Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

22.12.21 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису № 6543 від 03.11.18 р. про звернення стягнення на нерухоме майно таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначила, що в листопаді 2021 р. їй стало відомо про виконавче провадження, яке відкрито старшим державним виконавцем Радивилівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського ноторіального округу №6543 від 03.11.18 р. Посилаючись на те, що заборгованість є спірною, оскільки, питання щодо стягнення суми заборгованості вже було вирішено в судовому порядку. Крім того, нотаріусом порушена процедура вчинення виконавчого напису, просила визнати виконавчий напис № 6543 від 03.11.18 р. таким, що не підлягає виконанню. У відзиві на позовну заяву, відповідач заперечив позовні вимоги, просив в позові відмовити. Не вбачає підстав висновку, що нотаріусом порушено Порядок вчинення нотаріальних дій, оскільки подані нотаріусу документи підтверджують безспірність заборгованості. Ухвалою від 05.01.22 року відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалами від 01.02.22 р., 02.03.22 р., 29.03.22 р. розгляд справи відкладено. В судовому засіданні від 27.04.22 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив скасувати виконавчий напис № 6543 від 03.11.18 р. В судовому засіданні від 27.04.22 р. оголошено перерву до 17.05.22 р. Сторони в судове засідання від 17.05.22 не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Разом з тим, від представників позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників. Представник відділу ДВС в судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі. Судом встановлено, що 28.05.03 р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір N ROWWG01051640c, відповідно до якого останній було відкрито кредитний рахунок і встановлено кредитний ліміт у розмірі 5 (п`ять) тисяч доларів США на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,08 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27 травня 2013 року. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між сторонами укладено договір про заставу нерухомого майна № ROWWG01051640с від 28.05.2013 р.,відповідно до якого, передано в заставу житловий будинок площею 60,8 кв.м. з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Заочним рішенням Радивилівського районного суду від 20.02.2009 року у справі № 2-25/09 звернено стягнення на іпотечне майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 26.09.13 р. у справі №568/331/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ROWWG01051640c від 28.05.2003 року в сумі 62170 грн. 80 коп. в т.ч.: 29537,77 грн. - заборгованість по основному боргу; 32633,03 грн. . - заборгованість по відсотках за користування кредитом (що згідно офіційного курсу Національного Банку України становить 7783,83 доларів США). Крім того, рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 27.10.14 р. у справі №568/331/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по сплаті пені у розмірі 7253,57 дол. США (за курсом НБУ 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.02.2013 року) - 57956 гривень. 03.11.18 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис №6543 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором \~N ROWWG01051640С від 28.05.03 р. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонується задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом погашення заборгованості в розмірі 26383,20 доларів США, що за курсом 27,85 гр. станом на 27.08.18 р. складає 7347732,12 грн., з урахуванням: 3696,83 доларів США - тіло кредиту, 10712,11 доларів США - заборгованість за відсотками, 1500 доларів США - заборгованість з комісії, 10474,26 доларів США - пені. Визначено витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 3500 грн. 05.10.21 р. відповідач звернувся до відділу ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 6543 від 03.11.18 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки. Постановою від 06.10.21 р. державним виконавцем Радивилівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження № 67042214. 17.11.21 р. АТ КБ "Приватбанк" звернувся до державного виконавця з заявою про закінчення виконавчого провадження № 67042214, у зв`язку із сплатою боргу. Як вбачається із матеріалів справи, 18.11.21 р. державним виконавцем Радивилівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) винесена постанова про закінчення виконавчого провадження (№67042214), оскільки заборгованість боржником погашено напряму стягувачу, а тому, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 6543 від 03.11.18 р. закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасовані заходи з примусового виконання рішення. Аналізуючи обставини справи, суд враховує наступні положення чинного законодавства. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від \~боржника майна, \~нотаріуси \~вчиняють \~виконавчі \~написи \~на \~документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус \~вчиняє \~виконавчі \~написи, \~якщо \~подані \~документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що \~з \~дня виникнення \~права \~вимоги \~минуло \~не \~більше \~трьох \~років, \~а \~у відносинах між підприємствами, установами та \~організаціями \~- \~не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється позивачем, зокрема, з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (частина перша статті 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Позовна давність обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Судом встановлено, що умовами кредитного договору N ROWWG01051640c від 28.05.03 р. передбачено, що позивач зобов`язаний виконати договірні зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом в строком до 27 травня 2013 року. Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 26.09.13 р. у справі №568/331/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ROWWG01051640c станом на 25.02.13 р. в сумі 62170 грн. 80 коп. в т.ч.: 29537,77 грн. - заборгованість по основному боргу; 32633,03 грн. . - заборгованість по відсотках за користування кредитом (що згідно згідно офіційного курсу Національного Банку України становить 7783,83 доларів США). Крім того, рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 27.10.14 р. у справі №568/331/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по сплаті пені у розмірі 7253,57 дол. США (за курсом НБУ 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.02.2013 року) - 57956 гривень. Відповідно до виконавчого напису № 6543 від 03.11.2018 р., за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонується задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом погашення заборгованості в розмірі 26383,20 доларів США, а саме: 3696,83 доларів США - тіло кредиту, 10712,11 доларів США - заборгованість за відсотками, 1500 доларів США - заборгованість з комісії, 10474,26 доларів США - пені. З огляду на викладене, суд вважає, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було враховано сплив трьох річного строку з дня виникнення права вимоги за кредитним договором. За таких обставин, суд вважає, що вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за період з 28.05.2003 р. по 27.08.18 р., суперечить вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки, з дня виникнення права вимоги Банку, минуло більше трьох років. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як вбачається з умов кредитного договору, термін повернення кредиту- 27.05.13 р. Разом з тим, суд враховує, що у постанові від 04.02.20 р. у справі № 912/1120/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Оскільки у кредитному договорі погоджено строк кредитування - до 27.05.13 року, тому до цієї дати у банку наявне право на нарахування процентів за користування кредитними коштами. Проте, з виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. № 6543 від 03.11.2018 р. та виписки з рахунку боржників за договором №ROWWG01051640c від 28.05.03 р. вбачається, що стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема відсотків, проводилося за період з 28.05.2003 р. по 27.08.18 р. А тому, нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами після 27.05.13 року, тобто після спливу погодженого сторонами строку кредитування та після спливу строку дії договору, є неправомірним. За таких обставин, суд дійшов висновку, що розмір заборгованості, вказаний в виконавчому написі, є спірним. Відповідно до ст. 80 ЦПК України суд, враховуючи викладені обставини, вважає їх достатніми для висновку про порушення прав позивача внаслідок вчинення нотаріального напису після закінчення трьохрічного терміну з \~дня виникнення \~права \~вимоги та наявність спірної заборгованості, не надавати детальну відповідь на кожний аргумент, наведений позивачем у позовній заяві. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved