Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 19 грудня 1981 року у Малоключівській сільській раді, Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які вже є повнолітніми. Позивач вказує, що під час спільного проживання у них спочатку склались нормальні сімейні відносини, але з часом такі погіршилися з вини відповідача, оскільки останній почав зловживати спиртними напоями. Відповідач вчиняв сварки, внаслідок чого сторони припинили ведення спільного господарства, як подружжя разом не проживають 10 років, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо. Позивач не вважає за можливе продовжувати в майбутньому сімейне життя з відповідачем та зберігати зареєстрований шлюб. Просить суд розірвати між ними шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 03.05.2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши подану заяву представника позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56СК ). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам, а шлюб існує формально. В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились сімейні відносини, спільне життя у них не склалося, сторони припинили ведення спільного господарства, як подружжя разом не проживають десять років, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд доходить висновку, що сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище " [PERSON] " як вона цього просить. На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112,113,160 СК України та

Outcome: approved