Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

У листопаді 2021 року Фізична особа - підприємець " [PERSON] ", в особі представника - адвоката Мазуренка С.С., звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 19 491,60 грн. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що 25.04.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронний Холдинг» було укладено Договір страхування наземного транспорту № 7110854-02-10-00, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». 06 березня 2020 року біля 10 год. 35 хв. по пр. Шухевича, 11 у м. Києві, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Opel, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Skoda Octavia», д.н.з. « [NUMBER] », що підтверджується постановою Деснянського районного суду міста Києва від 07 травня 2020 року у справі № 754/3676/20. Суд визнав [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Потерпіла особа від вищезазначеної ДТП - [PERSON] , водій автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. « [NUMBER] », звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. Факт ДТП від 06 березня 2020 року визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується страховим актом № 2018137-1 від 26.03.2020. ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи у сумі 19 491,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування № 8683 від 26 березня 2020 року. Транспортний засіб «OPEL», р.н. [NUMBER] , яким керував вiдповiдач на момент вчинення ДТП не був забезпечений жодним договором страхування. 22.03.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено Договір № 22/03/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих Первісному кредитору за договорами страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № 7110854-02-10-00 від 25.04.2019. Позивач просить суд стягнути з відповідача завданні збитки в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі: 19 491,60 грн., витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу. У позовній заяві позивач вказав місце проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . 10.11.2021 на підставі ч. 6 ст. 187 ЦПК України Дніпровським районним судом міста Києва направлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особо щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи. 25.11.2021 на звернення суду з ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» отримано інформацію про те, що відповідач [PERSON] по місту Києву зареєстрованим не значиться. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року справу № 755/18553/21 відкрито провадження у справі. 21.12.2021 на звернення суду з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області отримана інформація про те, що відповідач [PERSON] по місту Києву зареєстрованим не значиться. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року справу № 755/18553/21 передано за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва за місцем заподіяння шкоди. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.02.2022 прийнято до розгляду справу № 755/18553/21 за позовною заявою Фізичної особи - підприємця " [PERSON] " до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13 квітня 2022 року. При цьому, оскільки іншого місця реєстрації проживання відповідача не встановлено, суд ухвалив викликати відповідача у справі до суду шляхом направлення судової повістки, надісланої на останню відому адресу місця проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 13.04.2022 від позивача надійшло клопотання про проведення розгляду справи за відсутності позивача та його представника, позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи 13.04.2022 відкладено на 19.05.2022 у зв"язку з неявкою учасників. У судове засідання 19.05.2022 сторони не з`явилися. Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його останнього відомого місця проживання ( [ADDRESS] ), а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За приписами ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не подав та не повідомив причини їх неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. З матералів справи вбачається, що 25.04.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронний Холдинг» було укладено Договір страхування наземного транспорту № 7110854-02-10-00, застрахований транспортний засіб - «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Відповідно до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. Вiдповiдно до матеріалів адміністративного провадження [PERSON] , 06.03.2020 року о 10:35 год., керуючи автомобілем Opel, р.н. [NUMBER] , по пр. Шухевича, 11 у м. Києві не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та зіткнувся з автомобілем Skoda, р.н. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07.05.2020 у справі № 754/3676/20 [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Потерпіла особа від вищезазначеної ДТП - [PERSON] , водій автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. « [NUMBER] », звернувся до ПРАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. Згідно з Рахунком № СACT-2026284 від 10.03.2020 загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. « [NUMBER] » склала 19491,60 грн. На підставі страхового акту № 2018137-1 від 26.03.2020 до Договору страхування наземного транспорту №7110854-02-10-00 від 25.04.2019, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі 19491,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8683 від 26.03.2020. 22.03.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено Договір № 22/03/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих Первісному кредитору за договорами страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № 7110854-02-10-00 від 25.04.2019. Позивач звернувся до відповідача з повідомленням про відступлення права вимоги вих. № 2018137-1 від 23.03.2021 та з Актом (вимогою) № 2018137-1 про відшкодування збитків в порядку регресу від 23.03.2021, однак відповідач кошти не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Матеріалами справи підтверджується завдання шкоди відповідачем та компенсація завданої шкоди позивачем постраждалій особі. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на те, що обґрунтованість позовних вимог доводиться наявними у справі доказами, а також, враховуючи, що відповідач не відшкодував завдану шкоду, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, до стягнення з [PERSON] на користь Фізичної особи - підприємця [PERSON] в порядку регресу підлягає сума грошових коштів у загальному розмірі 19 491,60 грн. Отже, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved