Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача в якій просить розірвати шлюб між ними зареєстрований 15.08.2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис 580. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позов обґрунтовано тим, що 15.08.2008 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис 580. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки припинені з 01.05.2021 року. Відповідач переїхав проживати за іншою адресою, а позивач разом з дітьми проживали за місцем реєстрації, а зараз тимчасово (на час воєнного стану) проживають у її батьків за адресою: [ADDRESS] . Сторони спільне господарство не ведуть. Позивач зазначає, що на даний час спору щодо визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу з відповідачем не має. Малолітні діти сторін за спільною домовленістю з відповідачем проживають разом з [PERSON] , на її утриманні. Після розірвання шлюбу з відповідачем за їх спільною домовленістю діти також проживатимуть разом з позивачем. Позивач переконана, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе та суперечитиме їх інтересам, інтересам їх дітей. Почуття любові один до одного, взаєморозуміння, довіри ними давно втрачені. Ухвалою судді від 05.05.2022 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду даної справи повідомлена належним чином. Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі в якій остання просить задовольнити позов у повному обсязі, а справу розглянути у її відсутність. У даній заяві вказала, що у неї на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей яких вона не може залишити самих. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. 13.05.2022 року до суду від відповідача надійшла заява в якій останній позов визнає повністю. Всі наслідки такої процесуальної дії йому відомі. Зазначив, що з позивачем дійсно припинили шлюбні стосунки з 01.05.2021 року, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, спільного майна не мають, досягнуто домовленість щодо визначення місця проживання їх малолітніх дітей, а саме вирішено, що після розірвання шлюбу діти будуть і надалі проживати з матір`ю. Через зайнятість на роботі відповідач не може прийняти участь у судових засіданнях під час розгляду справи тому просить вказану справу розглянути у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому просить шлюб розірвати. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не подав відзив на позовну заяву з запереченням проти розірвання шлюбу, та подав заяву в якій вказав що позов визнає повністю та просить шлюб розірвати, тому шлюб між ними має бути розірваний. 15.08.2008 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис 580, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 15.08.2008 року. Сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12.05.2011 року), [PERSON] , [INFO] (підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.02.2018 року). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи виданих Онуфріївською селищною радою від 14.02.2022 року №139, 14.02.2022 №140, 14.02.2022 року №138 вбачається, що позивач [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями зазначених довідок. Як вбачається з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу є неможливе. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті з державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 496,20 грн.

Outcome: approved