Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , у якому просить визнати недійсним договір дарування від 15 грудня 2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] на Ѕ частини земельної ділянки № [NUMBER] в садівничому товаристві «Буревісник», посвідчений приватним нотаріусом Матвієнко О.В., з підстав його удаваності та визнати за її неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,02 га № [NUMBER] в садівничому товаристві «Буревісник» у порядку спадкування після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS] та на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,04 га у СТ «Буревісник», що знаходиться на території Новобілоуської сільської ради. Спадкоємцями після її смерті є її діти - дочка [PERSON] , яка отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину та син [PERSON] , який є батьком її неповнолітнього сина [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на 4/9 частини квартири [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки № [NUMBER] в садівничому товаристві «Буревісник». Спадкоємцем після його смерті є його неповнолітній син [PERSON] . 17 лютого 2014 року позивач в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В подальшому стало відомо, що нотаріус Підгайна О.І в 2014 році видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки в садівничому товаристві «Буревісник», як на спадкове майно після смерті матері [PERSON] ЇЇ ж сину нотаріус на її переконання умисно не видавала свідоцтво про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналів правоустановлюючих документів. У травні 2019 року позивач дізналась, що належну їй 1/2 частину земельної ділянки [PERSON] 15 грудня 2015 року подарувала [PERSON] , яка в свою чергу не допускає позивача до користування даною ділянкою, пояснюючи тим, що ділянку купила вцілому. Лише 10 жовтня 2019 року нотаріусом видано позивачу на ім`я неповнолітнього [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на 4/9 частини квартири, а у видачі свідоцтва на Ѕ частину земельної ділянки було відмовлено, оскільки при дослідженні документів було виявлено розбіжності у площі земельної ділянки. Вважає, що фактично між відповідачами по справі було укладено договір купівлі- продажу 1/2 частина земельної ділянки, але в порушення закону оформлено як договір дарування, оскільки, при укладенні договору купівлі - продажу частки земельної ділянки необхідно дотриматись правил переважної купівлі іншого співвласника, та в даному випадку отримати згоду органу опіки та піклування, оскільки її син є неповнолітнім. На момент укладення правочину власником іншої частини ділянки значилася у відповідному реєстрі померла [PERSON] . Вважає, що її неповнолітньому сину [PERSON] свідоцтво про право на спадщину нотаріусом не видавалось та не вносились до реєстру відповідні відомості навмисно, щоб створити передумови для отримання [PERSON] свої частини земельної ділянки у спадщину та в подальшому внести виправлення відомостей про площу земельної ділянки та відчужити свою частину земельної ділянки без згоди її неповнолітнього сина.Наявність розбіжностей у розмірі земельної ділянки у правоустановлюючих дументах надавала нотаріусу можливість не видавати її сину свідоцтво про право на спадщину протягом строку позовної давності для визнання недійсним правочину. Позивач вважає, що зловживання нотаріуса підтверджуються тим, що вона не внесла відповідні відомості до реєстру речових прав після видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки. Таким чином нотаріусом [PERSON] вчинені неправомірні дії на порушення прав її сина, тому для їх відновлення просить визнати недійсним договір дарування від 15 грудня 2015 року з підстав його удаваності та визнати за неповнолітнім [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки ( площею 0,02 га). Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 березня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та справа призначено до судового розгляду. Представником відповідача Першої Чернігівської державної нотаріальної контори надано відзив на позовну заяву, у якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що 03 грудня 2014 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] звернувся представник [PERSON] . Для видачі свідоцтва ним було надано Державний акт на право приватної власності на землю із зазначенням площі земельної ділянки 0,04 га та витяг з ДЗК із зазначенням площі земельної ділянки 0,0407 га. Державним нотаріусом Петрушиним О.В. 03 грудня 2014 року видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0407 га, що розташована: [ADDRESS] , кадастровий номер 7425585500:05:000:3258. Свідоцтво про право на спадщину на ім`я сина спадкодавця, [PERSON] , не видавалося. До дня смерті [PERSON] за оформленням своїх спадкових прав, після померлої [PERSON] , не звертався. 17 лютого 2014 року на підставі заяви, поданої [PERSON] від імені малолітнього [PERSON] була заведена спадкова справа. Державним нотаріусом Гордійко О.П. були зроблені відповідні запити, оскільки на момент звернення представника спадкоємця за консультацією у неї були відсутні документи, що встановлювали право власності на спадкове майно. Для оформлення спадкових прав на 1/2 частину земельної ділянки № [NUMBER] , що розташована у садівничому товаристві «Буревісник», кадастровий номер 7425585500:05:000:3258, [PERSON] було роз`яснено про необхідність отримати оригінал державного акта на право приватної власності на землю, отримати витяг з ДЗК, у випадку неможливості отримати оригінал. Для продовження оформлення спадкових прав на земельну ділянку [PERSON] надала державному нотаріусу [PERSON] копію державного акта на право власності на землю, із зазначеною площею земельної ділянки 0,04 га та відповідний витяг з ДЗК із зазначеною площею земельної ділянки 0,0428 га. Під час перевірки інформації щодо земельної ділянки із кадастровим номером 7425585500:05:000:3258 за даними Реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено відкритий розділ на Ѕ частку земельної ділянки з одночасною реєстрацією права власності за [PERSON] . За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно площа спірної земельної ділянки була вказана 0,0407 га та не співпадала із відомостями у витязі з ДЗК. Факт розбіжностей не є обманом чи затягуванням часу, а є лише перешкодою в оформленні спадкових прав. У зв`язку з відсутністю необхідних документів, на заяву [PERSON] державним нотаріусом Підгайною О.І. 28 січня 2020 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка станом на 26 березня 2021 року не оскаржувалась. 07 червня 2021 року відповідачем [PERSON] надано відзив - заперечення на позовну заяву, у якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що не зверталась до державного кадастрового реєстратора із заявою про внесення відомостей до державного земельного кадастру. Зазначає, що нею було запропоновано [PERSON] виплатити компенсацію за її частку у земельній ділянці, але вона відмовила у грубій формі. В подальшому було запропоновано [PERSON] спільно оформляти спадкові права на земельну ділянку, на що вона також відмовилась. Відповідач [PERSON] ще за життя брата мала намір придбати всю ділянку вцілому, оскільки ця земельна ділянка знаходиться по-сусідству з її ділянкою. [PERSON] після смерті [PERSON] відмовлялася оформляти документи на свою частину земельної ділянки. Зазначає, що Ѕ частина земельної ділянки має нікчемну ціну, тому вона подарувала її сусідам через неможливість використання. Фіктивність угоди заперечує. У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Полубень С.В. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позивач зазначила, що відповідач [PERSON] продала свою частину земельної ділянки відповідачці [PERSON] з порушенням права переважної купівлі її неповнолітнього сина та щоб приховати вчинене, оформила правочин дарування земельної ділянки. Все це відбувалось з відома нотаріуса, яка навмисне затримувала з видачею її сину свідцтва про право на спадщину на земельну ділянку, щоб відповідачка мала змогу її безперешкодно оформити. Просила визнати за її сином право власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром як зазначено у державному акті на землю 0,04 га. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнача частково, не заперечувала проти визнання за сином позивачки права власності на частину земельної ділянки, в іншій частині у задоволенні позовних вимог просила відмовити. Зазначила, що у 2012 році придбала суміжну земельну ділянку. З часом мали намір придбати і спірну земельну ділянку, почали оформляти документи, виявили розбіжності з технічною документацією. Після смерті брата [PERSON] запропонувала придбати 1/2 земельної ділянки, на той час вона відмовилась, а у грудні 2015 року [PERSON] падарувала їй свою частину земельної ділянки. Зазначає, що пропонувала позивачці придбати частину її ділянки, але та відмовилась. Будинок на цій земельній ділянці у аварійному стані, вона майже не користувалась ним. Стверджувала, що вона отримала частину спірної земельної ділянки саме в дар, безкоштовно.Стверджувала, що грошей за земельну ділянку вона [PERSON] не платила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином відповідно до умов Конвенції про правову допомогу і правових відносинах по цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року. Представник третьої особи Першої чернігівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Третя особа приватний нотаріус Матвієнко О.В. у судовому засіданні позовні вимоги щодо визнання недійсним посвідченого нею договору дарування не визнала. Зазначила, що при посвідченні спірного договору дарування нею дотримано всі вимоги чинного законодавства України( встановлено дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, усвідомлення сторонами значення та умов договору, його правові наслідки. Сторонами були надані всі необхідні документи. При вивченні документів зорієнтувалась, що була спільна часткова власність, однак для посвідчення договору дарування згода іншого співвласника не вимагається, тому іншого співвласника не встановлювала. Роз`яснювала сторонам, що укладається саме договір дарування, а не купівлі - продажу. Представник третьої особи Служба у справах дітей Чернігівської міської ради Овсяник О.М. у судовому засіданні просив розглянути позов з дотриманням інтересів неповнолітньої дитини. Представник садівничого товариства «Буревісник» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином, його неявка не перешкоджає вирішенню питання. Заслухавши вступне слово учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 вересня 2006 року вбачається, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.32). Батько дитини [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується записами у свідоцтві про смерть. (а.с.31). [INFO] померла [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.59). Записами у державному акті на землю підтверджується, що на підставі рішення Новобілоуської сільської ради від 25 травня 2001 року № 60 [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,04 га для ведення садівництва на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. ( а.с. 24) Рішенням Деснянського районного суду м Чернігова від 08 липня 2014 року встановлено факт належності [PERSON] державного акта про право на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 021053, виданого на підставі рішення виконкому Новобілоуської сільської ради народних депутатів від 25 травня 2001 року № 60, площею 0,04 га, яка розташована на території Новобілоуської сільської ради садового товариства " Буревісник" для ведення садівництва, земельна ділянка № [NUMBER] .( а.с. 108) Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Першої Чернігівської районної нотаріальної контори звернулись: 08 вересня 2008 року її син [PERSON] за законом на земельну ділянку( а.с. 116) та [PERSON] 06 лютого 2009 року на частину квартири у м. Чернігові ( за заповітом) та земельну ділянку ( за законом). За повідомленням Першої чернігівської державної нотаріальної контори 17 лютого 2014 року була заведена спадкова справа № 111 після померлого [INFO] [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , яка діє від імені малолітнього сина [PERSON] . 10 жовтня 2019 року на ім`я [PERSON] державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Підгайною О.І. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 4/9 частки квартири після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.45, 101-127). Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30 вресня 2014 року, сформованого за заявою [PERSON] , площу земельної ділянки з кадастровим номером: 7425585500:05:000:3258, що знаходиться в Садовому товаристів " Буревісник" Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, зазначено 0,0407 га.( а.с. 119, 52) 03 грудня 2014 року державним нотаріусом Петрушиним О.В. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0407 га з кадастровим номером: 7425585500:05:000:3258, що знаходиться в Садовому товаристві " Буревісник" Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області ( а.с. 123, 151) Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 грудня 2015 року, сформованого за заявою [PERSON] , площу земельної ділянки з кадастровим номером: 7425585500:05:000:3258, що знаходиться в Садовому товаристів " Буревісник" Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, зазначено 0,0428 га, в кадастровому плані зазначено опис меж земельної ділянки площею 0, 0428.( а.с. 153) З копії відповіді в.о. начальника міжрайонного управління в Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області вбачається, що 15 грудня 2015 року [PERSON] зверталась до державного кадастрового реєстратора із заявою про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, а саме координати поворотних точок. Виправлені відомості були внесені на підставі виправленої технічної документації, у якій були допущені помилки у 2013 році. Підтвердженням є витяг з державного земельного кадастру НВ-7402493632015 від 15 грудня 2015 року.( а.с. 48, 111). Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20 листопада 2019 року, від 06 жовтня 2020 року, сформованого за заявою [PERSON] , площу земельної ділянки з кадастровим номером: 7425585500:05:000:3258, що знаходиться в Садівничому товаристів " Буревісник" Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, зазначено 0,0428 га. В додатку до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06 жовтня 2020 року кадастровий план земельної ділянки 7425585500:05:000:3258, зазначено 0, 0428 га з описом меж земельної ділянки.( а.с. 56, 57-58, 110 зворот) Постановою державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори Підгайної О.І. від 28 січня 2020 року відмовлено [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] у видачі на ім`я її сина свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,04 га, кадастровий номер 7425585500:05:000:3258, що розташована у СТ «Буревісник» Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, оскільки було встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманих з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером № 188572941 від 13 листопада 2019 року, площа земельної ділянки № [NUMBER] становить 0,0407 га. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,04 га представником спадкоємця було надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0004116242019 від 20 листопада 2019 року, у якому площа вказаної земельної ділянки була зазначена як «0,0428 га». (а.с.49). Згідно витягу із технічної документації про нормативно - грошову оцінку земельної ділянки від 06 жовтня 2020 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,0428 га, що розташована у СТ «Буревісник» Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, станом на 06 жовтня 2020 року становить 1 708 грн. 74 коп. (а.с.50). Відповідно до п. 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 01.01.2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно. У разі наявності в заявника копії примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта подається також відповідна копія. За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30 травня 2019 року, власником Ѕ частини земельної ділянки № [NUMBER] , кадастровий номер 7425585500:05:000:3258, що розташована у СТ «Буревісник» Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, загальною площею 0,0407 га є [PERSON] за Договором дарування від 15 грудня 2015 року, власником іншої Ѕ частини земельної ділянки № [NUMBER] є [PERSON] , на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 021053, виданого 17 грудня 2001 року. (а.с.52-58). На підставі досліджених та проаналізованих доказів судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] має право на спадкування після смерті свого батька [PERSON] 1/2 частини земельної ділянки, яку в свою чергу [PERSON] успадкував за законом після смерті матері [PERSON] , подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але за життя не оформив спадкових прав. Однак через відсутність оригіналу правоустановлюючого документа, державного акта на землю, та розбіжності у площі земельної ділянки у відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманих з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( площа земельної ділянки № [NUMBER] становить 0,0407 га) та з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0004116242019 від 20 листопада 2019 року, у якому площа вказаної земельної ділянки зазначена зазначена 0,0428 га, а також ненаданні позивачем довідки землевпорядної організації, яка б пояснювала розбіжності у площі земельної ділянки, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину вказаної земельної ділянки. Таким чином, встановлено, що в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі відповідне свідоцтво про право на спадщину на ім`я свого неповнолітного сина [PERSON] та розпоряджатися своїм майном у відповідності до чинного законодавства. Положення ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Враховуючи те, що ст. 392 ЦК України дозволяє визнавати право власності у разі, коли воно оспорюється або не визнається іншою особою, суд вважає можливим визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0407 га, що розташована на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у садівничому товаристві «Буревісник», кадастровий номер 7425585500:05:000:3258, за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманих з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером № 188572941 від 13 листопада 2019 року, згідно яких площа земельної ділянки № [NUMBER] становить 0,0407 га. За таких обставин, у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про визнання недійсним договору дарування 1/2 частини земельної ділянки, суд зазначає таке. За Договором дарування від 15 грудня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Матвієнко О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 2478, [PERSON] подарувала [PERSON] Ѕ частку земельної ділянки № [NUMBER] , площею 0,0407 га, що розташована на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у садівничому товаристві «Буревісник», кадастровий номер 7425585500:05:000:3258 (а.с.149-150). Зазначена Ѕ частка земельної ділянки належала [PERSON] , як спадкоємцю першої черги після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 грудня 2014 року державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Петрушиним О.В. (а.с.151). За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30 травня 2019 року, власником Ѕ частини земельної ділянки № [NUMBER] , кадастровий номер 7425585500:05:000:3258, що розташована у СТ «Буревісник» Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, загальною площею 0,0407 га є [PERSON] за Договором дарування від 15 грудня 2015 року. Власником іншої Ѕ частини земельної ділянки № [NUMBER] є [PERSON] , на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 021053, виданого 17 грудня 2001 року. (а.с.52-58). Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України під правочином розуміють дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. За змістом ст.ст. 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Правовою метою договору дарування є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди. Положеннями ст. 235 ЦК України визначається, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним. Відповідно до частини першої статті 202, частини третьої статті 203 ЦК України головною вимогою для правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, що суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясування питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме. Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір,

Outcome: partial