Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою та просить визнати протиправним та скасувати наказ Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області № 98-к від 18.10.2021 року «про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] відповідно до статей 147 КЗпП України за допущення в закладі дошкільної освіти конфлікту, несумісного з професійною діяльністю та за порушення трудової дисципліни в закладі дошкільної освіти», стягнути на її користь грошову винагороду, яка надавалася керівникам дошкільних закладів освіти Баштанської МТГ з нагоди Дня працівників освіти у розмірі окладу 7449 грн. та премії, яка надавалася керівникам з нагоди Новорічних свят у розмірі окладу 7449 грн., всього 14898 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що з січня 2011 року працює у ЗДО «Дюймовочка» на посаді директора. Має загальний педагогічний стаж 36 років, безліч грамот та подяк, завжди сумлінно виконувала покладені на неї обов`язки та жодного разу не притягувалася до дисциплінарної відповідальності. 01.09.2021 року до Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області надійшли скарги [PERSON] та [PERSON] батьків вихованця ЗДО «Дюймовочка» [PERSON] на дії несумісні з професійною діяльністю вихователя [PERSON] , відповідно до яких 13.09.2021 року у ЗДО «Дюймовочка» була проведена службова перевірка за результатами якої до вихователя [PERSON] застосовано захід дисциплінарного стягнення шляхом оголошення догани, на підставі чого до неї виникли неприязні відносини у вихователя та посадових осіб Баштанської міської ради. Відтак 18.10.2021 року винесено наказ № 98-к про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. З таким наказом вона категорично не згідна, оскільки порушень трудової дисципліни вона не допускала, посадові обов`язки виконувала сумлінно, згоди профспілкового органу про притягнення її до дисциплінарної відповідальності не було. Крім цього, їй у порушення закону не було запропоновано надати пояснення перед винесенням оскаржуваного наказу. Також згаданий наказ не містить обґрунтування притягнення її до відповідальності, а саме не конкретизовано в чому саме полягає порушення, за яке її притягнуто до відповідальності. У наказі також не зазначено дату вчинення такого порушення, що не дає змоги визначити чи порушено роботодавцем місячний строк притягнення її до відповідальності. Зазначає, що за зверненням [PERSON] на дії вихователя [PERSON] . Відділом освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області видано наказ № 188 від 02.09.2021 року про проведення службової перевірки, за результатами якої їй 18.10.2021 року оголошено догану поза межами дії відповідного наказу. Тому вважає оскаржуваний наказ незаконним, таким, що порушує її права та підлягає скасуванню. Представником відповідача Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області подано відзив на позовну заяву, в якому останній повністю заперечує позов та просить у його задоволенні відмовити з наступних підстав. Зокрема, підтверджує те, що позивач дійсно працює у ЗДО «Дюймовочка» на посаді директора. Наказом Відділу освіти молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області № 98-к від 18.10.2021 року [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. Вважає такий наказ законним, а обставини, на які посилається позивач як на обґрунтування своїх позовних вимог надуманими. Так твердження позивачки про порушення норм ст. 148 КЗпП України при винесенні наказу не відповідають дійсності, оскільки з самим наказом [PERSON] відмовилася ознайомитися, про що складено відповідний акт № 1 від 23.10.2021 року. Дійсно підтверджує, що стягнення накладено із порушенням строку, визначеного КЗпП України, проте таке відбулося із вини позивача, так як остання перебувала на лікарняному. Письмові пояснення вона надавала. Крім цього, її право як члена профспілки не було порушено, оскільки вона є рядовим членом профспілкової організації. Службове розслідування проводилося за скаргою [PERSON] на дії вихователя [PERSON] . Суть порушення позивача полягала в тому, що директор [PERSON] знала про конфлікт, що склався наприкінці серпня 2021 року між вихователем [PERSON] та гр. [PERSON] (мамою одного із вихованців ЗДО) та організувала зустріч у своєму кабінеті лише із вихователем та батьками без запрошення психолога. Відтак, не зумівши правильно, професійно організувати та провести зустріч вихователя із батьками, директор ЗДО [PERSON] тим самим не вирішила конфліктну ситуацію, а навпаки її поглибила своїми діями, чим грубо порушила норми діючого законодавства та свої посадові обов`язки. Тому позивача і було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оголошено догану та позбавлено на підставі цього премії в розмірі посадового окладу. А от виплата матеріальної допомоги, як стверджує представник відповідача, не залежить від накладення стягнення на працівника. Позивач [PERSON] надіслала до суду відповідь на відзив, у якому зазначала, що навіть допущення нею конфлікту між вихователем та матір`ю дитини не є порушенням нею трудової дисципліни. Запрошуючи матір дитини на її прохання на розмову з приводу конфлікту з вихователем, вона не знала і не могла знати, що між ними виникне сварка. Коли вихователь почала сваритись із матір`ю дитини, вона негайно, намагаючись припинити таке, наказала вихователю заспокоїтись та вийти з кабінету. Формулювання «за порушення трудової дисципліни у закладі» означає, що їй як керівнику закладу оголошено догану за порушення трудової дисципліни іншими працівниками закладу. Представник відповідача надіслав до суду письмове заперечення, у якому зазначав, що у дисциплінарному проступку позивача наявними є як її дія та і бездіяльність. Дія її полягає у тому, що позивач знала про конфліктну ситуацію між вихователем та батьками вихованця закладу. Тому не можна було їх зводити на розмову, а потрібно було у такому випадку залучити третю сторону психолога. Під час проведення такої зустрічі директор дозволила (бездіяльність) зі сторони батьків питання особистого характеру на адресу вихователя, які довели її до сліз, і після того, будучи спровокованою питаннями [PERSON] , порушила правила професійної етики у спілкуванні. І лише після цього позивач як директор закладу втрутилася у конфлікт, чим грубо порушила норми діючого законодавства та свої посадові обов`язки. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.\~174\~ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Заяви та клопотання сторін та процесуальні рішення, постановлені по справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2022 року головуючим суддею визначено суддю Ціпивко І.І. Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 24.01.2022 року відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі. Розгляд справи по суті відбувся 08.02.2022 року та 31.05.2021 року за участі позивачки [PERSON] , представників відповідача [PERSON] та [PERSON] . Узагальнення доводів сторін та інші процесуальні дії у справі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, просила їх задовольнити. В судовому засіданні представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позов заперечили з підстав, наведених у відзиві. Суд відповідно до вимог ч. 7 ст.\~81\~ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків. Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. В будь-якому випадку право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів, якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх в апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції. Відтак суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 2011 року працює у Баштанському закладі дошкільної освіти № 4 «Дюймовочка» виконавчого комітету Баштанської міської ради на посаді директора. Наказом Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради № 188 від 02.09.2021 року, за скаргою гр. [PERSON] створено комісію для проведення службової перевірки. Актом службового розслідування від 11.10.2021 року встановлено, що метою проведення такого розслідування є факти викладені у скарзі гр. [PERSON] стосовно дій вихователя [PERSON] , датою початку такого розслідування є 13.09.2021 рік, а датою закінчення 13.10.2021 року, вказано інформацію про вихователя [PERSON] , як про особу стосовно якої проводиться службове розслідування, встановлено, що для зясування обставин на засідання комісії була запрошена директор закладу [PERSON] , яка зазначила, що 29 серпня 2021 року до неї зателефонувала гр. [PERSON] з проханням призначити зустріч з вихователькою групи, у якій виховується її син. Розглянувши таке звернення матері дитини, вона погодилася. Зустріч відбулася 30 серпня 2021 року, під час якої вихователь [PERSON] поводила себе емоційно, почала плакати, згодом перейшла на критику, лайку. Таким чином їй не вдалося заспокоїти [PERSON] , при цьому поводила себе не професійно. 31 серпня 2021 року [PERSON] надала свої пояснення з приводу такої її поведінки, у якому визнала свою провину. В результаті комісією складено висновки, відповідно до яких прийнято рішення притягнути до дисциплінарної відповідальності вихователя ЗДО [PERSON] , директорці закладу [PERSON] за конфлікт між вихователькою та батьками несумісний з професійною діяльністю та у зв`язку з перебуванням останньої на лікарняному винести наказ про притягнення її до відповідальності після виходу її на роботу. Згідно наказу директора ЗДО № 4 «Дюймовочка» А.Кравчук № 22-а/г від 02.09.2021 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до вихователя [PERSON] », до вихователя [PERSON] застосовано дисциплінарне стягнення у виді оголошення догани за вчинення неправомірних дій, несумісних із професійною діяльністю. Згідно наказу Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради № 98-к від 18.10.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] », відповідно до ст. 147 КЗпП України та за результатами проведеної службової перевірки (акт від 13 жовтня 2021 року) [PERSON] , директору Баштанського закладу дошкільної освіти № 4 «Дюймовочка» виконавчого комітету Баштанської міської ради, оголошено догану за допущення в закладі дошкільної освіти конфлікту несумісного з професійною діяльністю та за порушення трудової дисципліни в закладі дошкільної освіти. \~ \~ \~ \~Згідно акту № 1 від 23.10.2021 року, директор Баштанського закладу дошкільної освіти № 4 «Дюймовочка» [PERSON] ознайомилася із текстом наказу № 98-к від 18.10.2021 року, але поставити підпис відмовилася. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з незгодою позивачки із накладенням на неї дисциплінарного стягнення. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу законів\~про працю\~України (далі - КЗпП України), Закон України «Про освіту», Закон України «Про дошкільну освіту» Згідно із статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до положень статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Складовими дисциплінарного проступку, що характеризують його об`єктивну та суб`єктивну сторони, є: дії (бездіяльність) працівника; невиконання або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) та невиконанням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність роботодавцем наявності будь-якої з цих складових виключає наявність дисциплінарного проступку (висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17). Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Згідно з частинами першою та другою статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. За положеннями статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Відповідно до ст. ст. 150, 233 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава ХV цього Кодексу). Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про дошкільну освіту», управління системою дошкільної освіти здійснюють:центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти;центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти. Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про дошкільну освіту», керівництво закладом дошкільної освіти здійснює його директор. Відповідно до\~ст.\~29\~Закону України\~«Про дошкільну\~освіту» права та обов`язки педагогічних працівників у сфері дошкільної освіти визначаються Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 26 Закону України «Про освіту» передбачено, що керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Повноваження (права і обов`язки) та відповідальність керівника закладу освіти визначаються законом та установчими документами закладу освіти. 02 січня 2018 року директором ЗДО [PERSON] наказом № 14-о/д затверджено за погодженням голови ПК Пшиченко О.Т. посадову інструкцію директора закладу З матеріалів справи вбачається, не заперечується сторонами і таке встановлено судом, що з 2011 року [PERSON] працює у Баштанському закладі дошкільної освіти № 4 «Дюймовочка» виконавчого комітету Баштанської міської ради на посаді директора. Згідно наказу Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради № 98-к від 18.10.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] », відповідно до ст. 147 КЗпП України та за результатами проведеної службової перевірки (акт від 13 жовтня 2021 року) [PERSON] , директору Баштанського закладу дошкільної освіти № 4 «Дюймовочка» виконавчого комітету Баштанської міської ради, оголошено догану за допущення в закладі дошкільної освіти конфлікту несумісного з професійною діяльністю та за порушення трудової дисципліни в закладі дошкільної освіти. Вирішуючи питання щодо законності наказу про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, суд дійшов таких висновків. У своїй діяльності директор Баштанського закладу дошкільної освіти Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області керується Законом України «Про освіту», Законом України «Про дошкільну освіту», посадовою інструкцією, якою визначено повноваження (права і обов`язки) та відповідальність керівника закладу освіту. Так, відповідно до р. 2 Посадової інструкції, до основних напрямків діяльності директора ЗДО відносяться: організація освітньо-виховного процесу ЗДО, забезпечення адміністративно-господарської роботи, дотримання норм і правил охорони праці, пожежної безпеки, санітарно-гігієнічних норм, організація харчування дітей, та ін. Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Посадової інструкції, директор ЗДО має право в межах своєї компетенції видавати накази й давати розпорядження працівникам ЗДО, заохочувати і притягати до дисциплінарної відповідальності працівників ЗДО. Згідно оскаржуваного наказу підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності це неналежна організація порядку вирішення конфліктної ситуації (відсутність психолога на організованій зустрічі сторін), яка склалася між вихователем та матір`ю вихованця закладу, що призвели до поглиблення конфлікту, а не його вирішення. За положеннями статті 12 ЦК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як на підставу задоволення своїх вимог позивачка посилається на те, що в її діях відсутня суб`єктивна сторона проступку, перед притягненням до дисциплінарної відповідальності не були відібранні пояснення та на обґрунтування яких надані наступні докази. Так, судом встановлено, що 29 серпня 2021 року до позивачки [PERSON] , як до керівника закладу дошкільної освіти зателефонувала мати вихованця закладу [PERSON] з проханням призначити зустріч з вихователькою групи, у якій виховується її син. Розглянувши таке звернення матері дитини, вона запросила її на зустріч наступного дня (30 серпня 2021 року). Зустріч відбулася 30 серпня 2021 року у приміщенні закладу дошкільної освіти у кабінеті директора, під час якої вихователь [PERSON] поводила себе емоційно, почала плакати, згодом перейшла на критику, лайку. [PERSON] намагалася заспокоїти вихователя [PERSON] , яка у присутності матері дитини поводила себе не професійно. 31 серпня 2021 року [PERSON] надала свої пояснення з приводу такої її поведінки, у якому визнала свою провину. В результаті чого останню директором ЗДО було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у вигляді оголошення догани (наказ № 22-а/г від 02.09.2021 року). Зазначені дії позивачки стороною відповідача не оспорюються. Отже, наведене свідчить про те що директором закладу [PERSON] було організовано зустріч конфліктуючих сторін належним чином та у відповідності до нормативних актів. Заперечуючи проти позову, представник відповідача як на неналежну організацію директором закладу освіти такої зустрічі посилався на те, що директор закладу не запросила психолога на таку зустріч, при цьому не зазначив, яку норму закону чи підзаконного нормативно-правового акта вона при цьому порушила. Вказував лише на Закон України «Про освіту», статтю 26, у якій визначено загальні обов`язки керівника закладу. Судом не встановлено та стороною відповідача не доведено наявність такого нормативно-правового акту, який би порушила позивач як керівник закладу дошкільної освіти при організації зустрічі матері вихованця закладу із вихователем. Наявність у штаті закладу психолога та його посадової інструкції не свідчить про обов`язок директора закладу при організації спроб вирішення конфліктних ситуацій між повнолітніми учасниками виховного процесу (вихователями та батьками) запрошувати психолога. Більше того, батьки при вирішенні будь-яких питань, що стосуються їх дітей, та можуть бути вирішенні без присутності дитини, мають право на конфіденційність та вирішення їх без посередництва третіх осіб (психолога) із адміністрацією закладу. Відтак підстави як неналежної організації виховного процесу для застосування дисциплінарного стягнення відносно [PERSON] відсутні. Отже, встановлене свідчить про те, що порушення про які зазначаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] не можна пов`язувати з невиконанням її обов`язків як керівника закладу дошкільної освіти, а тому наказ про застосування дисциплінарного стягнення до позивачки у вигляді догани є незаконним та підлягає скасуванню. Окрему увагу суд вважає за необхідне зазначити, що службове розслідування провозилось за фактом заяви [PERSON] щодо дій вихователя [PERSON] . Жодних наказів, про проведення службового розслідування відносно позивачки [PERSON] (за результатом якого можна було встановити будь-яку невідповідність дій останньої) відповідачем не виносилося. Службове розслідування щодо позивачки не призначалося. Вказане свідчить, що притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності здійснено безпідставно. Щодо вимог позовної заяви про стягнення на її користь невиплачених доплат до заробітної плати, то суд дійшов такого висновку. Так в судовому засіданні представником відповідача визнано та не заперечується сторонами, що такі виплати були гарантованими та дійсно проводилися у 2021 року, а позивачка [PERSON] була позбавлена однієї із них у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення. Разом з тим, так як суд дійшов висновку про незаконність притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності та накладення на неї стягнення, що було підставою для позбавлення її гарантованих доплат, то такі слід стягнути на її користь. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). А відтак інші доводи сторін не аналізуються судом та не спростовуються, оскільки на висновки суду про наявність підстав для задоволення позову не впливають. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. В п. 27 постанови №\~2\~Пленуму Верховного\~Суду України\~від 12.06.2009\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов переконання, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Щодо судових витрат. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , а тому судові витрати слід стягнути із відповідача на її користь. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved