Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Заступник керівника Фастівської окружної прокуратури Київської області М.Рождественський звернувся до Фастівського місмькрайонного суду Київської області з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] на користь Комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівська центральна районна лікарня» Фастівської міської ради витрати в сумі 2464,95 грн, понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. По суті позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.09.2020 у справі № 381/747/20, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 76 КК України зобов`язано [PERSON] періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Під час розгляду кримінального провадження позовна заява про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не подавалася. [PERSON] [INFO] , який після отримання тілесних ушкоджень перебував у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії в КНП ФМР «Фастівська ЦРЛ» з 10.11.2019 по 11.11.2019. Згідно розрахунків, вартість лікування з 10.11.2019 по 11.11.2019 склала 2464 грн.95 коп. Кошти, витрачені на стаціонарне лікування на даний час не відшкодовано, а тому згідно\~статті 1206 Цивільного кодексу України\~підлягають відшкодуванню в примусовому порядку. Ухвалою судді від 31 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про день розгляду справи повідомлені судом належним чином, до канцелярії суду представник позивача Фастівської окружної прокуратури Київської область Борисов А. подав заяву про розгляд справи в їх відсутність, вимоги позовної заяви підтримав, просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Фастівська міська рада про день розгляду справи повідомлена належним чином. Представник КНП ФМР «Фастівська ЦРЛ» - адвокат Дергачова Н.М. подала до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримала. Та просила врахувати, що з 05.01.2022 назву комунального некомерційного підприємства «Фастівська центральна районна лікарня» змінено на комунальне некомерційне підприємство «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування». Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.09.2020 у справі № 381/747/20, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 76 КК України зобов`язано [PERSON] періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання (а.с.22-26). Вироком суду встановлено, що 10 листопада 2019 року близько 19 год. 30 хв., [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем «Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по проїзній частині вулиці Ярослава Мудрого м. Фастів Київської області, де в подальшому на регульованому перехресті, здійснюючи поворот ліворуч на вулицю Соборна, навпроти будинку № 65, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2002 № 1306, а саме: п. 10.1, згідно з якими «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п. 16.2 «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку», здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який перетинав вулицю Соборна в межах пішохідного переходу зліва направо по напрямку руху вказаного транспортного засобу. Унаслідок дорожньо-транспортної події пішохід [PERSON] , 1953 року народження, був госпіталізований до медичного закладу, де в подальшому помер. Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 05.02.2020 №349/д/267, смерть [PERSON] настала в результаті закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток основи і склепіння черепа, крововиливами під оболонки і стовбурну частину головного мозку, його набряку і крововиливами в шлуночки мозку. Вирок набрав законної сили 03 жовтня 2020 року. Відповідно до п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N868 ( 868-2012-п ) від 19.09.2012 у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Стаття 1206 ч. 1 ЦК України\~передбачає, що особа, яка вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до довідки, наданої комунальним некомерційним підприємством Фастівської міської міської ради «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» за вих. № 01-06/7 від 06.01.2022, суд встановив, що [PERSON] , [INFO] перебував у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КНП ФМР «Фастівська ЦРЛ» з 10.11.2019 по 11.11.2019 (1 ліжко-днів). Вартість лікування складає 2464,95 грн. (а.с.13). Вартість лікування - один л/д становила 2464 грн. 95 коп. Загальна сума затрачених лікарнею коштів на лікування потерпілого станом на 06.01.2022 не відшкодована. Відповідно до порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету у їх використанні, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545,Із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 868 ( 868-2012-п ) від 19.09.2012 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Відповідно до вищевказаного порядку, сума витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць ( в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Як вбачається з п.6\~постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлено ухвалу, лише в питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи, що порушення водієм [PERSON] п. 10.1 та п. 16.2 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із скоєною дорожньо - транспортною подією та наслідками, що настали, а саме смертю [PERSON] . Відповідно п.3\~постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Оскільки розрахунок витрат на стаціонарне лікування\~\~ [PERSON] у сумі 2464,95 грн. (а.с.13) проведено у відповідності до «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх виконання», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №868 ( 868-2012-п ) від 19.09.2012, такі витрати у сумі 2464,95 грн., понесені комунальне некомерційне підприємство «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, слід стягнути на користь комунальне некомерційне підприємство «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування». На цей час комунальне некомерційне підприємство «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» перебуває у власності Фастівської міської ради. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням частини першої статті 280 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки витрати підтверджуються наявними доказами. Так, згідно ч. 4\~ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення. Оскільки шкоди завдано кримінальним правопорушенням, матеріальний стан особи, визнаної винним, не може слугувати для зменшення розміру відшкодування шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved