Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що за вищевказаною адресою станом на 01.07.1990 року були зареєстровані та проживали: вона, її чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , і їм всім на праві власності належало по 1/4 частці домоволодіння за даною адресою. [INFO] помер чоловік [PERSON] , [INFO] помер син [PERSON] . Після смерті чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як проживали разом, проводила його похорон, підтримує господарство, сплачує необхідні платежі, звернулася із заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини і бажає оформити право власності на дане спадкове майно на своє ім`я. Вона звернулася до державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвої Н.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку спадкового домоволодіння, яке належало померлому чоловікові [PERSON] , однак в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку вказаного майна, оскільки правовстановлюючий документ на вищевказане майно, а саме свідоцтво про право власності на житловий будинок від 22.04.2002 року виданине після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , що позбавляє її можливості оформити спадщину. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Позивач [PERSON] в підгтовче судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду направили заяви, в яких позов матері [PERSON] до них визнали, просили його задовольнити та справу розглянути у їх відсутності (а.с. 35, 38). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 5 станом на 01.07.1990 року по Гарасимівській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який побудований до 05.08.1992 року, числився як колгоспний двір, і в ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON] (чоловік позивача), [INFO] , [PERSON] (позивач), [INFO] , [PERSON] (син позивача), [INFO] , [PERSON] (син позивача), [INFO] (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.04.2002 року [PERSON] (позивач), [PERSON] (чоловік позивача), [PERSON] (син позивача), [PERSON] (син позивача) на праві спільної часткової власності по 1/4 частці кожному належав житловий будинок по [ADDRESS] (а.с. 16). Дані відомості також підтверджуються реєстраційним написом на правовстановлювальному документі від 22.04.2002 року (а.с. 16). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 15.03.2022 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] побудовані у 1999 році (а.с. 4-7). Відповідно до копії свідоцтва про одруження позивач [PERSON] з 08.11.1962 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 18). [INFO] помер [PERSON] (чоловік позивача), що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , успадкувавши належну йому частину домоволодіння, оскільки вступили в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Гарасимівського старостинського округу Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 76 від 23.02.2022 року (а.с. 13). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 138/2000 від 28.02.2000 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 47-63), з якої вбачається, що позивач є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка бажала прийняти та прийняла спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Крім того, позивач [PERSON] частково оформила спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на спадкове майно, яке не є предметом розгляду даної справи (а.с. 50,51). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на 1/4 частину житлового будинку з господарськими буділями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , які залишилася після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане виконавчим комітетом Гарасимівської сільської ради 22.04.2002 року на підставі рішення Гарасимівської сільської ради від 09.01.2022 року за № 7, тобто після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвої Н.М. за № 77/02-31 від 19.02.2022 року (а.с. 17). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання ухвали клопотання позивача або його представника, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved