Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що, 01.04.1988 року її чоловіку [PERSON] було видано ордер на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок на займану площу даної квартири. Окрім позивача у вказаній житловій картирі є зареєстрованим відповідач [PERSON] , [INFO] , яка є донькою [PERSON] . Однак, відповідач не проживає у даному житловому приміщенні понад десяти років. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказаною вищезазначеної адресою порушує права позивача щодо користування та розпорядження майном, зобов`язує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу, просить суд задовольнити позовні вимоги, та ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] . Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 18.08.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за її відсутності та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі\~встановлено,\~що [PERSON] \~було видано\~ордер на\~квартиру,\~що знаходиться\~за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Ордера № 156 від 01.04.1988 року. Після смерті чоловіка [PERSON] є наймачем житлової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Розпорядження ДП ЖЭП АО «Автозбірний завод» № 25 від 14.09.2015 року. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] є зареєстрованими [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Жітловік-17». Також з відповіді на судовий запит за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Одеській області від 21.07.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Однак, судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] , понад десяти років. Даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом Акту про не проживання від 12.07.2021 року, складеного ОСББ «Жітловік-17», з якого вбачається, що громадянка [PERSON] , [INFO] , не проживає за вищезазначеною адресою фактично з 04.03.2002 року. Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено, що факт реєстрації відповідача [PERSON] за вказаною вище адресою порушує права [PERSON] , як законного користувача майна щодо користування та розпорядження житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] , зобов`язує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази в підтвердження викладених обставин є належними, допустимими, достовірними, а в своєї сукупності достатніми для задоволення даного позову, а тому слід визнати відповідача такою, що втратила право на користування вказаною вище житловою квартирою. На підставі наведеного,

Outcome: approved