Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] , від імені якого діє представник [PERSON] , звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» в якому просить визнати припиненим зобов`язання [PERSON] за кредитним договором №999-00014843 від 17.05.2012, у зв`язку з його виконанням, а також зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» внести до кредитної історії з Єдиного Реєстру наявності кредитних історій [PERSON] відомості про припинення кредитного правочину №999-00014843 від 17.05.2012 укладеного між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що 17 травня 2012 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №999-00014843. Згодом відповідач ПАТ «ІМЕКСБАНК» письмово повідомив [PERSON] про відступлення прав вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Кампанія Дасті». В повідомленні були вказані реквізити Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампанія Дасті» для сплати кредиту. Зобов`язання, встановлене Договором про надання кредиту №999-00014843 від 17.05.2012, виконано позивачем повністю, суму боргу сплачено, що також підтверджується довідкою про погашення кредиту №802 від 23.08.2015 за підписом Генерального директора ТОВ «Компанія Дасті», відповідно до якої станом на 23 червня 2015 зобов`язання позивача по погашенню кредиту перед ТОВ «Компанія Дасті» за кредитним договором виконано у повному обсязі. У січні 2020 року позивачу надійшов лист від ПАТ «ІМЕКСБАНК», яким повідомлено, що 17 січня 2020 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (новий кредитор) було укладено договір №115 про відступлення прав вимоги, за яким первісний кредитор 17 січня 2020 року відступив новому кредитору права вимоги за договором №999-00014843 від 17 травня 2012 року з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до нього, за яким [PERSON] є позичальником. Також, позивачу надійшло від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» повідомлення, в якому зазначено, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло всіх прав кредитора до [PERSON] . Станом на 17 січня 2020 року розмір заборгованості за кредитним договором становить 6937,67 грн та надано реквізити для добровільного погашення боргу. Позивач з вимогами ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» по сплаті заборгованості за кредитним договором №999-00014843 від 17.05.2012 року не погоджується, у зв`язку з чим просив суд визнати повністю припиненими зобов`язання [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» (код ЄДРПОУ 20971504), Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» (код ЄДРПОУ 39385401) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» (код ЄДРПОУ 38750239) за кредитним договором №999-00014843 від 17 травня 2012 року у зв`язку з його виконанням, а також зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» внести до кредитної історії з Єдиного Реєстру наявності кредитних історій [PERSON] , відомості про припинення кредитного правочину №999-00014843 від 17.05.2012 укладеного між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] . Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 23.12.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд провести розгляд справи за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач ТоОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до судового засідання не з`явився, однак направив на адресу суду через свого представника Шурову М.П. відзив на позовну заяву, згідно якого проти позовних вимог заперечував з тих підстав, що оспорювання договору відступлення права вимоги ТОВ «Компанія Дасті» розпочалось 02 квітня 2015 року. Рішенням Господарського суду Одеської області від 15 серпня 2018 року договір відступлення права вимоги від 21 листопада 2014 року, на підставі якого відбулась заміна кредитора, визнано недійсними. Рішення залишено без змін постановою Верховного Суду від 13 червня 2019 року. 17 січня 2020 року укладено договір № 115 між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №999-00014843 від 17 травня 2012 року. Відповідач зазначає, що ТOB «Компанія Дасті» не могла бути кредитором позивача за кредитним договором №999-00014843 від 17 травня 2012 року, оскільки рішенням Господарського суду Одеської області відповідний договір відступлення права вимоги від 21 листопада 2014 року було визнано недійсним, а тому в силу приписів закону не створює юридичних наслідків, окрім тих, що пов`язані з його недійсністю. Окрім того, зазначає, що [PERSON] вправі повернути свої кошти, сплачені до ТОВ «Компанія Дасті», які привласнені ТОВ «Компанія Дасті» незаконно. Крім цього представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просив розглядати справу за їх відсутності та ухвалити рішення з урахуванням наданого відзиву. Відповідачі Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» про час та місце розгляду справи неодноразово сповіщались належним чином, однак до судового засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не подавали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що 17 травня 2012 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №999-00014843. Зазначена обставина не оспорюється сторонами та підтверджується сукупністю наступних доказів: копією листа вих. №6399 від 20.01.2020, №1739 від 07.04.2020, №999-00014843 від 05.01.2021, №1783903-110121-OD-1446 від 05.01.2021. ПАТ «ІМЕКСБАНК» письмово повідомило позивача, що відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» (далі - ТОВ «Компанія Дасті») право вимоги отримання грошових коштів та всі інші права за договором про надання кредиту №999- 00014843 від 17.05.2012, укладеним між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та позивачем. Відступлення права вимоги мало місце відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 21 листопада 2014 року та договору про заміну сторони у зобов`язанні, укладеного 26 грудня 2014 року, відповідно до якого новому кредитору перейшли усі права вимоги за вищевказаним кредитом. У повідомленні зазначено, що відповідні платежі за вказаним договором про надання кредиту підлягають до сплати на користь ТОВ «Компанія Дасті» за наступними реквізитами: «Банк: ПАТ «ОТП Банк», номер рахунку: [NUMBER], МФО: 300528, призначення платежу: Сплата заборгованості за Договором про надання кредиту №999-00014843 від 17.05.2012. [PERSON] ». Зобов`язання, встановлене Договором про надання кредиту №999-00014843 від 17.05.2012, виконано позивачем повністю, суму боргу сплачено, що також підтверджується довідкою про погашення кредиту №802 від 23.08.2015 за підписом Генерального директора ТОВ «Компанія Дасті» (Додаток 3), відповідно до якої станом на 23 червня 2015 зобов`язання позивача по погашенню кредиту перед ТОВ «Компанія Дасті» за кредитним договором виконано у повному обсязі. Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частинами першою, другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Результат аналізу статей 526, 599 ЦК України дає підстави для висновку, що зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Звертаючись до суду із цим позовом, [PERSON] посилається на те, що повністю виконав зобов`язання за кредитним договором №999-00014843 від 17.05.2012 року та погасив заборгованість у розмірі 6937,67 грн. Заперечуючи проти позову, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» посилалося на те, що ТОВ «Компанія Дасті» не є кредитором [PERSON] за кредитним договором №999-00014843 від 17.05.2012 року, оскільки рішенням Господарського суду Одеської області від 15 серпня 2018 року у справі № 916/1253/15 договір відступлення права вимоги від 21 листопада 2014 року, на підставі якого відбулась заміна кредитора, визнано недійсними. Кредитором [PERSON] за кредитним договором №999-00014843 від 17.05.2012 року є саме ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», яке на підставі договору №115 про відступлення прав вимоги від 17 січня 2020 року набуло права вимоги за даним кредитним договором. Станом на 17.01.2020 року боржник заборгованість перед кредитором у розмірі 6937,67 грн не погасив. Доводи відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не заслуговують на увагу, оскільки на час належного виконання [PERSON] зобов`язання за кредитним договором №999-00014843 від 17.05.2012 року (23 серпня 2015 року) відповідно до довідки про погашення кредиту №802 від 23.08.2015 за підписом Генерального директора ТОВ «Компанія Дасті» (Додаток 3), відповідно до якої станом на 23 червня 2015 зобов`язання позивача по погашенню кредиту перед ТОВ «Компанія Дасті» за кредитним договором виконано у повному обсязі, оскільки рішення Господарського суду Одеської області від 15 серпня 2018 року, яким визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 21 листопада 2014 року, набрало законної сили лише 11 березня 2019 року, тобто майже через чотири роки після виконання боржником зобов`язання. Таким чином, [PERSON] належним чином виконав свої обов`язки за кредитним договором №999-00014843 від 17.05.2012 року, оскільки на період його виконання (23.08.2015 року) не був і не міг бути обізнаний про наявність нового кредитора у зобов`язанні та нові рахунки для зарахування грошових коштів, оскільки така заміна кредитора відбулась лише 17 січня 2020 року. Суд зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» стало кредитором за кредитним договором №999-00014843 від 17.05.2012 року лише 17 січня 2020 року, тобто після повного та належного виконання зобов`язання боржником. Доводи відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про те, що [PERSON] вправі повернути свої кошти, сплачені ТОВ «Компанія Дасті», оскільки вони набуті ТОВ «Компанія Дасті» правомірно, однак підстава, на якій вони були набуті, згодом відпала, є безпідставними, не стосуються предмету спору і полягають у штучному перекладанні на [PERSON] прав кредитора у віндикаційному зобов`язанні з ТОВ «Компанія Дасті». За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що зобов`язання за кредитним договором виконано позивачем повністю, суму боргу сплачено на рахунок кредитора у повному обсязі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині визнання припиненим зобов`язання за кредитним договором №999-00014843 від 17.05.2012 року є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог [PERSON] стосовно зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» внести до кредитної історії з Єдиного Реєстру наявності кредитних історій [PERSON] , відомості про припинення кредитного правочину №999-00014843 від 17.05.2012 укладеного між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] , суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню виходячи із наступного. Правові та організаційні засади формування і ведення кредитних історій, права суб`єктів кредитних історій та користувачів бюро кредитних історій, вимоги до захисту інформації, що складає кредитну історію, порядок утворення, діяльності та ліквідації бюро кредитних історій регулюються законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій». Згідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», кредитна історія містить таку інформацію: 1) відомості, що ідентифікуються особу; 2) відомості про грошове зобов`язання суб`єкта кредитної історії; 3) інформація про суб`єкта кредитної історії, яка складається із сукупності документованої інформації про особу з державних реєстрів, відкритих для загального користування джерел; 4) відомості про операції з інформацією, яка складає кредитну історію. Згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», суб`єкт кредитної історії має право звернутися до Бюро з письмовою заявою у разі незгоди з інформацією, що складає його кредитну історію, за винятком інформації про кредитний бал. Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», Бюро при отриманні заяви від суб`єкта кредитної історії зобов`язане на час перевірки інформації позначити кредитну історію такого суб`єкта кредитної історії відповідною позначкою та протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви звернутися до Користувача, який надав інформацію, що заперечується, про її підтвердження або зміну. Відповідно до ч.7-9 ст.13 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», бюро залишає кредитну історію суб`єкта кредитної історії без змін та знімає з кредитної історії позначку у разі підтвердження Користувачем інформації, що заперечується. У цьому випадку суб`єкт кредитної історії має право на включення до своєї кредитної історії коментарю обсягом не більше ніж 100 слів щодо інформації, що заперечується, а Бюро зобов`язане долучити цей коментар до його кредитної історії. Бюро вносить зміни до інформації, що міститься у кредитній історії суб`єкта кредитної історії, та знімає з кредитної історії позначку у разі зміни Користувачем інформації, що заперечувалася суб`єктом кредитної історії. Бюро вилучає з кредитної історії суб`єкта кредитної історії інформацію, що заперечується суб`єктом кредитної історії, а також знімає відповідну позначку, якщо Користувач, який надав цю інформацію, у п`ятнадцятиденний термін з моменту звернення до нього Бюро не надав відповіді. Згідно ч.11 ст. 13 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», суб`єкт кредитної історії має право оскаржити в судовому порядку дії Бюро або Користувача, які порушують його права. Статтею 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», передбачено порядок зберігання та вилучення з кредитної історії інформації, що складає кредитну історію. Отже, на підставі викладеного суд приходить до висновку, що внесення або вилучення інформації з кредитної історії відноситься виключно до компетенції Бюро кредитних історій на підставі відомостей наданих Користувачем за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії. Тобто слід зробити висновок, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» може надати відомості щодо наявності або відсутності кредитних зобов`язань до Бюро кредитних історій, а вже останній беспосередньо вносить інформацію до Реєстру кредитної історії позивача. З вимогами до Бюро кредитних історій позивач не звертався. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» внести до кредитної історії з Єдиного Реєстру наявності кредитних історій [PERSON] , відомості про припинення кредитного правочину №999-00014843 від 17.05.2012 укладеного між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви, а позовні вимоги задоволено частково, суд відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» судовий збір, який підлягав сплаті за подання цієї позовної заяви (908,00 грн), тобто по 302 грн 67 коп. з кожного.

Outcome: partial