Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

15 лютого 2022 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі по тексту - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (далі по тексту - приватний нотаріус Остапенко Є.М.), приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Роман Михайлович (далі по тексту - приватний виконавець Лабчук Р.М.), з вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09 червня 2021 року № 120378. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з постанови приватного виконавця Лабчука Р.М. та інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень йому стало відомо про відкриття виконавчого провадження № 68424441 від 01 лютого 2022 року з примусового виконання виконавчого напису № 120378, вчиненого приватним нотаріусом Остапенком Є.М. від 09 червня 2021 року щодо стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 1-20180503-34246 від 03 травня 2018 року та плати за вчинення виконавчого напису в загальній сумі 11829 грн. Крім того, зазначає, що з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та виконавчого напису він також дізнався, що правонаступниками ТОВ «ФК «Бізнес Капітал», з яким 03 травня 2018 року він уклав кредитний договір № 1-20180503-34246, були ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (договір відступлення прав вимоги від 02 листопада 2018 року № 021118), ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (договір відступлення прав вимоги від 25 січня 2021 року № 25/01/21), ТОВ «Фінппром Маркет» (договір відступлення прав вимоги від 25 січня 2021 року № 250121ФК), а тепер - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (договір відступлення прав вимоги від 25 травня 2021 року № 250521-ФК), про що йому раніше не було відомо. При цьому, відповідач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», не вживши шляхів досудового врегулювання спору, не повідомляючи його та не вимагаючи стягнення будь-якого боргу, поза межами строку кредитування, самостійно нарахував відсотки за користування кредитом в сумі 8079 грн за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року та скористався послугами приватного нотаріуса, чим порушив його права та законні інтереси. Вважає, що виконавчий напис № 120378, вчинений приватним нотаріусом Остапенком Є.М. від 09 червня 2021 року щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № 1-20180503-34246 від 03 травня 2018 року є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню, оскільки надані відповідачем документи для вчинення виконавчого напису не давали нотаріусу можливості встановити безспірність вимог відповідача до позивача. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2022 року забезпечено позов шляхом зобов`язання приватного виконавця Лабчука Р.М. зупинити стягнення на підставі виконавчого напису. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2022 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Орендарчук В.О. надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про дату, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, представник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. Треті особи: приватний нотаріус Остапенко Є.М. та приватний виконавець Лабчук Р.М. про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 травня 2018 року між ТОВ «ФК «Бізнес Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1-20180503-34246, відповідно до умов якого останньому надано кредит. 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 120378, яким запропоновано на підставі кредитного договору № 1-20180503-34246 від 03 травня 2018 року стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» грошові кошти за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року включно, а саме: 3000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8079 грн - заборгованість за відсотками та комісією, 700 грн - заборгованість за штрафними санкціями, 50 грн - плата за вчинення виконавчого напису, а всього - 11829 грн. При цьому, з вказаного виконавчого напису також вбачається, що правонаступниками ТОВ «ФК «Бізнес Капітал» були: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (договір відступлення прав вимоги від 02 листопада 2018 року № 021118), ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (договір відступлення прав вимоги від 25 січня 2021 року № 25/01/21), ТОВ «Фінпром Маркет» (договір відступлення прав вимоги від 25 січня 2021 року № 250121ФК), а тепер - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (договір відступлення прав вимоги від 25 травня 2021 року № 250521-ФК). Постановою приватного виконавця Лабчука Р.М. від 01 лютого 2022 року за виконавчим написом приватного нотаріуса Остапенка Є.М. від 09 червня 2021 року № 120378 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» грошових коштів в розмірі 11829 грн відкрито виконавче провадження ВП № 68424441. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор повинен надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Між тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. З огляду на викладене, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Незважаючи на це, приватний нотаріус Остапенко Є.М. вчинив спірний виконавчий напис на кредитному договору № 1-20180503-34246 від 03 травня 2018 року, який нотаріально не посвідчений. Окрім того, як зазначалось вище, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Наявність на час вчинення виконавчого напису спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором не свідчить про безспірність такої заборгованості (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 квітня 2020 року у справі № 755/1960/18 (провадження № 61-46254св18). Доказів того, що приватний нотаріус Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис від 09 червня 2021 року № 120378 на підставі достовірних даних на підтвердження безспірності заборгованості, відповідачем на спростування вимог позивача суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не було перевірено безспірність розміру заборгованості, нотаріус не впевнився в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Отже, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, приватний нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, а відтак позовні вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. До того ж, відповідач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», як правонаступник кредитора, в силу положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України не позбавлений права звернутися за стягненням кредитної заборгованості в судовому порядку. Питання щодо стягнення судового збору суд вирішує наступним чином. При поданні позовної заяви та заяви про забезпечення позову позивачем сплачено судовий збір відповідно в розмірі 992,40 грн та 496,20 грн, що підтверджується квитанціями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 14 лютого 2022 року № 0.0.2457284384.1 та № 0.0.2457289207.1. Отже, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1488,60 грн (992,40 грн + 496,20 грн).

Outcome: approved