Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Представник позивача АТ «Креді Агріголь Банк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/3260290 від 25.04.2018 в загальному розмірі 745 330,03 грн. та судовий збір в розмірі 11 179,96 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.04.2018 року між Позивачем та Відповідачем було укладено кредитний договір № 1/3260290, відповідно до умов якого Позивач надало позичальнику грошові кошти у сумі 978 421,50 грн., строком з 25.04.2018 по 24.04.2025, зі сплатою щомісячну винагороду у розмірі 14% річних за користування кредитом. Відповідач зобов`язався погасити кредит та сплатити інші платежі відповідно до графіку. Кредитор повністю виконав свої зобов`язання перед позичальником, надавши відповідачу кредит на умовах договору. В порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України, відповідач порушує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого, станом на 20.07.2021 року, у нього існує заборгованість за Кредитним договором в розмірі 745 330,03 грн., з яких: -неоплачена основна сума кредиту (тіло кредиту) - 648 290,45 грн.; -неоплачена сума по відсоткам - 6 028,09 грн.; -прострочення кредиту - 20 460,44 грн.; -прострочення по відсоткам - 70 551,05 грн. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, представником позивача, відповідачу 04.03.2021 та 06.04.2021, було направлено вимогу щодо погашення заборгованості в сумі 745 330,03 грн. на користь позивача, проте, відповідачем дана вимога була залишена поза увагою, не виконано зобов`язань, визначених у Кредитному договорі, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Ухвалою судді від 20.08.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищевказаній справі в порядку загального позовного провадження. На адресу суду надійшло клопотання від відповідача щодо врегулювання спору за участю судді. Представник позивача направив до суду відмову від врегулювання спору за участю судді. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, направив до суду письмові пояснення в яких підтримав свої позовні вимоги та просив їх задоволити в повному обсязі, обставини викладені у відзиві на позовну заяву вважає необгрунтованими. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, шляхом направлення процесуальних документів за вказаною позивачем адресою, яка є місцем його реєстрації, в той же час на адресу суду направив відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнавав частково та просив перерахувати суму заборгованості. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо адреси сторони судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно ч. 10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Положеннями частини 4 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Як встановлено в судовому засіданні, 25.04.2018 року між Позивачем та Відповідачем було укладено кредитний договір № 1/3260290, відповідно до умов якого Позивач надало позичальнику грошові кошти у сумі 978 421,50 грн., строком з 25.04.2018 по 24.04.2025, зі сплатою щомісячну винагороду у розмірі 14% річних за користування кредитом. Відповідач зобов`язався погасити кредит та сплатити інші платежі відповідно до графіку. Кредитор повністю виконав свої зобов`язання перед позичальником, надавши відповідачу кредит на умовах договору. Відповідач зобов`язався погасити кредит та сплатити інші платежі відповідно до графіку. Кредитор повністю виконав свої зобов`язання перед позичальником, надавши відповідачу кредит на умовах договору. В порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України, відповідач порушує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого, станом на 20.07.2021 року, у нього існує заборгованість за Кредитним договором в розмірі 745 330,03 грн., з яких: -неоплачена основна сума кредиту (тіло кредиту) - 648 290,45 грн.; -неоплачена сума по відсоткам - 6 028,09 грн.; -прострочення кредиту - 20 460,44 грн.; -прострочення по відсоткам - 70 551,05 грн. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, представником позивача, відповідачу 04.03.2021 та 06.04.2021, було направлено вимогу щодо погашення заборгованості в сумі 745 330,03 грн. на користь позивача, проте, відповідачем дана вимога була залишена поза увагою, не виконано зобов`язань, визначених у Кредитному договорі, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Оскільки відповідач свої зобов`язання за умовами укладеного договору не виконує, та ним не надано доказів на спростування заявлених позовних вимог позивача, суд погоджується з наданим Банком розрахунком заборгованості. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, зважаючи на наступні обставини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються, грошові кошти та відсотки за їх користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Оплата заборгованості по тілу кредиту, неоплаченої суми по відсоткам та неоплаченої суми неустойки підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредитного ліміту. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредитний ліміт, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по договору наданий суду відповідає вимогам закону. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 11 179,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved