Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

ПрАТ "СГ "ТАС" звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 16052 грн. посилаючись на те, що 04.08.2020 року відповідач [PERSON] о 18:35 годині на а/д М06 Київ- Чоп, 648км+990м., керуючи автомобілем марки IVECO, рєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом RABА, реєстраційний номер [NUMBER] , перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно-справний стан і комплектність транспортного засобу, внаслідок чого сталось відірвання заднього колеса з напівтягача. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3 а Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП державі, в особі Служби автомобільних доріг у Львівській області, заподіяно матеріальну шкоду (збитки), а саме пошкодження 120 м2 асфальтобетонного покриття. Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 18.09.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП саме за порушення п. п. 1.5, 2.3 а Правил дорожнього руху України та встановлено, що перед виїздом [PERSON] не перевірив та не забезпечив технічно-справний стан комплектності транспортного засобу, внаслідок чого сталось відірвання заднього колеса з напівтягача. В обгрунтування доводів вказує, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) за полісом АР/7277751 від 17.02.2020 року. Страхувальником за полісом є ТзОВ "ТРАНС-П", ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 130000 грн., франшиза за договором складає 2500 грн. 09.04.2021 року АТ "СГ "ТАС" (приватне) отримало від Служби автомобільних доріг у Львівській області заяву про виплату страхового відшкодування. згідно кошторисної документації, вартість робіт на відновлення дорожнього покриття становить - 18552 грн. Вимоги позивач мотивує тим, що оскільки франшиза становить 2500 грн., то належний розмір страхового відшкодування складає 16052 грн., який було перераховано потерпілій стороні платіжним дорученням №207055 від 26.08.2021 року. Зазначає, що на день дорожньо-транспортної пригоди 04.08.2020 року обов`язок перевірки належного технічного транспортного засобу покладався на відповідача, а тому на підставі ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом. Просить стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 16 052 грн. та судові витрати 2270 грн. сплаченого судового збору. Суд своєю ухвалою від 19.11.2021 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судовий розгляд справи. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Справа до розгляду призначена на 11:00 годину 23.05.2022 року. Представник позивачаПилипчак І.М., який діє в інтересах ПрАТ "СГ "ТАС" (довіреність № ГО-21/126 від 9.12.2021 року) позовні вимоги про стягнення коштів в порядку регресу підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (вх.№ 8136). Відповідач відзив на позовну заяву не подав, заперечень на позовну заяву, що спростовують заявлені вимоги до суду не надано. Відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі. Поштове відправлення повернуто до суду з поштовою відміткою з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадження (а.с. 32). Представник відповідача-адвокат Мокрянин М.М., який діє в інтересах [PERSON] (ордер на надання правничої (правової) допомоги від 21.01.2022 року) подав до суду заяву (вх.№203 від 14.02.2022 року) про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача. Позовні вимоги не визнають, в задоволенні позову просять відмовити. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Законом України «Про страхування». Відповідно до ст. 979, 988 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором; ст. 900 ЦК України - страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку» - страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України - постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Сколівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року (справа № 453/985/20) [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Підставою притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності стала ДТП, яка сталася 04.08.2020 року о 18:35 годині на а/д М06 Київ- Чоп, 648км+990м.Судом встановлено, що [PERSON] керуючи автомобілем марки IVECO, рєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом RABА, реєстраційний номер [NUMBER] , перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно-справний стан і комплектність транспортного засобу, внаслідок чого сталось відірвання заднього колеса з напівтягача. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3 а Правил дорожнього руху України, дії [PERSON] кваліфіковано за ст.124 КУпАП. Таким чином, вказані обставини, встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення свідчать, що дорожньо-транспортна пригода є безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання автомобіля IVECO, рєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом RABА, реєстраційний номер [NUMBER] існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування; ч. 1 ст. 990 ЦК України - страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ "Страхова група "ТАС" за полісом АР/7277751 від 17.02.2020 року. Страхувальником за полісом є ТзОВ "ТРАНС-П". Згідно вказаного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - застрахована цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки IVECO 4912, рєстраційний номер [NUMBER] ,строк дії якого з 18.02.2020 року по 17.02.2021 року. Страховий поліс це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (п. 1.8. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Судом встановлено, що предметом спору є розмір шкоди, заподіяної внаслідок дорожно-транспортної пригоди в порядку регресу. Відповідно до підпункту «г» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини завдавача шкоди. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Позивач в судовому засіданні надав докази на підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода була визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу, під керуванням відповідача [PERSON] існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Судом досліджено: довідка №3020219383472668 про дорожньо-транспорту пригоду від 04.08.2020 року, видана управлінням патрульної поліції у Львівській області; вимога Служби автомобільних доріг у Львівській області від 05.04.2021 року за №1453/01-06 до АТ "СГ "ТАС" про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті ДТП 04.08.2020 року; акт огляду місця події/пошкодженого майна від 02.08.2021 року з доданими фотосвітлинами пошкодженого дорожнього покриття на автомобільній дорозі загального користування державного значення; дефектний акт відновлення пошкодженого дорожнього покриття 120 м2 внаслідок ДТП від 04.08.2020 року (ліквідація вибоїв машиною для ямкового ремонту Patcher Strassmayer STP 1008/6000 на базі автомобіля, при глибині вибоїни 20 мм; кошторисна документація (вартість робіт на відновлення дорожнього покриття становить 18552 грн.); страховий акт №23336/29/921 від 20.08.2021 року, яким підтверджена сума страхового відшкодування, яка складає 16052 грн.; платіжне доручення №207055 від 26.08.2021 року, згідно якого позивачем здійснено оплату страхового відшкодування потерпілій стороні Службі автомобільних доріг у Львівській областів розмірі 16052 грн. З досудової претензії за вих. № 26/08/01 від 26.08.2021 року встановлено, що ПрАТ "СГ "ТАС" зверталося до відповідача [PERSON] з пропозицією у добровільному порядку сплатити ПрАТ "СГ "ТАС" витрати у розмірі 16052 грн., однак відповідач (отримав досудову претензію 03.09.2021 року) на заявлені пропозиції не відреагував, відшкодування не провів. Таким чином, суд вважає, що ПАТ «Страхова група «ТАС» доведено та обгрунтовано право регресної вимоги про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, до [PERSON] , як водія транспортного засобу, який спричинив ДТП 04.08.2020 року. Відповідач будучи обізнаним про розгляд справи у суд, в судове засідання не з`явився, відзив (заперечення) щодо позову не подав, своїм правом подати докази розпорядився на свій розсуд, не скористався своїм правом на захист у суді і використав той обсяг прав, передбачений ЦПК України, який вважав за потрібне (суд враховує правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» - сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» - заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання). Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України - кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Позивачем виплачено страхове відшкодування на суму 16052 грн. (із врахуванням франшизи 2500 грн. згідно полісу АР/7277751 від 17.02.2020 року), відповідачем протилежного не доводилося та не заперечувалося. Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, враховуючи, що відповідач доказів протилежного у відповідності до ст. 81 ЦПК України до суду не надав, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача, а тому суд доходить висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ПрАТ "Страхова група "ТАС" які складаються з судового збору в розмірі 2270 грн. за ставками, встановленими ст. 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року, які діяли з 01.01.2021 року (на день подання позову). Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved