Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

24.02.2022 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб, зареєстрований 26.01.2008 Чаплівською сільською радою Старосамбірського району Львівської області, актовий запис № 2. Позивач обґрунтовує свої вимоги такими обставинами. 26.01.2008 позивач уклала шлюб з відповідачем, в якому в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Із лютого 2018 не проживають спільно однією сім`єю, оскільки сімейне життя не склалося. Між ними постійно виникали непорозуміння та конфлікти, втратили почуття любові, поваги. Чоловік пішов служити в АТО та на даний час перебуває під слідством. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, подальше існування шлюбу із відповідачем є неможливим, спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення і є підставою для розірвання їх шлюбу. Ухвалою суду від 17.03.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 06.06.2022 постановлено ухвалу суду за згодою позивачки про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 26.01.2008 Чаплівською сільською радою Старосамбірського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №2, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.01.2008. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27.10.2009) та дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.03.2012). Позивачка, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, на підставі ст.110 СК України звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з таких мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, відсутність спільного побуту, наявність двох неповнолітніх дітей, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, відповідач не спростував підстав позову, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Щодо судових витрат у справі. Позивачка на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору як інвалід 2 групи. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі стягуються з другої сторони. Враховуючи те, що позивачку звільнено від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved