Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Державний ощадний банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.05.2021 року між АТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ №10015/0395 філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] на підставі заяви про приєднання №624748516/190521 був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якого відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] ) в розмірі 15000 грн. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується сплачувати щомісячні платежі. Процентна ставка за кредитом складає 38 % річних. Відповідач взятих на себе за умовами договору зобов`язань не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 14.12.2021 року складає 17722,01 грн. та яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судове повідомлення вручене належним чином. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що 19.05.2021 року між АТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ №10015/0395 філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] на підставі заяви про приєднання №624748516/190521 був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якого відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] ) в розмірі 15000 грн. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується сплачувати щомісячні платежі. Процентна ставка за кредитом складає 38 % річних. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконує, що призвело до утворення заборгованості. Заборгованість за договором від 19.05.2021 року, укладеного між АТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ №10015/0395 філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] становить 17722,01 грн., яка складається з наступного: 14998 грн. 76 коп. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 2242 грн. 15 коп. - проценти за користування кредитом; 438 грн. 04 коп. - комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів; 22 грн. 19 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 9 грн. 44 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 11 грн. 43 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе за договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved