Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що сторони проживали разом та перебували у шлюбних стосунках. Від спільного проживання у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 грудня 2014 року шлюб між ними розірвано, а вказану дитину залишено на вихованні позивачки. Вказує, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, їй важко самостійно займатися його матеріальним забезпеченням, оскільки син навчається в ліцеї та потребує додаткових витрат, зокрема забезпечення навчальною літературою, комп`ютерною технікою, а також одягом та харчуванням. В зв`язку з виниклими обставинами, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилась, її представник подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечила проти заочного вирішення справи. Відповідач будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку в судове засідання не з"явився. Його представник подав відзив на позовну заяву в якому вказав, що позов визнає частково, зазначає, що відповідач на даний час не працює, має лише невеликі доходи від приватних робіт, отримує вкрай малий та не регулярний заробіток, якого вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності. Зазначає, що старається постійно надає позивачці кошти на утримання сина. Також вказує, що має від теперішнього шлюбу малолітню дитину, яка не досягла трирічного віку, а тому він зобов`язаний утримувати як свою дитину так і дружину до досягнення дитиною трирічного віку. Окрім того, відповідач також має від іншого шлюбу ще двоє дітей, яким сплачує також аліменти, а тому згідний сплачувати на утримання [PERSON] аліменти у розмірі, який складає 1309 грн. у місяць. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивачки, вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню частково виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірвано, а вказану дитину залишено проживати з позивачкою. (а.с. 5). Із актових записів про народження та свідоцтва про народження, вбачається що відповідач є батьком [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В силу\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є працездатною особою, то суд вважає доцільним стягувати аліменти на утримання спільної дитини, однак у дещо меншому розмірі, ніж просить позивачка, що буде об`єктивним і справедливим. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial