Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

У серпні 2021 року заявник звернулася до суду з даною заявою. Заяву мотивує тим, що вона являється дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті чоловіка, залишилося спадкове майно, яке вона бажає успадкувати, так як являється спадкоємицею першої черги після смерті чоловіка. Проте, у зв`язку із розбіжністю в написанні прізвища чоловіка у свідоцтві про укладення шлюбу « [PERSON] » та у свідоцтві про смерть « [PERSON] », вона не може підтвердити факт перебування в зареєстрованому шлюбі зі своїм чоловіком та реалізувати своє право на отримання пенсії чоловіка та оформлення спадкових прав. Тому, вона змушена звернутися до суду з даною заявою в якій просити суд встановити, що станом на 01 липня 2021 року [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Почуйки, Попільнянського району, Житомирської області, перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] , уродженцем с. Вчорайше, Ружинського району Київської області. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2021 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до судового засідання. Заявник в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Між тим, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути заяву у її відсутність. Зазначила, що заяву підтримує в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник Попільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився. Між тим, на адресу суду направив заяву, в якій просив суд розглянути справу без участі представника відділу. Зазначив, що відділ заперечує у задоволенні вимог. Зазначив, що, на підставі Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання від 14 січня 2011 року, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. На підставі заяви та достатності представлених заявником документів вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому. Якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки складається висновок. Водночас, у висновку зазначається про можливість оскарження відмови про внесення змін до актового запису цивільного стану в судовому порядку. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Звертаючись до суду з даною заявою, заявник посилається на те, що у зв`язку із розбіжністю в написанні прізвища чоловіка у свідоцтві про укладення шлюбу « [PERSON] » та у свідоцтві про смерть « [PERSON] », вона не може підтвердити факт перебування в зареєстрованому шлюбі зі своїм чоловіком та реалізувати своє право на отримання пенсії чоловіка та оформлення спадкових прав. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Вчорайше Ружинського району Житомирської області, що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 3 листопада 1959 року, (а.с.9). Як вбачається із Свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 11 серпня 1979 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Вчорайше Ружинського району Житомирської області, 11 серпня 1979 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 4 (а.с. 10). Вказане також підтверджується Відомостями із Запису акту про укладення шлюбу № 4 від 11 серпня 1979 року (а.с.38). З відмітки в паспорті заявниці про сімейний стан, вбачається, що заявник [PERSON] з 11 серпня 1979 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 6). Між тим, із Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 06 липня 2021 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Вчорайше Ружинського району Житомирської області, помер [INFO] в м. Київ (а.с. 8). Відповідно до Експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/779-а від 16 серпня 2021 року, український запис прізвища ЯКОВЕЦЬ (паспорт; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, запис [PERSON] ; свідоцтво про укладення шлюбу, запис [PERSON] , ( [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження, запис [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ; свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ), а також запис російською мовою [PERSON] (зазначений паспорт, запис [PERSON] ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи та її родичів є ідентичними. Розбіжності між українськими записами прізвища зумовлені впливом парадигми розмовних варіантів особового імені та міжмовних (українсько-російських) відповідників імені, покладеного в основу відповідного прізвища (а.с.11). Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення: встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно ст. 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно ґрунтуватися на конкретних обставинах справи, підтверджених належними та допустимими доказами. Так, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що заявник [PERSON] станом на 01 липня 2021 року дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] .. Тому, враховуючи вище викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження при розгляді справи судом, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає до задоволення, оскільки від встановлення даного факту залежить вирішення особистих немайнових прав та інтересів заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved