Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошової компенсаційної вартісті 1/2 частини рухомого майна, набутого за час шлюбу. Вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2014 року, за час перебування у шлюбі, а саме 22 березня 2019 року [PERSON] придбав автомобіль марки "Volkswagen Caddy", 2006 року випуску. Шлюб було розірвано 01 вересня 2020 року. У вказані позовній заяві просить суд стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини легкового автомобіля марки "Volkswagen Caddy", 2006 року випуску в сумі 85 781 грн. 25 коп. Позивач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. До суду подала заяву про розгляд справи без її участі, повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення відповідного повідомлення на веб-порталі «Судова влада України», в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляла, відзив на позов не подавав. Судом, на підставі ст.280 ЦПК України, ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. За таких обставин, зважаючи на те, що судом докладено усих зусиль щодо повідомлення відповідача, то суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі і рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 01 вересня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили 02 жовтня 2020 року. Згідно відповіді Регіонального сервісного Центру ГСЦ МВС в м.Києві № 31/26-1280 з від 11 серпня 2020 року та договору купівлі-продажу № 8044/2019/1371252 від 22 березня 2019 року [PERSON] придбав автомобіль марки "Volkswagen Caddy", 2006 року випуску, який того ж дня було перереєстровано на його ім`я. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частина 1 статті 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, як передбачає ч.1 ст.71 СК України. Відповідно до ч. 2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Автомобіль, у відповідності до ч.2 ст.183 ЦК України, є неподільною річчю, яка не може бути поділеною без втратити її цільового призначення. Як на підтвердження вартості автомобіля позивачем надано фотокопії із веб-сайту "Avtoria" тієї ж марки та року випуску авто. За клопотанням позивача 11 листопада 2021 року судом, для визначення вартості вказаного автомобіля, призначено товарознавчу експертизу, яку, згідно відповіді № СЕ-19/118-22/603-АВ від 14 квітня 2022 року не було проведено, оскільки автомобіль до експерта не було доставлено і дані, які необхідні для проведення експертизи позивачем не були надані. Експертиза не проведена з об`єктивних причин. Належних доказів на підтвердження дійсної вартості майна спірного рухомого майна (автомобіля) суду не надано і в ході розгляду справи не здобуто. Суд позбавлений можливості встановити дійсну вартість спірного майна і тому визначити 1/2 вартість автомобіля марки "Volkswagen Caddy", 2006 року випуску, придбаного саме [PERSON] . Крім того, подана копія договору купівлі-продажу від 22 березня 2019 року станом на дату купівлі рухомого майна також ціни спірного автомобіля не містить. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, відтак, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю та недоведеністю. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з огляду на відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останньою судових витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed