Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника - адвоката Качмар А.І. (ордер серії ВС №1116389 від 23.12.2021 року), звернулася в суд з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" та просить: - стягнути з Приватного акціонерного товариства "СК "Еталон" (код ЄДРПОУ - 20080515) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) страхове відшкодування у розмірі 34600 грн. (тридцять чотири тисячі шістсот гривень) витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника; - стягнути з Приватного акціонерного товариства "СК "Еталон" (код ЄДРПОУ - 20080515) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 383,92 грн. (триста вісімдесят три гривні дев`яносто дві копійки), три відсотки річних у розмірі 65,41 грн. (шістдесят п`ять гривень сорок одна копійка), а всього разом - 449,33 грн. (чотириста сорок дев`ять гривень тридцять три копійки); - стягнути з Приватного акціонерного товариства "СК "Еталон" (код ЄДРПОУ - 20080515) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. (вісім тисяч гривень). Свої вимоги мотивує тим, що 15 червня 2019 року приблизно о 00 год. 30 хв. водій [PERSON] , керуючи легковим автомобілем марки "Audi А6", р.н. [NUMBER] , рухаючись по вул. Центральна в с. Мочулище Дубровицького району здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких [INFO] помер в Дубровицькій ЦРЛ. Відповідальність водія транспортного засобу, а саме автомобіля "Audi А6", р.н. [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована у ПрАТ "СК "Еталон". 12 серпня 2019 року на адресу відповідача було направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері загиблого [PERSON] та батька загиблого - [PERSON] . Загальна сума страхового відшкодування становить 50076 грн., з яких для [PERSON] - 25038 грн. моральної шкоди та для [PERSON] - 25038 грн. моральної шкоди. Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 липня 2021 року із відповідача стягнуто на користь позивачів суму заявленої вимоги страхового відшкодування моральної шкоди. 31 серпня 2021 року на адресу відповідача було направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері загиблого [PERSON] , а саме витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника у розмірі 34600 грн. Станом на 30 листопада 2021 року, тобто 90-й день з моменту подачі заяви, і до цього часу відповідач виплати страхового відшкодування витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника на користь позивача не проведено. 01 січня 2022 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Качмар А.І. про уточнення позовних вимог у зв`язку із збільшенням кількості днів прострочення виплати страхового відшкодування з моменту звернення до суду з позовною заявою. Згідно заяви про уточнення позовних вимог, представник позивача просить: - стягнути з Приватного акціонерного товариства "СК "Еталон" (код ЄДРПОУ - 20080515) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) страхове відшкодування у розмірі 34600 грн. (тридцять чотири тисячі шістсот гривень) витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника; - стягнути з Приватного акціонерного товариства "СК "Еталон" (код ЄДРПОУ - 20080515) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 1127,11 грн. (одна тисяча сто двадцять сім гривень одинадцять копійок), три відсотки річних у розмірі 184,85 грн. (сто вісімдесят чотири гривні вісімдесят п`ять копійок), інфляційні втрати у розмірі 207,60 грн. (двісті сім гривень шістдесят копійок), а всього разом - 1519, 56 грн. (одна тисяча п`ятсот дев`ятнадцять гривень п`ятдесят шість копійок); - стягнути з Приватного акціонерного товариства "СК "Еталон" (код ЄДРПОУ - 20080515) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. (вісім тисяч гривень). До початку розгляду справи, на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Качмар А.І. про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позов підтримують у повному обсязі та наполягають на його задоволенні. Щодо витрат на правову допомогу представник позивача у заяві зазначила, що позивач та вона, як представник позивача, з метою захисту законних інтересів позивача, залишають за собою право надати суду детальний опис наданих правничих послуг протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства "СК"Еталон" у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судового виклику на електронну адресу. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їхні права та взаємовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами, що 15 червня 2019 року приблизно о 00 год. 30 хв. водій [PERSON] , керуючи легковим автомобілем марки "Audi А6", р.н. [NUMBER] , рухаючись по вул. Центральна в с. Мочулище Дубровицького району здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких [INFO] помер в Дубровицькій ЦРЛ. За фактом дорожньо-транспортної пригоди до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №12019180110000298 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Обов`язкова цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу, а саме автомобіля "Audi А6", р.н. [NUMBER] , [PERSON] на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ "СК "Еталон", що підтверджується відповідним полісом №АМ4796059 (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в ДТП, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 вищевказаного Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно із ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та у межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Так, 12 серпня 2019 року, директором ТОВ ЮК "Центр автовиплат поліс" [PERSON], який діяв в інтересах батьків потерпілого - [PERSON] та [PERSON] , як їхній представник, було подано до страховика заяву про виплату страхового відшкодування, що полягало у виплаті на користь батьків загиблого по 25038 гривень моральної шкоди кожному (а.с.10). Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 липня 2021 року з відповідача ПрАТ "СК "Еталон" стягнуто на користь батьків загиблого - [PERSON] та [PERSON] суму заявленої вимоги страхового відшкодування моральної шкоди (а.с.17-21). Також 31 серпня 2021 року директором ТОВ ЮК "Центр автовиплат поліс" [PERSON], який діяв в інтересах батьків потерпілого - [PERSON] та [PERSON] , як їхній представник, звернувся до ПрАТ "СК "Еталон" із заявою про долучення документів та виплату страхового відшкодування, відповідно до якої просив долучити документи про витрати на виготовлення пам`ятника та його встановлення, а саме товарний чек №б/н від 15 травня 2020 року та фото встановленого пам`ятника (а.с. 11, 12-13, 14). Однак, як встановлено судом, витрати на виготовлення пам`ятника та його встановлення у розмірі 34600 грн. відповідачем відшкодовано не було. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Отже, позивач [PERSON] фактично понесла витрати на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника, що підтверджується вищевказаними товарним чеком №б/н від 15 травня 2020 року та фото встановленого пам`ятника на суму 34600 грн., про що були надані страховику документи. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку зі смертю потерпілого внаслідок ДТП право на відшкодування мають, зокрема у зв`язку з понесеними витратами на поховання, - особи, які взяли на себе такі витрати. Статтею 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначено, що поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству, а намогильні споруди це пам`ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам`ять про померлих. Згідно п. 27.4 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Таким чином, суд вважає, що витрати позивача на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника в розмірі 34600 грн. підлягає стягненню з відповідача, як страхувальника цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу "Audi А6", р.н. [NUMBER] , оскільки позивачем надано всі необхідні документи, що підтверджують такі витрати. Що стосується стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, то слід вказати наступне. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору. За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У частині 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18). Отже, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч. 2 ст. 625 ЦК України). За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Крім того, у п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно зі ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Суд, перевіривши правильність розрахунку, з урахуванням визначених представником позивача позовних вимог, доданого до заяви про уточнення позовних вимог, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 1127,11 грн., три відсотки річних у розмірі 184,85 грн., інфляційні втрати у розмірі 207,60 грн. За встановлених обставин, на підставі наявних у справі доказів, яким суд дав належну оцінку відповідно до норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Тому, судовий збір по даній справі підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі, визначеному на день подачі позову. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Outcome: approved