Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивач, АТ «Акцент Банк» звернулось у суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 02.06.2015 року в сумі 22128,54 грн. В обґрунтування позову зазначає, що між банком та відповідачем було укладено договір б/н від 02.06.2015 року, згідно якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 11410,62 грн. зі сплатою відсотків за користування в розмірі 0,12 % річних. Однак в наслідок невиконання відповідачем обов`язків щодо повернення кредиту та сплати відсотків, станом на 23.10.2018 року виникла заборгованість в сумі 22128,54 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 6098,58 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 2,11 грн., заборгованість по комісії 2408,68 грн., пені 12089,24, штрафи 500,00 грн.(фіксована частина), 1029,93 грн. (процентна складова). Ухвалою суду від 30 січня 2019\~року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 лютого 2021 року зазначену цивільну справу передано до розгляду судді Цитульському В.І. здійсненого на підставі розпорядження т.в.о. керівника апарату суду від 02.02.2021 року №48. Ухвалою суді від 02 лютого 2021 року цивільну справу прийнято до провадження та постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Відповідач повідомлявся про розгляд справи в спрощеному проваджені належним чином, направленням кореспонденції на адресу реєстрації, а саме [ADDRESS] , що підтверджується відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС в Дніпропетровській області. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Ознайомившись із доводами позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 02 червня 2015 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, АТ «Акцент-Банк» посилався на те, що відповідач приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А Банку з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі підписаної анкети-заяви відповідачу надано кредит зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначив, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. При цьому, Умови та Правила надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-банк» відповідачем не підписувалися. До позовної заяви додано розрахунок заборгованості за договором № ABHORG122900880 від 02.06.2015р. Однак, договору суду позивачем не надано. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Зазначена правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. У вказаній копії Анкети-заяви, наданій банком, не зазначено розмір встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку наданому відповідачу, немає відмітки на який період, які саме кредитні картки видавалися та під які відсотки. Крім того, позивачем не надано суду доказів видачі відповідачу взагалі будь якої банківської картки та кредитних коштів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і\~призначаються для видачі або відсилання клієнту (правова позиція ВС у постанові № 200/5647/18 від 16 вересня 2020 року) Суду не надано ні первинних документів, ні виписки по рахунку відповідача. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Приймаючи до уваги, що позивачем не доведено належними доказами у справі, що відповідач [PERSON] дійсно отримала кредит зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, оскільки вказані суттєві умови кредитного договору - сума кредиту та яка саме видавалася кредитна картка (і чи видавалася взагалі) є суперечливими в наданій банком Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-банку та заявленими вимогами, не доведені обставини кредитної заборгованості відповідача на загальну суму 22128,54 грн., на які банк посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк».

Outcome: dismissed