Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Волощука В. В. звернулась до суду з заявою про стягнення з [PERSON] на користь позивача 13133,00 грн витрат на правову допомогу. В обґрунтування покликалась на те, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.04.2022 було задоволено позов до відповідача. Питання про стягнення витрат на правову допомогу та за проведення експертизи судом не вирішувалась, про що представником позивача була зроблена відповідна заява до закінчення судових дебатів. Просила суд ухвалити додаткове рішення з даного питання, а також поновити строк для подачі такої заяви, який був пропущений нею з поважних причин. В судове засідання [PERSON] та її представник, будучи повідомленими належними чином, не з`явились. Від представника позивача адвоката Волощука В. В. надійшла заява про проведення судового засідання за його [PERSON] відсутності та просить її задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття сторін в судове засідання, в якому ухвалюється додаткове судове рішення, не перешкоджає розгляду заяви. [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти поновлення строку для подання доказів щодо розміру понесених позивачкою судових витрат, мотивів такого не навела, а також зазначила, що розмір судових витрат, які просить стягнути позивачка, є завищеним, представнику позивача були відомі правовідносини між сторонами, оскільки він представляв інтереси позивачки при розгляді попередньої справи щодо спадкування між тими сторонами. Крім того ствердила, що стягнення з неї судових витрат в заявленому розмірі є непомірним для неї. Судом встановлено наступне. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.04.2022 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та визнано свідоцтво про право на спадщину за законом видане на ім`я [PERSON] державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Н. Ю. 24 лютого 2021 року, що зареєстроване в реєстрі за № 264, після смерті [PERSON] , спадкова справа №322/2018 - недійсним. В резолютивній частині рішення, за клопотанням позивачки, було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на та визначено [PERSON] строк для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тобто до 18 квітня 2022 року включно. 25.04.2022 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Волощука В. В. в якій він просить поновити строк на подання заяви про винесення додаткового рішення про стягнення додаткових витрат та ухвалити додаткове рішення про стягнення додаткових витрат на правничу допомогу з доказами щодо розміру понесених судових витрат та доказами скерування такої заяви з додатками на адресу відповідача. В якості доказів поважності пропуску строків для подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення додаткових витрат на правничу допомогу позивачем вказано, що вона з 15.03.2022 перебуває за кордоном, про що надала копії з паспорта громадянина України для виїзду за кордон з підтверджуючою відміткою, а її представник адвокат Волощук В. В. з 16.04.2022 р. по 22.04.2022 р. перебував на лікуванні, про що долучено довідку № 7 від 22.04.2022 за підписом лікаря О. Магеровської. Зважаючи на наведене вище, на думку суду постійне перебування позивачки за кордоном з 15.03.2022 по даний час та перебування на лікуванні її представника, що підтверджено належними та допустимими доказами, унеможливило подання доказів щодо розміру понесених судових витрат у 5-ти денний термін, такі причини є поважними, а отже строк підлягає поновленню. При цьому суд керується положенням ч. 1, 4 ст. 127 ЦПК України, за яким суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. В якості доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу позивачкою надано договір від 15.06.2021 про надання правової допомоги, укладений між позивачем [PERSON] та її представником - адвокатом Волощуком В. В., розрахунок суми судових витрат від 15.03.2022, квитанцію від 15.03.2022 про сплату позивачем [PERSON] 13133,00 грн адвокату Волощуку В. В. за надання правової допомоги у справі № 385/1644/21. Відповідно до розділу 4 Договору про надання правової допомоги від 15.04.2021 обсяг і вартість наданої правової допомоги визначається за кількістю годин витрачених адвокатом на вчинення процесуальних дій та підготовку процесуальних документів. Згідно розрахунку суми судових витрат від 15.03.2022 позивач поніс такі витрати по даній справі: - на правову допомогу: зустріч, консультація клієнта (1 год) 1094 грн, підготовка та подання до суду позовної заяви про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом (8 год) 8757 грн, ознайомлення з відзивом на позовну заяву з додатками (3 год) 3282 грн, а всього в сумі 13133 грн. Відповідно до вимог ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). За змістом ст. 137\~ЦПК за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат слід враховувати: \~ \~ \~ \~- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У частині другій статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Так, розділом 4 Договору про надання правової допомоги між [PERSON] та адвокатом Волощуком В. В. від 15.06.2021 визначено, що обсяг і вартість наданої правової допомоги за цим Договором визначається за кількістю годин витрачених адвокатом на вчинення процесуальних дій та підготовку процесуальних документів. Інших відомостей про порядок розрахунку гонорару Договір не містить. Водночас, в Розрахунку суми судових витрат від 15.03.2022 міститься положення, за яким сторонами узгоджено вартість однієї години роботи адвоката 1094 грн. А також вказано, що адвокатом надано такі послуги зустріч, консультація клієнта (1 год), підготовка та подання до Гайворонського районного суду позовної заяви (8 год), ознайомлення з відзивом на позовну заяву ( 3 год), всього вартість наданих послуг 13133 грн. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В такому випадку обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141\~ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. З вищевикладеного вбачається, що суд вправі зменшувати розмір витрат на правову допомогу, в разі заявлення іншою стороною клопотання про їх не співмірність. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2018 (справа №907/357/16). В судовому засіданні відповідачка заявила, що з розміром понесених витрат на правничу допомогу вона не згодна, оскільки він завищений, а також буде становити для неї, як для пенсіонерки, надмірний тягар. Оцінюючи складність справи, суд акцентує увагу, що спірні правовідносини між сторонами не є складними, текст позовної заяви, на написання якої представником позивача витрачено 8 год, складає 3 аркуші, відповідь на відзив позивачем не подавалась, жодного судового засідання за участю сторін в справі не проводилось, позивач та його представник скористались своїм правом на подання заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому суд відкидує заперечення відповідачки про надмірний тягар суми судових витрат, зважаючи на пенсійний вік, оскільки нею не було надано доказів, за якими суд міг би оцінити складний майновий стан відповідачки. Тому, враховуючи критерії співмірності, складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи суд приходить до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 13133,00 грн в даному випадку є завищеними. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 6500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial