Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

21.07.2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати недійсним та фіктивним з моменту його укладення, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26.10.2019 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) та скасувати відповідний запис. В обґрунтування позову, з урахуванням уточненої позовної заяви від 20.01.2022 року посилається на те, що вона є матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . З 1999 року її донька перебувала у шлюбі з [PERSON] . [INFO] чоловік її доньки раптово помер, що слугувало сильному психологічному розладу, вона перебувала у сильному стресі, втратила інтерес до життя та дітей, почала вживати алкогольні напої. Через це позивач разом з матір`ю покійного [PERSON] неодноразово піднімали питання про те, щоб забрати онука до себе. На підставі цих розмов у [PERSON] виникла нав`язлива думка, що у неї хочуть відібрати дитину, але у разі якщо вона буде офіційно заміжня дитину в неї ніхто не зможе забрати. Коли [PERSON] приїздила до м. Дніпра для оформлення спадщини вона випадково зустріла свого знайомого [PERSON] та запропонувала йому укласти фіктивний шлюб, щоб у неї не забрали дитину. 26.10.2019 року [PERSON] уклала фіктивний шлюб з [PERSON] ЇЇ донька не мала будь-яких відносин з відповідачем до укладення шлюбу, вони не вели спільного господарства, не мали спільних дітей, не набували спільного майна, не мали спільного бюджету та не жили однією сім`єю. У грудні 2020 року [PERSON] втратила свідомість, впала та розбила голову, у зв`язку із чим потрапила до лікарні. [INFO] [PERSON] померла у лікарні. Відповідач не був присутній на похованні та поминках, не цікавився обставинами хвороби та смерті доньки. Ухвалою від 11.08.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. У підготовчому судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що [PERSON] дійсно запропонувала укласти йому фіктивний шлюб, оскільки вважала що її можуть позбавити батьківських прав, якщо вона не буде у зареєстрованому шлюбі. Наміру створювати сім`ю ні він, ні [PERSON] не мали. Більш того відповідач проживав без реєстрації шлюбу з іншою жінкою. Після реєстрації шлюбу з [PERSON] вони не спілкувались. Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надав заяву про розгляд справи без участі його представника. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні визнав позов, а до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) жодних позовних вимог не пред`явлено, суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . 26.10.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб зареєстрований Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 731. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1470. Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 2 ст. 40 СК України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 45 СК України, шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України. Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності, повинна підтвердити належними доказами свої доводи про відсутність у однієї особи, що реєструє шлюб у ситуації існування мети створення сім ї в іншої особи, так і двох осіб одночасно за їх згодою та обізнаністю, наміру створити сім`ю. У справі № 285/720/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що окреме проживання подружжя та не проведення святкової церемонії укладання шлюбу, а також наявність будь-яких фінансових зобов`язань сторін самі по собі не можуть бути підставою для визнання шлюбу недійсним (фіктивним). А припинення сімейних стосунків та наявні конфлікти, які виникають між подружжям, є підставою для розірвання шлюбу, а не для визнання його недійсним. Поряд з цим, коли встановлені судом обставини свідчать про відсутність реального наміру осіб створити сім`ю, набути права та обов`язки подружжя, укладений особами шлюб буде визнано недійсним. Відповідно до законодавства підставами для визнання шлюбу недійсним (фіктивний) у зв`язку з відсутністю наміру створити сім`ю і набути прав та обов`язків подружжя є: наявність корисливої мети (реєстрація шлюбу задля чогось), наявність майнової вигоди, окреме проживання, відсутність спільно набутого майна, відсутність турботи один про одного та взаємної матеріальної підтримки, невиказування подружніх стосунків перед третіми особами, небажання народжувати спільних дітей, підтримання статевих стосунків із третіми особами, демонстрування перед третіми особами відсутності фактичних шлюбних відносин і наголошення на фіктивності реєстрації шлюбу. Згідно ст. 42 СК України, право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Відповідно до ч. 1 ст. 43 СК України, розірвання шлюбу, смерть дружини або чоловіка не є перешкодою для визнання шлюбу недійсним. Згідно пояснень [PERSON] , шлюб з [PERSON] був зареєстрований за пропозицією останньої, оскільки вона вважала, що її можуть позбавити батьківських прав та відібрати дитину. Вони разом не проживали, не мали наміру спільно набувати майно, не турбувались один про одного, не бажали народжувати спільних дітей. Після реєстрації шлюбу не спілкувались. Таким чином судом встановлено, що шлюб був укладений між [PERSON] та [PERSON] без наміру створення сім`ї та та набуття прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України, [PERSON] було роз`яснено наслідки визнання ним позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з позовною заявою позивач сплатила судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 30.07.2021 року № 36563, що міститься у матеріалах справи. До початку розгляду справи по суті відповідач надав заяву про визнання позову. Внаслідок того, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто у сумі 454 грн. 00 грн. Решту судового збору у сумі 454 грн. 00 коп. належить стягнути з відповідача на користь позивача, позовні вимоги якого задоволені. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved