Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов`язків. Вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] був прийнятий на роботу на підставі наказу №473-к/тр від 29 жовтня 2020 року на посаду водія автотранспортних засобів автоколони №5 з виконанням обов`язків експедитора транспортного з повною матеріальною відповідальністю. 29 жовтня 2020 року з ним укладено договір про трудові відносини та повну індивідуальну матеріальну відповідальність водія експедитора, відповідно до умов якого він виконує роботу водія-експедитора та несе матеріальну відповідальність за збереження довірених йому матеріальних цінностей. Цього ж дня, працівник був ознайомлений з посадовою інструкцією водія автотранспортних засобів та посадовою інструкцією експедитора, затвердженими наказом генерального директора ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" №8-к від 04 лютого 2011 року. Наказом №300-к/тр від 06 липня 2021 року відповідач був звільнений з посади водія автотранспортних засобів за суміщенням експедитора транспортного колони №5 у зв`язку із втратою довіри, згідно зі ст.41 КЗпП України. Підставою для звільнення стало те, що проведеною 20 травня 2021 року інвентаризацією підзвітних відповідачеві товарно-матеріальних цінностей виявлено: нестачу дизельного палива на автомобілі Scania P230, державний номер [NUMBER] , в період з 30 березня 2021 року по 20 травня 2021 року в кількості 1376,20 л на загальну суму 32079 грн. 22 коп. з ПДВ; завдання збитків товариству від пошкодження авто Scania P280, державний номер [NUMBER] та неповідомлення про настання страхового випадку, згідно рахунку на передоплату №2103998 від 29 квітня 2021 року становить 60067 грн. 32 коп. з ПДВ. Відповідача інформували засобами мобільного зв`язку/месенджерами, а також листом за №708 від 25 червня 2021 року про проведення інвентаризації, однак на проведення інвентаризації він не з`явився. Листом за №723 від 01 липня 2021 року його було повідомлено про нестачу по ТМЦ та завдання збитків, однак відповідач жодним чином не відреагував на вказані листи, пояснень не надав. За вказаного позивач просить стягнути з відповідача на його користь 92146 грн. 54 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Представником відповідача на позовну заяву надано відзив, в якому вказано, що відповідач не визнає позов повністю, оскільки відсутні підстави для повної матеріальної відповідальності відповідача відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність водія - експедитора від 29 жовтня 2020 року. Позивачем не доведено наявність прямої дійсної шкоди та заподіяння шкоди винними протиправними діями (бездіяльністю) відповідача. Відтак, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на його користь судові витрати (а.с.100 - 107). На відзив на позовну заяву позивачем подано відповідь, в якому наведено аргументи на спростування доводів відповідача викладених у відзиві (а.с. 135-141). Представник позивача, будучи присутнім в судовому засіданні 11 січня 2022 року, заявлені позовні вимоги підтримав у повнму обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. В подальшому подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Представник відповідача подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та участі відповідача, який проходить військову службу у Збройних Силах України, вказала, що позовні вимоги відповідач не визнає повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Приймаючи участь у судовому засіданні, що відбулось за часом раніше, відповідач та його представник позов не визнали, вказуючи на його безпідставність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що наказом директора ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" від 29 жовтня 2020 року №473-к/тр, [PERSON] прийнято на роботу з 30 жовтня 2020 року водієм автотранспортних засобів в колону №5 з виконанням обов`язків експедитора трнспортного з повною матеріальною відповідальністю (а.с. 52). 30 жовтня 2020 року між ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" та [PERSON] укладено трудовий договір з водієм, відповідно до умов якого, водій автотранспортних засобів (далі водій) зобов`язується особистими діями і силами, за допомогою даного товариством транспортного засобу виконувати перевезення вантажів, а товариство зобов`язується створювати необхідні умови для роботи водія, виплачувати йому грошову винагороду і надавати соціально-побутові блага. У розділі 2 договору «Обов`язки водія» вказано, що: водій здійснює перевезення вантажів згідно внутрішніх правил товариства; забезпечує схоронність вантажу та транспортних засобів під час виконання транспортних замовлень; відповідає за своєчасне виконання покладених на нього обов`язків (а.с. 55). Також, 30 жовтня 2020 року між ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" та [PERSON] укладено договір №90/30102020 про трудові відносини та повну індивідуальну матеріальну відповідальність водія - експедитора. Згідно з умовами вказаного договору (пункт 1), працівник, який займає на підприємстві посаду водія та за суміщенням експедитора по перевезенню вантажів і виконує роботу, безпосередньо пов`язану зі збереженням, відпуском, перевезенням або застосуванням в процесі діяльності підприємства переданих йому матеріальних цінностей, та/або виконує роботу безпосередньо зв`язану з керуванням, збереженням транспортного засобу бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому підприємством матеріальних цінностей та довіреного транспортного засобу, і в зв`язку з цим зобов`язується: п.1.1 - дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або для інших цілей матеральних цінностей підприємства і вживати заходів для запобігання збитків; 1.2.- утримувати передані йому матеріальні цінності та транспортний засіб в охайному та справному стані; п.п.- 1.3 своєчасно повідомляти підприємство про необхідність ремонту транспортного засобу та довірених йому матеріальних цінностей; п.п.1.4 своєчасно повідомляти підприємство про всі обставини, які загрожують забезпеченню зберігання довірених йому матеріальних цінностей та транспортному засобу; п.п.1.6. - брати участь у інвентаризації довірених матеріальних цінностей; п.п.1.7.- використовувати транспортний засіб в порядку, установленому підприємством; п.п.1.8 - в разі дородньо-транспортної пригоди, негайно повідомляти адміністрацію підприємства про останню та викликати представників ДАІ, інакше працівник несе матеріальну відповідальність за всю заподіяну дорожньо-транспортною пригодою шкоду; п.п.1.9 - несе відповідальність за всі збитки завдані підприємству розглядом та/або вирішенням спорів підприємства по претензіям третіх осіб, якщо вони спричинені з вини працівника; п.п.1.10. - у випадку пошкодження транспортного засобу або його знищення з вини працівника, то працівник зобов`язаний відшкодовувати підприємству усі збитки, що були завдані працівником у зв`язку із пошкодженням або втратою транспортного засобу. Згідно з п.3, у випадку незабезпечення з вини працівника збереження довірених йому матеріальних цінностей та транспортного засобу визначення розміру збитку, заподіяного підприємству, і його відшкодування проводяться згідно з чинним законодавством. У п.4 договору вказано, що працівник не несе матеріальної відповідальності, якщо збитки заподіяні не з його вини. Даний договір вступає в силу з часу його підписання сторонами та діє протягом періоду роботи працівника на матеріально-відповідальній посаді або з довіреними йому матеріальними цінностями підприємства (а.с. 54). У посадовій інструкції водія автотранспортних засобів (код КП 8322) затвердженій генеральним директором ТОВ «ТРАНС-ЛОГІСТИК» №8-к від 04 лютого 2011 року, з якою ознайомлено 30 жовтня 2020 року під підпис [PERSON] , вказано, що водій автотранспортних засобів зобов`язаний: А) Перед виїздом: 1.Прийняти тягач, напівпричіп в технічно справному стані, хорошому зовнішньому вигляді і розписатися про прийняття в подорожньому листі. Технічна справність і комплектність транспортного засобу повинна бути підтверджена підписом чергового механіка в подорожньому листі. 4.Водій несе відповідальність за збереження вантажу незалежно від наявності пломб. Б) При роботі в дорозі: водій, який приймає автомобіль від свого попередника, перевіряє комплектацію, зовнішній та технічний стан транспортного засобу та підписує акт приймання транспортного засобу, після цього водій несе матеріальну відповідальність за рухомий склад (пункт 23). В) після повернення відрядження в парк підприємства: при поверненні з відрядження водій подає транспортний засіб на КТП для огляду черговим механіком. При необхідності оформляє заявку на технічне обслуговування у ремонт рухомого складу. При виявлені під час обстеження механіком КТП фактів некомплектності автомобіля, механічних пошкоджень, водій повинен дати письмове пояснення по цих фактах. Після повернення в парк з відрядження водій повинен скласти звіт про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт (авансовий звіт). Г) в період роботи: про всі випадки, передбачені (а також і не передбачені) даною інструкцією, які призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, їх використання, водій зобов`язаний протягом 12 годин від їх настаня повідомити адміністрацію підприємства (а.с. 56-61). Також у жовтні 2020 року [PERSON] підписано посадову інструкцію експедитора, затверджену наказом генерального директора ТОВ «Транс-Логістик» №8-к від 04 лютого 2011 року, у якій зазначено (п.1, п.10 р.2), що експердитор транспортний здійснює супроводження товарів (вантажів) під час перевезень, забезпечує їх збереження, видачу у встановленому порядку, несе повну матеріальну відповідальність за вантаж до повної передачі його замовнику. Згідно з п.1.-3 розліду ІV водій експедитор несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, передбачених даною посадовою інструкцією, а також іншими нормами діючого законодавства України; збереження в цілісності товарно - матеріальних цінностей отриманих на складі згідно накладної; за вчинення матеріальної шкоди в межах, визначених діючим законодавством України (а.с. 62-65). Згідно з Конторольною карткою працівника при прийомі на роботу заповненій 29 жовтня 2020 року [PERSON] , останній пройшов інструктажі, зокрема: інструктаж по зберіганню цінностей та правил безпеки в цілому; інструктаж з безпеки руху; інструктаж при настанні страхового випадку (а.с.164-165). Директором ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" 04 червня 2021 року видано наказ за №10-ОД про створення тимчасової комісії з проведення інвентаризації товарно - матеріальних цінностей переданих [PERSON] та проведення інвентаризації протягом 5-ти днів з 30 березня 2021 року по 20 травня 2021 року, товарно-матеріальних цінностей, переданих водієві автотранспортних засобів, за суміщенням експедитору транспортному, [PERSON] (а.с. 6). Відповдіно до протоколу №1 засідання тимчасової інвентаризаційної комісії ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" від 08 червня 2021 року, за результатом проведення інвентаризації товарно- матеріальних цінностей переданих [PERSON] за період з 30 березня 2021 року по 20 травня 2021 року, проведеної протягом 04 червня 2021 року по 08 червня 2021 року виявлено: 1. Нестачу дизельного палива на автомобілі Scania P230, державний номер [NUMBER] , в період з 30 березня 2021 року по 20 травня 2021 року в кількості 1376 20 л на загальну суму 32079 грн. 22 коп. з ПДВ. 2.Завдання збитків товариству від пошкодження авто Scania P280, державний номер [NUMBER] та неповідомлення про настання страхового випадку згідно рахунку на передоплату №2103998 від 29 квітня 2021 року становить 60067 грн. 32 коп. з ПДВ. У протоколі також вказано, що [PERSON] не з`явився, про причини неявки не повідомив (а.с. 7-9). На адресу [PERSON] 25 червня 2021 року, направлено лист ТОВ «ТРАНС-ЛОГІСТИК» від 25 червня 2021 року вих.№708, в якому поміж іншого повідомлено, що за результатами проведеної інвентаризації матеріальних цінностей, що були надані йому під час роботи, виявлено нестачу та завдання матерівальних збитків ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК", запропоновано ознайомитися з її результатами в офісному приміщення товариства за адресою: Київська область, Броварський район, смт Велика Димерка, вул.Броварська, 164 , оскільки він не з`явився на момент її проведення, та надати пояснення за результатами проведеної інвентаризації (а.с. 68-69). Також, листа аналогічного змісту від 01 липня 2021 року за вих.723 ТОВ «ТРАНС-ЛОГІСТИК» на адресу [PERSON] було направлено 07 липня 2021 року. (а.с. 66,67). Вказаний лист [PERSON] отримано 06 липня 2021 ркоу, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, з підписом отримувача (а.с. 70). Відповідних реагувань відповідачем на вказані листи позивача, судом не встановлено. Згідно з наказом директора ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" від 06 липня 2021 року №300-к/тр, [PERSON] звільнено з посади водія автотранспортних засобів колони №5, з виконанням обов`язків експедитора транспортного, 06 липня 2021 року у зв`язку із втратою довір`я, згідно з п.2 ст.41 КЗпП України. Підстава: доповідна записка начальника колони №5 [PERSON] від 26 травня 2021 року; протокол №1 засідання тимчасової інвентарізвції комісії ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" від 08 червня 2021 року; наказ №10-ОД від 04 червня 2021 року "Про створення тимчасової комісії з інвентаризації матеріальних цінностей" (а.с. 53). На підтвердження виявленої нестачі дизельного палива на автомобіль Scania P230, державний номер [NUMBER] , водій [PERSON] за період 30 березня - 20 травня 2021 року позивачем до позовної заяви додано: звіт по заправкам ГСМ за період: 30 березня - 20 травня 2021 року, транзакції по паливним картам за період: 30 березня - 20 травня 2021 року, звіт про обслуговування на АЗС за цей же період; розрахунок палива за період 01 квітня - 25 квітня 2021 року, дані про відстані та заправки на шляху слідування, подорожній лист на автомобіль Scania P230, державний номер [NUMBER] , водій [PERSON] виїзд 01 квітня 2021 року - в`їзд 25 квітня 2021 року, розрахунок палива за первод з 25 квітня -11 травня 2021 року, дані про відстані та заправки на шляху слідування, розрахунок палива за період 11-20 травня 2021 року; дані про відстані та заправки на шляху слідування з 11-20 травня 2020 року, подорожній лист на автомобіль Scania P230, державний номер [NUMBER] , водій [PERSON] виїзд 11 травня 2021 року - в`їзд 20 травня 2021 року (а.с. 10-24), акт прийому - передачі автомобіля від 30 березня 2021 року марка Scania P230, державний номер [NUMBER] (а.с.36-37); акт прийому-передачі документів (а.с. 38); акт прийому - передачі автомобіля від 20 травня 2021 року Scania P230, державний номер [NUMBER] (а.с.39); акт прийому-передачі документів (а.с. 40-41); протокол перевірки стану транспортного засобу №004550-01531-20 від 28 серпня 2020 року автомобіля Scania P230, державний номер [NUMBER] (а.с.44); видаткові накладні №23479 від 31 березня 2021 року, №31868 від 10 квітня 2021 року, №33090 від 20 квітня 2021 року, №40726 від 30 квітня 2021 року; №43567 від 10 травня 2021 року; №45024 від 20 травня 2021 року щодо постачання ТОВ «Вест Кард» дизельного палива та бензину ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" (а.с.146-151); акти прийому-передачі ТМЦ №19/507/КВ-0008815 від 30 квітня 2021 року, ТМЦ №19/507/КВ-0011329 від 31 травня 2021 року про купівлю ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" дизального палива відповідно до договору по ПК №19/507 від 25 квітня 2019 року (а.с. 152-153); бухгалтерську довідку ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" від 17 січня 2022 року, відповідно до якої, згідно з даними подорожніх листів (Scania P230, державний номер [NUMBER] ) №0421 від 25 квітня 2021 року №0544 від 11 травня 2021 року та №0615 від 20 травня 2021 року, виявлено фактично витрачання пального, що перевищує встановлену норму для транспортного засобу (а.с. 199). На підтвердження завдання збитків товариству від пошкодження авто Scania P280, державний номер [NUMBER] та неповідомлення про настання страхового випадку який мав місце 16 листопада 2020 року, позивачем до позовної заяви додано: рахунок на предоплату №2103998 від 29 квітня 2021 року, транспортний засіб Scania P280, державний номер [NUMBER] , всього до оплати 60067 грн. 32 коп. (а.с. 25-35); акт перевірки технічного стану трансопртного засобу Scania P280, державний номер [NUMBER] від 22 листопада 2020 року (а.с.42); пояснення [PERSON] від 22 листопада 2020 року щодо пошодження автомобіля Scania P280, державний номер [NUMBER] , в яких вказано, що він виконуючи рейс «Сільпо», керуючи автомобілем Scania P280, державний номер [NUMBER] , 16 листопада 2020 року в місті Києві був причетний до дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася внаслідок того, що фірма не предоставила гідні заїзди до точок вигризу. Внаслідок чого при заїзді вийшло пошкодження будки об дерево (а.с. 43); акт прийому-передачі автомобіля Scania P280, державний номер [NUMBER] від 14 листопада 2020 року (а.с. 142); акт прийому-передачі документів (а.с.143); акт прийому-передачі автомобіля Scania P280, державний номер [NUMBER] від 22 листопада 2020 року та акт прийому-передачі документів (а.с. 144,145); договір №06-07.00.20.00258 добровільного комплексного страхування наземного транспорту від 16 вересня 2020 року, транспортний засіб Scania P280, державний номер [NUMBER] від 14 листопада 2020 року, відповідно до якого автомобіль був застрахований страхувальником ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК", строк дії договору до 16 вересня 2021 року. У розділі 7 п.7.1 договору вказано, що страхувальник негайно, протягом 24 годин, не залишаючи місця події, повинен сповістити страховика про подію, що має ознаки страхового випадку, за телефоном цілодобової підтримки 0800501010 по Україні та дочекатися приїзду представника страховика на місці події або дозволу страховика залишити місце події, який буде надано шляхом відправлення СМС повідомлення на номер телефону, заявника події. Пунктом 7.2 договору передбачено, що якщо страхувальник (експлуатант) не виконає умови п.7.1 договору, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування (а.с.154-161); інструкцію затверджену директором ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" 01 вересня 2015 року, в якій вказано, що водій у випадку настання ДТП повинен негайно повідомити про це начальнику автоколони, у відділ безпеки руху та спеціалісту по страхуванню. При цьому, відомостей про те, що зі вказаною інструкцією ознайомлено відповідача матеріали спраив не містять (а.с.162); подорожній лист відповідно до якого [PERSON] 15 листопада 2020 року на транспортному засобі Scania P280, державний номер [NUMBER] , виїхав з гаражу та повернувся 22 листопада 2020 року (а.с. 166); звіт №8437 про визначення вартості матеріального збитку КТЗ Scania P280, державний номер [NUMBER] , складений 16 січня 2022 року СПД [PERSON] в якому зазначено, що вартість матеріального збитку заподіяного ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" який є власником вказаного транспортного засобу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , станом на 29 квітня 2021 року складає 120260 грн. 42 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зазначення коефіцієнта фізичного зносу - 60130 грн. 21 коп. Визначення об`єму відновлювальних робіт, необхідних для цього запчастин та матеріалів проводилося на підставі огляду КТЗ від 22 листопада 2020 року (а.с. 167-190); пояснювальну записку [PERSON] від 12 січня 2022 року на ім`я директора ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" в якій вказано, що 17 листопада 2020 року від [PERSON] він дізнався, що [PERSON] виконуючи рейс до магазину мережі «Сільпо» здійснив пошкодження об дерево автомобіля Сканія, державний номер [NUMBER] , про зазначене останній дізнався від [PERSON] , який виконував аналогічні рейси між мережею магазину «Сільпо». 17 листопада 2020 року [PERSON] зателефонував [PERSON] і почав вияснювати про пошкодження і чому він нікому не повідомив, на що він сказав, що там царапина і на його думку це незначне пошкодження. Потім [PERSON] перетелефонував [PERSON], який сказав, що там крім бокової царапини пошкоджена ще верхня частина будки. Дане пошкодження він побачив 16 листопада 2020 року на стоянці біля того ж магазину. У подальшому [PERSON] повідомив про все керівнику та [PERSON] , який координує роботу зі страховою, він повідомив, що оскільки з місця події не було заявлено в страхову компанію, а також не викликано поліцію, за умовами договору страхування КАСКО даний випадок не буде визнаний страховим, відповідно страхове відшкодування їх компанія отримати не зможе (а.с. 191). Також позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, а саме того, що останній не повідомив про ДТП, надано акт прийому передачі, відповідно до якого [PERSON] , ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" було передано сім карту Vadafob [NUMBER], та деталізацію дзвінка абоненка [NUMBER] з 01 листопада по 30 листопада 2020 року (а.с.192-193, 194). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] транспортний засіб марки Scania P230, державний номер [NUMBER] , з 14 лютого 2015 року зареєстрований за ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" (а.с. 45). Відповідно до акту приймання-передачі предмету лізингу автомобіль Scania P280, державний номер [NUMBER] перебуває у розпорядженні ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" на підставі договору фінансового лізингу №89-02266 від 16 березня 2020 року (а.с. 198). Згідно з балансовою довідкою про облік основних засобі, перебуває на балансі ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК". Згідно з договором оренди №01/06/20-ТЛ від 01 червня 20202 року стоком дії до 31 грудня 2022 року, у ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК", перебувають в оренді приміщення для здійснення господарської діяльності за адресою: [ADDRESS] (а.с.46-51). Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Предметом регулювання законодавства про працю є забезпечення гарантій при покладенні на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації (глава ІХ КЗпП України). Відповідно до частини першої-четвертої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді (стаття 131 КЗпП України). Відповідно до ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Отже, за змістом трудового законодавства працівник відповідає лише за пряму дійсну шкоду і, як правило, в межах середнього місячного заробітку. До повної матеріальної відповідальності працівника можна притягнути лише у випадках, визначених ст.134 КЗпП України, серед яких зокрема: п.1 - між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; п.3 - шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Відповідно до положень, викладених у статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Принцип диспозитивності цивільного судочинства закріплює за позивачем виключне право визначати предмет і підставу позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Як вбачається зі змісту позову та поданої відповіді на відзив, підставою позову є укладення з відповідачем договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність водія експедитора (п.1 ст.134 КЗпП України). Відповідно до ст.135-1 КЗпП письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Посади і роботи, що виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску) перевезення або застосування в процесі виробництва зазначені у Переліку, затвердженому постановою Державного комітету по праці від 28 грудня 1977 №447/24 ( далі Перелік №447/24). Договори про повну матеріальну відповідальність з працівниками, чиї посади (виконувана робота) в Переліку № 447/24 не зазначені, або якщо у змісті трудової функції працівника відсутні перелічені обов`язки, юридичної сили не мають і не можуть бути підставою для покладання матеріальної відповідальності у повному розмірі заподіяної з вини робітника шкоди. Верховний Суд у постанові від 28 липня 2021 року у справі № 524/2050/19-ц вказав: «при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Під прямою дійсною шкодою необхідно розуміти, зокрема втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати. Отже, за змістом зазначених норм матеріального права, вирішуючи спори щодо відшкодування працівником майнової шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, суд повинен установити такі факти: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду в повному обсязі. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. Обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (стаття 138 КЗпП України)». Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 303/3693/15-ц (провадження № 61-5969св18) та від 29 жовтня 2020 року у справі №264/2076/17 (провадження № 61-1146св19). На підставі поданих позивачем доказів судом встановлено, що відповідач прийнятий на посаду водія і одночасно дав згоду на виконання обов`язків експедитора. Як стверджує позивач, під час виконання трудових обов`язків відповідачем вчинені дії, внаслідок яких позивачу завдано прямої дійсної шкоди в розмірі 32079 грн. 22 (нестача дизельного пального) та 60067 грн. 32 коп. (пошкодження транспортного засобу та неповідомлення про настання страхового випадку). Проте, посада водія не входить до Переліку № 447/24, а функціональні обов`язки водія закріплюють відповідальність за експлуатацію і технічний стан транспортного засобу. Натомість до Переліку № 447/24 входить посада експедитора. Згідно з посадовою інструкцією водія експедитора затверджену наказом від 04 лютого 2011 року, яку підписав відповідач, зобов`язаний нести повну матеріальну відповідальність за вантаж. Системний аналіз наведених правових норм дає суду підстави дійти висновку про те, що договір про повну матеріальну відповідальність, укладений між сторонами, має юридичну силу тільки в частині відповідальності відповідача за збереження матеріальних цінностей (вантажу), що переданий йому для перевезення з покладанням на нього обов`язків експедитора. У частині відповідальності за збереження автомобіля, на якому він як водій здійснює перевезення вантажу, цей договір юридичної сили не має. Таким чином, за пошкодження транспортного засобу та недостачу палива, відповідач несе обмежену відповідальність в розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше середнього місячного заробітку. Розмір середнього заробітку, обраховується на підставі довідок про доходи, згідно з пунктами 2,8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року. При цьому, даних про доходи відповідача, ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" суду не надано. Крім того, суд вважає, що позивачем не надано достатніх та достовірних доказів, які б беззаперечно свідчили про протиправність дій працівника, його вину у заподіянні збитків, зокрема не доведено наявності перевитрати пального, причини перевитрати палива під час здійснення [PERSON] транспортних перевезень (самовільне відхилення відповідача від маршрутів, несправність відповідної системи транспортного засобу, крадіжка палива тощо), тому вина відповідача у заподіянні шкоди у сумі 32079 грн. 22 коп. належним чином не підтверджена та не встановлена. Крім того, суду не надано доказів про те, що після виявлення ДТП, яке мало місце 16 листопада 2020 року та під час якого було пошкоджено транспортний засіб Scania P280, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , представник ТОВ "ТРАНС-ЛОГІСТИК" безпосередньо звертався до страхової компанії та даний випадок не визнано страховим і відповідно відмовлено у виплаті страхового відшкодування. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на відповідача. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судовий збір сплачений позивачем не відшкодовуються. Щодо заявлених до стягнення відповідачем судових витрат за надання правничої допомоги, суд приходить до наступного. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Частиною 5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Судові витрати відповідача підтверджуються наявними в матеріалах справи договором про надання правової допомоги, додатком №1 до договору, квитанцією та актом приймання-передачі правничої (правової) допомоги. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу позивачем не заявлялося. Тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6500 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved