Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Інформація про рух справи: 6 січня 2013 року відкрито провадження у справі за первісним позовом (а.с.2 т.1). 12 липня 2013 року відкрито провадження за зустрічним позовом та вони об`єднані в одне провадження з первісним. 27 вересня 2013 року прийнято рішення районним судом (а.с.350 т. 3). 17 грудня 2013 року рішення районного суду залишено без змін ухвалою суду апеляційної інстанції (а.с.403 т. 4). 20 березня 2014 року ухвалою суду касаційної інстанції рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін (а.с.29 т.5). 23 грудня 2015 року Верховним Судом України скасовано рішення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20 березня 2014 року і справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції (а.с.157 т.5). 23 березня 2016 року Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних та кримінальних справ скасовані рішення судів попередніх інстанцій і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.176 т.5). 13 квітня 2016 року відкрито провадження районним судом (а.с.184 т.5). 7 червня 2016 року зустрічний позов залишено без розгляду ухвалою суду (а.с.202 т.7). 22 жовтня 2018 року справа перепризначена іншому складу суду у зв`язку із закінченням повноважень попереднього складу суду (а.с.86 т.20). Заявлені вимоги та ставлення учасників розгляду до них. Заявленим позовом прокурор в інтересах держави просив скасувати рішення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області щодо: надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для передачі її в оренду; про затвердження технічної документації з метою передачі земельної ділянки в оренду та про безоплатну передачу громадянам у власність земельних ділянок, які перебували у їх користуванні для ведення садівництва. Державні акти видані таким громадянам прокурор просив визнати недійсними та зобов`язати повернути земельні ділянки до земель запасу органу місцевого самоврядування. Вимоги обґрунтовано тим, що спірні розпорядження стосувались земель лісового фонду, належні лісовому господарству та які не вилучались із постійного користування останнього. Мало того, земельні ділянки згадуваного цільового призначення могли бути передані лише за рахунок земель сільськогосподарського призначення. Однак, такого рішення прийнято не було. Укладення договорів оренди землі здійснено із неналежною стороною, що свідчить про їх нікчемність. Поважність причин пропуску строку позовної давності позивачем не наводилось та клопотань про їх поновлення не заявлялось. Відповідачі заявлені вимоги заперечували та вважали безпідставними, оскільки прийняті рішення вважають законними. Мало того, при вирішенні спору, заявлено про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, оскільки на твердження відповідачів, прокурором він пропущений. Встановлені судом фактичні обставини справи. 21 лютого 2005 року розпорядженням Житомирської РДА № 109 припинено право Житомирської КЕЧ на користування земельною ділянкою № 188 площею 19,2 га на території Новогуйвинської селищної ради, у зв`язку з добровільною відмовою від права на неї. Земельну ділянку віднесено до земель запасу ради для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням (а.с.24-27 т. 20). 15 березня 2007 року розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складанню державного акту на право постійного користування землею ДП "Житомирське лісове господарство" (Станишівське лісництво) для ведення лісового господарства на території, серед інших, Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Дана документація містить інформацію про те, що земельна ділянка № [NUMBER] площею 20,0408 га має кадастровий номер 1822055600:05:000:0003 розташована на території Новогуйвинської селищної ради і надана в постійне користування лісовому господарству (а.с.10-26 т.13; а.с.5-69 т.14; а.с.230,231 т.17). 17 грудня 2008 року ОК "СТ "ЛЮБАВА" отримало свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи. 23 березня 2009 року розпорядженням Житомирської РДА № 359 ОК "СТ "Любава" надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель запасу за межами населеного пункту площею 19,2 га з метою передачі її в оренду громадянам для ведення садівництва на території Новогуйвинської селищної ради (а.с.21 т.1). В 2009 році на замовлення ОК "СТ "ЛЮБАВА" розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 19,2 га з метою передачі її в оренду громадянам для ведення садівництва на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. 22 квітня 2009 року розпорядженням Житомирської РДА № 577 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) загальною площею 19,2 га з метою передачі їх в оренду членам ОК "СТ "Любава" для ведення садівництва за рахунок земель запасу Новогуйвинської селищної ради та передано в оренду цю земельну ділянку на 1 рік 136 громадянам по 0,12 га кожному. Цим же розпорядженням доручено внести зміни в земельно-облікові документи та планово-картографічні матеріали, здійснити державну реєстрацію договорів оренди (а.с.22 т.1). 6 травня 2009 року розпорядженням Житомирської РДА № 617 відповідачам -фізичним особам безоплатно передано у власність земельні ділянки, які перебували у їх користуванні, для ведення садівництва на території Новогуйвинської селищної ради (а.с.23 т.1). На підставі останнього розпорядження відповідачі отримали у власність земельні ділянки для ведення садівництва (а.с.65-199 т.1). 12 травня 2009 року ДП "Житомирське лісове господарство" отримало державний акт на право постійного користування земельною ділянкою з цільовим призначенням для лісового господарства на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області ділянки № 7 - 9 площа 43,9263 га (а.с.10 т.13). 8 серпня 2013 року рішенням Житомирського окружного адміністративного суду Житомирської області скасовані розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації № 202 та 203 від 22 червня 2009 року. Дане рішення, як свідчать надані для дослідження матеріали справи, набуло законної сили. Скасованими рішеннями ОДА у свій час були відмінені оспорювані позивачем у теперішній справі рішення Житомирської районної державної адміністрації № 359, 577 та 617 (а.с.335 т.3; а.с.385-389 т.4; а.с.123 т.5). Земельна ділянка з кадастровим номером 1822055600:05:005:003, як вказано в публічній кадастровій карті України та земельна ділянка з кадастровим номером 1822055600:05:000:003, що вказана в державному акті серії ЯЯ №078316 від 12 травня 2009 року є однією і тією ж земельною ділянкою (а.с.160-163,173-17 т. 33). Висновками експертиз № 12091/18-41/19087-19101/18-41 від 11 вересня 2018 року (а.с.92-115 т.20), №12091/18-41/19087-19101/18-41 від 6 лютого 2019 року (доопрацьований) (а.с.102-122 т.30) та № 32273/21-41/38789-38807/21-41 від 24 грудня 2021 року (а.с.119-153 т.34) встановлено наступне. Земельні ділянки з кадастровими номерами: 1822055600:05:000:0118; 1822055600:05:000:0119; 1822055600:05:000:0120; 1822055600:05:000:0121; 1822055600:05:000:0122; 1822055600:05:000:0123; 1822055600:05:000:0124; 1822055600:05:000:0125; 1822055600:05:000:0126; 1822055600:05:000:0127; 1822055600:05:000:0128; 1822055600:05:000:0129; 1822055600:05:000:0130; 1822055600:05:000:0131; 1822055600:05:000:0132; 1822055600:05:000:0133 повністю розташовані в межах земельної ділянки з кадастровим номером 1822055600:05:005:0003 площею 20,0408 га, яка має цільове призначення для ведення лісового господарства та перебувала в користуванні ДП "Житомирське лісове господарство", а нині перебуває в користуванні правонаступника останнього Державного підприємства "Коростенське лісомисливське господарство" (а.с.95-97 т.36). Земельні ділянки з кадастровими номерами: 1822055600:05:000:0118; 1822055600:05:000:0119; 1822055600:05:000:0120; 1822055600:05:000:0121; 1822055600:05:000:0122; 1822055600:05:000:0123; 1822055600:05:000:0124; 1822055600:05:000:0125; 1822055600:05:000:0126; 1822055600:05:000:0127; 1822055600:05:000:0128; 1822055600:05:000:0129; 1822055600:05:000:0130; 1822055600:05:000:0131; 1822055600:05:000:0132; 1822055600:05:000:0133 сформовані пізніше ніж визначені межі земель лісогосподарського призначення Станишівського лісництва Державного підприємства "Коростенське лісомисливське господарство" (раніше ДП "Житомирський лісгосп"). Норми матеріального та процесуального законів застосовані судом при вирішення спору. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі лісогосподарського призначення (стаття 19 ЗК України). Відповідно до частини другої стаття 19 ЗК України земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. Отже, земельні ділянки, які перебувають у запасі, мають бути віднесені до певної категорії земель за їх цільовим призначенням, у тому числі земель сільськогосподарського та лісогосподарського призначення. Згідно із частинами першою, другою та четвертою статті 20 ЗК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель (стаття 21 ЗК України). Крім того, згідно з пунктом 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції регламентує процедуру їх виготовлення. Положеннями процесуального закону визначено наступне. Розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України). Мотиви прийняття рішення щодо заявлених вимог. Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Суд вважає, що надані сторонами, досліджені і раніше зазначені матеріали дають достатні підстави вважати, що частина земельних ділянок наданих спочатку в користування, а потім у власність оспорюваними рішеннями накладаються на землі лісового фонду, права постійного користування на яке надане нині існуючому Державному підприємству "Коростенське лісомисливське господарство". Дане накладення відбулось після видачі оспорюваних розпоряджень на існуючу та раніше сформовану земельну ділянку лісогосподарського призначення. За таких обставин вимоги у даній частині є обґрунтованими та такими, які мають бути задоволені, оскільки оспорювані розпорядження прийняті з порушенням законодавства. Дані висновку суду стосуються наступних громадян за такими земельними ділянками. [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743367, кадастровий номер 1822055600:05:000:0118; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743368, кадастровий номер 1822055600:05:000:0119; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743369, кадастровий номер 1822055600:05:000:0120; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743371, кадастровий номер 1822055600:05:000:0121; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743370, кадастровий номер 1822055600:05:000:0122; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743373, кадастровий номер 1822055600:05:000:0123; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743372, кадастровий номер 1822055600:05:000:0124; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743375, кадастровий номер 1822055600:05:000:0125; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743374, кадастровий номер 1822055600:05:000:0126; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743377, кадастровий номер 1822055600:05:000:0127; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743376, кадастровий номер 1822055600:05:000:0128; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743379, кадастровий номер 1822055600:05:000:0129; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743378, кадастровий номер 1822055600:05:000:0130; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743282, кадастровий номер 1822055600:05:000:0131; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743381, кадастровий номер 1822055600:05:000:0132; [PERSON] - державний акт серії ЯЕ № 743380, кадастровий номер 1822055600:05:000:0133. Інший масив земельних ділянок відповідачів фізичних осіб, який не накладається на землі лісового фонду, не є об`єктом права постійного користування учасників справи, як і інших осіб, а навпроти був переданий в запас Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, правомірно був переданий в користування, а потім у власність. Підстав для скасування оскаржуваних рішень та актів на землю, а так і повернення земель, суд вважає, не має. Іншого суду не було доведено належними та допустимими, а так само, як і будь-якими доказами у порядку та спосіб визначений процесуальним законом. Суд зауважує, що накладення земельних ділянок громадян на землі лісового фонду було встановлено на підставі дослідження висновків експертиз у сукупності із наданими та раніше згадуваними письмовими доказами. Суд позбавлений можливості надати висновок про належність певної земельної ділянки, крім згадуваних раніше в описово-мотивувальній частині даного рішення до категорії земель лісового фонду за наявності лише планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, оскільки наявність таких матеріалів навіть у сукупності із технічною документацією на земельні ділянки відповідачів - фізичних осіб не свідчить про накладення одних земель на інші. Щонайменше беззаперечних доказів з даного приводу суду надано і доведено не було. Для дачі висновку по питанню накладення певних земельних ділянок на інші, або про видачу земельних ділянок за рахунок земель лісового фонду без проведення судової експертизи необхідно залучення відповідних фахівців разом з якими здійснювати дослідження доказів. Сторонами у справі відповідне клопотання заявлене не було і суд позбавлений можливості його вирішувати за власною ініціативою враховуючи наявні та діючі принципи цивільного процесу, як диспозитивність та змагальність. Крім заявленого клопотання про проведення експертизи інших звернень з даного приводу до суду не надходило. Питання про залучення фахівця, спеціаліста під час дослідження доказів не заявлялось тощо. Посилання позивача на те, що землі були передані без попередньої зміни її цільового призначення не доведений у передбачений процесуальним законом спосіб. При цьому, суд зауважує, що наявний та досліджений обсяг розпоряджень органів державної влади та органів місцевого самоврядування не дає достатніх та беззаперечних підстав стверджувати про порушення законодавства у даній частині станом на день прийняття оскаржуваних рішень. Договори оренди на дослідження суду надані не були. Однак, суд вважає, що навіть і укладення їх з некомпетентним органом не може бути підставами для задоволення заявлених вимог, оскільки візування правочинів державним органом в сфері земельних правовідносин не свідчить про вчинення порушень громадянами - нині власниками земельних ділянок. Доказів притягнення до відповідальності посадових осіб суду надано не було. Як і відсутні докази для тверджень, що відповідачами - фізичними особами було свідомо та навмисно укладено правочини з не належною стороною. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд відхиляє клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності з огляду на таке. До безпідставного позову не можуть бути застосованими наслідки пропуску строку позовної давності, оскільки це є окремою та самостійною підставою для відхилення вимог. За таких обставин, до позову у відхиленій частині, заявлене клопотання застосованим бути не може. Стосовно задоволеної частини вимог суд відхиляє клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, оскільки не вважає, що позивачем він був пропущений. Суд зауважує, що сторонам надавалась можливість подати усі матеріали, які вони вважали необхідним для дослідження в рамках розгляду справи та прийняття участі в їх дослідженні. Більше того, суд сприяв сторонам в реалізації їх прав щодо отримання доказів, які вони власними силами не могли надати, однак якими бажали би доповнити судовий розгляд. Для цього судом виділено достатньо великий часовий та матеріальний ресурс. Доповнень від учасників не надходило, як і не заявлялось про потребу в нових матеріалах. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial