Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

\~\~ Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Теплицького районного суду надійшла дана позовна заява, в якій представник позивача в інтересах його довірителя просить зобов`язати відповідача [PERSON] , прож. по [ADDRESS] , провести демонтаж вигрібної ями (розібрати та засипати), яка розташована на його прибудинковій території; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що його довіритель [PERSON] є власником будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . По сусідству з позивачем, за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] , який являється власником суміжної земельної ділянки та будинку з господарським спорудами. Відповідач [PERSON] в порушення вимог до ДСП 145 «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», ч. 1 ст. 103 ЗК України, на своїй земельній ділянці облаштував вигрібну яму для каналізаційних стоків. Дана вигрібна яма розташована на відстані близько 8,0 метрів до вікон позивача, що створює йому та членам його сім`ї незручності й порушує його право на безпечне для життя і здоров`я довкілля. У зв`язку з цим між сторонами виник спір щодо дотримання правил добросусідства, врегулювати який позивач намагався шляхом звернення в органи виконавчої влади, однак відповідач звернення та рекомендації ігнорує. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2021 року справу передано для розгляду судді Бондарук О.П. Ухвалою судді від 10 січня 2022 року позовну заяву представника позивача [PERSON] адвоката Підліснюка Володимира Юрійовича прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.00 год. 07 лютого 2022 року, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07 лютого 2022 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом представника позивача [PERSON] адвоката Підліснюка Володимира Юрійовича до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом знесення самочинної споруди (вигрібної ями), закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 14.00 год. 24 лютого 2022 року. Позивач та його представник адвокат Підліснюк В.Ю. у судове засідання не з`явились, у поданій до суду письмовій заяві просили розгляд справи проводити за їх відсутності, вказали, що позов підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, із заявами, клопотаннями до суду не звертався. Як вбачається зі змісту позовної заяви, місцем проживання відповідача є [ADDRESS] . Згідно з повідомленням виконавчого комітету Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 05 січня 2022 року № 26 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Саме на цю адресу судом направлялись судові повістки про виклик відповідача у судові засідання, однак такі повертались за зворотньою адресою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Тому судом здійснено оголошення про виклик [PERSON] у судове засідання шляхом розміщення його на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, судом вжито усіх заходів, передбачених ст. 128 ЦПК України, а тому відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом були встановлені наступні фактичні обставини\~справи. Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № 1664 від 11.06.1993 року, виданого виконкомом Теплицької селищної ради н/д, [PERSON] належить на праві особистої власності будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS] (а.с. 10). 05.11.2020 року на підставі поданої позивачем заяви щодо вирішення спірних земельних питань, які виникли під час користування земельними ділянками по [ADDRESS] та [ADDRESS] , в присутності позивача та відповідача, комісією у складі керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Теплицької селищної ради Зайцецва В.М., начальника відділу розвитку інфраструктури Теплицької селищної ради Пролєєва В.М., працівника Теплицької селищної ради Литвенюк В.В. було обстежено земельні ділянки та складено акт огляду земельних ділянок по [ADDRESS] , згідно якого на земельній ділянці [PERSON] , облаштовано вигрібну яму, що розташована на відстані близько 8,0 м до вікон житлової забудови позивача, що порушує норми розміщення вигрібних ям відповідно до ДБН Б.2.2-12:2019, де передбачено відстань 12 метрів (а.с. 5). Актом огляду земельних ділянок по [ADDRESS] від 31.03.2021 року встановлено, що на земельній ділянці відповідача розташована вигрібна яма на відстані близько 8,0 м до вікон житлової забудови позивача, що порушує вимоги ДСП - 145 «Державних санітарних нормам та правил утримання територій населених місць», згідно яких, вигреби (вигрібні ями) повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель та споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менш 20 метрів (а.с. 6). Згідно листа-повідомлення селищного голови Руслана Трамбовецького №1943 від 15.11.2021 року, останній рекомендував [PERSON] в зв`язку з неусуненням [PERSON] порушень, звернутись до суду (а.с. 7). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Конституцією України\~передбачено захист права власності. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно вимог ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», громадяни зобов`язані піклуватися про своє здоров`я та здоров`я і гігієнічне виховання своїх дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; виконувати обов`язки, передбачені законодавством про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об`єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об`єктів зобов`язані дотримувати вимог санітарного законодавства. Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності земельні ділянки і території відповідно до вимог санітарних норм. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦК України, фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Частиною 2 статті 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Діяльність фізичної та юридичної особи, яка завдає шкоди довкіллю, може бути припинена за рішенням суду. Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Положення аналогічного змісту містить стаття 41 Конституції України, згідно з частиною сьомою якої, використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Земельного кодексу України, використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. У свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 96 ЗК України встановлено обов`язок власників земельних ділянок та землекористувачів додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля. Частиною 1 статті 103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. В силу ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем надано акти огляду земельних ділянок по [ADDRESS] від 05.11.2020 року та від 31.03.2021 року, згідно яких виконавчим комітетом Теплицької селищної ради та Теплицьким управлінням ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області [PERSON] було рекомендовано засипати існуючу вигрібну яму та облаштувати вигріб для каналізаційних стоків відповідно до нормативів розміщення очисних споруд діючого законодавства (ДСП 145). Дані акти\~є доказами\~того,\~що спірна\~вигрібна яма\~побудована відповідачем\~ без\~дотримання будівельних\~норм та\~правил,\~а також\~того,\~що використовується\~ним з\~порушенням санітарних\~норм,\~а тому\~є причиноюнегативного впливу на власність позивача. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання неодноразово не з`являвся, що свідчить про його небажання висловити свою думку щодо позовних вимог, визнати їх чи заперечити, надати суду відповідні докази. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Відтак суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що внаслідок спорудження та використання відповідачем вигрібної ями створено перешкоди у користуванні позивачем належним йому будинком, що свідчить про порушення його законних прав та інтересів, а тому позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, судові витрати, згідно вимог ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved