Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним і просила визнати недійсною додаткову угоду №1 від 23.11.2016 року про передачу в оренду земельної ділянки площею 1,4603 га, кадастровий номер 7122581500:06:001:0608. Позов мотивований тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 1,4603 га, кадастровий номер 7122581500:06:001:0608, яку вона успадкувала за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] . За життя між її чоловіком та фізичною особою\~ підприємцем\~ [PERSON] укладений договір оренди від 15.02.2014 року вказаної земельної ділянки. Разом з тим, позивач зазначила, що додаткову угоду №1\~від 23.11.2016\~року про\~передачу в\~оренду земельної\~ділянки площею\~1,4603\~га,\~кадастровий номер\~7122581500:06:001:0608 вона не підписувала, оскільки на ній стоїть не її підпис, а тому оспорювана угода є недійсною. Ухвалою суду від 03.04.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання (а.с.19-20 т.1). Відповідачем подано відзив на позов, у яком остання просила вказати позивачу на невідповідність поданої позовної заяви та доданих до неї додатків вимогам ч.ч.4, 5 ст.95 ЦПК України; п.п.2,5,7,8 ч.3 ст.175 ЦПК України. Застосувати до\~ [PERSON] \~заходи процесуального\~примусу у\~зв`язку\~з поданням\~завідомо безпідставного\~позову у\~вигляді штрафу\~у розмірі\~5\~763\~(п`ять\~тисяч сімсот\~шістдесят три)\~грн.,\~що становить\~3\~(три)\~прожиткові мінімуми\~для працездатних\~осіб,\~який стягнути\~у дохід\~державного бюджету. Зобов`язати [PERSON] внести на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі 3 500 (три тисячі п 'ятсот) гри. для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із розглядом справи, а у разі їх несплати залишити позовну заяву без розгляду (а.с.26-28 т.1). Позивачем подано відповідь на відзив, в якому вона просила задовольнити позов повністю. Зазначила, що поданий позов не є безпідставним, позивач не зловживає процесуальними правами, а підстави для накладення штрафу в розмірі 5763 грн та зобов`язання внести на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі 3 500 грн для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат на професійну правничу допомогу відсутні. Відповідачем до справи не надані докази. Другий примірник додаткової угоди №1 від 23.11.2016 року їй не вручався, вона має лише копію, оригінал знаходиться у відповідача, що позбавляє її можливості підтвердити, що підпис на даній угоді виконаний іншою особою (а.с.31-32 т.1). Відповідачем подано\~заперечення на\~відповідь на\~відзив позивача,\~у якому\~вона \~просила вказати\~позивачу на\~невідповідність поданої\~позовної заяви\~та доданих\~до неї\~додатків вимогам\~ч.ч.\~4,\~5\~ст.\~95,\~п.п.\~2,\~5,\~7,\~8\~ч.\~3\~ст.\~175\~ППК України,\~а також\~встановити час\~на усунення\~вказаних недоліків,\~та у\~разі їх\~не усунення\~залишити позовну\~заяву без\~розгляду. Застосувати до\~ [PERSON] \~заходи процесуального\~примусу у\~зв`язку\~з поданням\~завідомо безпідставного\~позову у\~вигляді штрафу\~у розмірі\~5\~763\~(п`ять\~тисяч сімсот\~шістдесят три)\~гри.,\~що становить\~3\~(три)\~прожиткові мінімуми\~для працездатних\~осіб,\~який стягнути\~у дохід\~державного бюджету. Зобов`язати [PERSON] внести на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі 4900 грн. для забезпечення можливого відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, у зв язку із розглядом справи, а у разі їх не сплати залишити позовну заяву без розгляду. Відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на її користь судові витрати (а.с.36-38 т.1). Ухвалою суду від 11.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.77-81 т.1). Ухвалою суду від 11.07.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про вжиття заходів забезпечення судових витрат (а.с.82-84 т.1). Ухвалами суду від 10.03.2020 року, 15.07.2020 року, 01.03.2021 року витребувані докази (а.с.111-112, 137-138 т.1). Ухвалою суду від 22.04.2021 року визнано обов`язковою участь представника позивача в судовому засіданні для надання пояснень (а.с.175-176 т.1). Ухвалою суду від 22.11.2021 року призначено судову почеркознавчу експертизу, на час проведення судової експертизи провадження у справі зупинено (а.с.210-214 т.1). Ухвалою суду від 25.04.2022 року провадження у справі поновлено (а.с.246 т.1). В судовому засіданні представник позивача адвокат Гречуха\~В.І. позовні вимоги підтримав та пояснив, що додаткова угода в 2016 році позивачем не підписувалася, що підтверджується показаннями свідків. Відповідач повинен довести, що позивач підписувала додаткову угоду. Про наявність додаткової угоди позивач довідалася 11.04.2018 року з відповіді Держгеокадастру. Чи отримувала позивач в 2016-2018 роках орендну плату не знає. Позивач знала, що земельну ділянку використовувала відповідач, але доказів звернення з цього приводу немає. Відповідач орендує одну земельну ділянку позивача площею 0.2215 га, це не є спірна земельна ділянка. Спірною є земельна ділянка площею 1,4603 га, що належала померлому чоловіку позивача. Позивач отримувала орендну плату за земельну ділянку площею 0,2215 га, а чи отримувала за іншу земельну ділянку не відомо. Також у судових дебатах звернув увагу на те, що у позивача та відповідача відсутній примірник додаткової угоди №1 від 23.11.2016 року, а тому відповідачем порушені умови щодо оформлення додаткової угоди, оскільки позивачу не був наданий примірник вказаної додаткової угоди. Крім цього, на а.с.4-6 т.1 міститься копія додаткової угоди №1 від 23.11.2016 року, при цьому підписи сторін на кожному аркуші відсутні, а підписи, з реквізитами сторін містяться на окремому аркуші, на звороті а.с.6 т.1. Після укладення додаткової угоди позивач не передавала відповідачу оспорювану земельну ділянку. З вказаних вище підстав просив задовольнити позов. В судовому\~засіданні представник відповідача адвокат Терещенко В.В. позов не визнала та зазначила, що додаткова угода підписана позивачем, підписи останньої є ідентичними. Позивач сама надала документи щодо спадкування. З 2016 року позивач, як правонаступник отримує орендну плату, що нею не спростовано. Копія угоди в справі має відмітку, що згідно оригіналу. Відповідач знала про наявність земельної ділянки у Чередник, остання отримувала орендну плату за спірну земельну ділянку. У відповідача в оренді перебуває дві земельні ділянки позивача площею 0,2215 га та 1,4603 га. Орендна плата за 2017 рік становить 600 грн, 300 грн (відомість №158), за 2018 рік 4865 грн (відомість №50). Нормативна орендна плата за земельну ділянку площею 1,4603 га згідно договору становить 2177,34 коп, але не менше 3%. Нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 31294,06 грн. Крім того, зазначила, що представник позивача у судових дебатах змінює підставу та предмет позову. Щодо примірнику додаткової угоди, то такий міститься у реєстраційній справі, яка була витребувана судом і є належно оформленою. Земельна ділянка була передана відповідачу ще при укладенні договору оренди землі в 2014 році. Свідки, які є синами позивача та були допитані у судовому засіданні надали покази зі слів матері. Крім цього, сторона позивача зловживає процесуальними правами, оскільки ними подано безпідставний та надуманий позов і ними навмисно не був наданий примірник додаткової угоди з метою затягування розгляду справи, у зв`язку з чим, посилаючись на висновок почеркознавчої експертизи, просила відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] , який є сином позивача показав, що [PERSON] це його покійний батько. Після його смерті земельну ділянку успадкувала його мати. Вона не оформляла і не підписувала додаткові угоди. Це йому відомо зі слів матері. Мати має ряд хронічних захворювань гіпертонічна хвороба, перенесла два інсульти в 1998 році, 2003-2004 роках. В листопаді 2016 року, через рік після шпунтування артерій серця, мати сама себе обходила, проживала одна в батьківській хаті. Мати розповідала, що документи на землю і паспорт в 2016 році вона давала [PERSON] , який є родичем відповідача, її рідний братом. Свідок [PERSON] , який є сином позивача показав, що мати не виявляла бажання продовжувати дію договору оренди землі. Звідки мається її підпис на додатковій угоді ніхто не знає. Документи на землю після смерті батька були надані [PERSON] в 2014 році. Ці обставини йому відомі зі слів матері. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] (а.с.7 т.1). За життя [PERSON] був власником земельної ділянки площею 1,4603 га, розташованої в адмінмежах Деренковецької сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (на даний час Набутівська сільська рада Черкаського району Черкаської області). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 12.11.2016 року державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON] , спадщина, на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки площею 1,4603 га, розташованої в адмінмежах Деренковецької сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, кадастровий номер земельної ділянки 7122581500:06:001:0608 (а.с.7 т.1). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45764336 від 12.11.2016 року свідоцтво про право на спадщину зареєстровано у спадковому реєстрі за №59798680, номер в реєстрі нотаріальних дій 2-482 (а.с.8 т.1). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.11.2016 року №72925268 підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,4603 га, розташованої в адмінмежах Деренковецької сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, кадастровий номер земельної ділянки 7122581500:06:001:0608, підставою виникнення є свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.9 т.1). 23.11.2016 року між [PERSON] (орендодавець) та приватним підприємцем [PERSON] (орендар) укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди землі від 15.02.2014 року, згідно якого в оренду передається земельна ділянка площею 1,4603 га кадастровий номер земельної ділянки 7122581500:06:001:0608 (п.2). Пунктом 8 додаткової угоди передбачено, що договір укладено на строк до 31.12.2030 року (арк.4-6 т.1). Згідно п.36, 37 дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, за виключенням випадку, коли орендодавець систематично (тобто, два і більше разів) порушує права орендаря. Пунктом 38 передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до третьої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно п.41 Додаткова угода набирає чинності з моменту її укладення (підписання) сторонами та реєстрації права оренди землі у встановленому законом порядку. Сторона позивача стверджувала, що не має примірнику додаткової угоди, відповідачем зазначено, що 16.07.2018 року у її будинковолодінні була вчинена крадіжка, в тому числі, викрадені документи, які пов`язані з господарською діяльністю, за вказаним фактом була порушена кримінальна справа та внесена до ЄРДР за №12018250190000393, тому судом витребувано у виконавчому комітеті Корсунь-Шевченківської міської ради оригінал додаткової угоди №1 від 23.11.2016 року до договору оренди землі від 15.02.2014 року та реєстраційну справу щодо земельної ділянки площею 1,4603 га, кадастровий номер 7122581500:06:001:0608. Твердження сторони позивача, що відповідачем не надано доказів щодо рішення, прийнятого за наслідком розгляду кримінального провадження №12018250190000393 немає значення для вирішення наявного спору між сторонами. Тому оригінал додаткової угоди міститься у реєстраційній справі №392282671225 відділу державної реєстрації виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради (арк.8-10), яка була витребувана ухвалою суду. Оскільки позивач стверджує, що вона не підписувала вказану додаткову угоду, на ній стоїть не її підпис, тому за клопотанням представника позивача ухвалою суду від 22.11.2021 призначено судову почеркознавчу експертизу, виконання якої доручено експертам Черкаського НДЕКЦ МВС України. Згідно висновку експерта від 18.04.2022 №СЕ-19/124-21/14612-ПЧ Черкаського НДЕКЦ МВС України підпис від імені [PERSON] у графі «підпис» розділу «орендодавець» додаткової угоди №1 від 23.11.2016 року виконаний самою [PERSON] без ознак його викривлення (а.с.237-240 т.1) Згідно ч.9 ст.93 ЗК України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі» (далі Закон). В ст.1 Закону України «Про оренду землі» закріплено поняття оренди землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі, що передбачено ч.1 ст.2. Згідно ст.ст.13, 14 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Стаття 15 Закону містить істотні умови договору оренди землі. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором, що закріплено в ч.2-4 ст.31 Закону (в редакції на час укладення додаткової угоди). Згідно ч.4 ст.32 Закону перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Частиною 1 ст.202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно п.2 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Згідно п.в ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, що зазначено у ч.1 ст.215 ЦК України. У суді представник позивача стверджував, що після укладення додаткової угоди позивач не передавала відповідачу в натурі спірну земельну ділянку, проте згідно ст.17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом, відомості щодо державної реєстрації права оренди містяться у реєстраційній справі №392282671225 відділу державної реєстрації виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради. Крім цього, позивач отримувала орендну плату за земельну ділянку в 2017-2018 роках, що нею не спростовано (а.с.74-75 т.1). В порядку ч.2 ст.90 ЦПК України суд критично, як спробу вирішити спір на користь рідної людини, оцінює показання допитаних у суді свідків, оскільки вказані показання були надані зі слів їхньої матері, яка є позивачем у справі. При цьому суд керується приписами ч.1 ст.218 ЦК України, згідно якої заперечення однією із сторін факту вчинення письмового правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги те, що стороною відповідача у суді достовірно доведено те, що оспорювана угода була підписана власноручно позивачкою, з дотриманням приписів ст.203 ЦК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed