Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання позики. В обґрунтування позову зазначає, що 09.08.2019 року між ним та [PERSON] укладено договір про надання позики, за умовами якого він надав у борг грошові кошти у розмірі 35 200 грн. 00 коп., що в еквівалентно 1 390 доларів США зі строком повернення до 09.08.2020 року. Оскільки [PERSON] ухиляється в добровільному порядку від повернення коштів, [PERSON] просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість у розмірі 35 200 грн. 00 коп. за договором позики та 207 070 грн. пені. [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, тому відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 09.08.2019 року між сторонами було укладено договір про надання позики, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у позивача в борг грошові кошти в розмірі 35 200 грн. 00 коп., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становило 1 390 доларів США 39 центів, які зобов`язувався повернути в строк до 09.08.2020 року (а.с. 3). Зі змісту п. 6 Договору вбачається, що своєчасне повернення запозичених коштів забезпечується неустойкою у вигляді пені в розмірі 35 200 грн. від суми несвоєчасного повернутих коштів за кожний день прострочення повернення позики. Відповідно до розписки, [PERSON] отримав повідомлення 09.09.2020 року з вимогою [PERSON] про повернення боргу згідно договору про надання позики (а.с. 4). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що у судовому засіданні установлено те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання перед позивачем належним чином не виконав, борг за договором про надання позики від 09.08.2019 року не повернув, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 35 200 грн. 00 коп. заборгованості за договором про надання позики, а також зменшення нарахованої за договором пені, розмір якої значно перевищує розмір заборгованості до 35 200 грн. 00 коп. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial