочне рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Ухвалою суду від 17.05.2022 постановлено провести заочний розгляд вказаної цивільної справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2003 по 14.11.2007, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.15) та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.16). Від спільного подружнього проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Встановлено, що [PERSON] на час розгляду справи є повнолітнім, є студентом 3-го курсу денної форми навчання ВСП «Смілянський технологічний фаховий коледж НУХТ», за рахунок коштів державного бюджету, закінчує навчання 30.06.2024, що підтверджено відповідною довідкою (а.с.13). Згідно довідки про склад сім`ї від 25.01.2022 (а.с.13) позивач зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] , разом нею зареєстрований син [PERSON] , [INFO] , який повністю перебуває на утриманні позивача. Відповідно до довідки про доходи (а.с.18) [PERSON] займає посаду продавця продовольчих товарів, та за період з 01.08.2021 по 31.01.2022 отримала 40\~958 грн. 84 коп. Згідно ст. 198 ЦПК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є сином відповідача, на день звернення до суду досягнув 18 років, не працює, навчається на денній формі, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою та має можливість і обов`язок забезпечувати утримання сина, нарівні з його мамою (позивачем по справі), на утриманні якої перебуває син. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів повнолітньої дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому суд вважає необхідним, витрати по оплаті судового збору стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved