Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача, на свою користь суму боргу у розмірі 35000 доларів США та 3% річних за час прострочення у розмірі 1763 долари США 90 центів. В обґрунтування позову зазначено, що 28.11. 2019 року відповідач позичив у позивача кошти у сумі 30\~000 доларів США та зобов`язався повернути позику в строк до 28.02.2020 року, про що надав позивачу відповідну розписку. Крім цього, 28.12.2019 року відповідач повторно позичив у позивача кошти у сумі 5000,00 доларів США та зобов`язався повернути позику в строк до 15.02.2020 року, про що надав позивачу відповідну розписку. Однак, відповідач не повернув борг. Крім основної суми боргу, відповідач повинен сплатити позивачу відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних за першим договором за період прострочення з 02.03.2020 року по 03.11.2021 рік у сумі 1506,99 доларів США, за другим договором за період з 17.02.2020 по 03.11.2021 рік в сумі 256,90 доларів США. 24.11.2021 року Тетіївським районним судом Київської області постановлено ухвалу про направлення справи за підсудністю до Шполянського районного суду Черкаської області. 23.12.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 13.04.2022 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до розгляду. 23.05.2022 року судом, зі згоди представника позивача, постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача, адвокат Андросович Г.С., у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач, та його представник, адвокат Писаренко М.О. ( а.с.103), до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, відзив не подавали. Адвокат М.О. Писаренко надіслав на офіційну електронну адресу суду 23.05.2022 року о 09 год. 58 хв. клопотання про відкладення розгляду справи оскільки він перебуває в територіальній обороні. Однак, розгляд справи був призначений на 09.00 год. 23.05.2022 року та розгляд справи, відповідно протоколу судового засідання, завершився оголошенням вступної та резолютивної частини рішення суду о 09.46 год.. Відповідно вказане клопотання головуючому судді було передане після судового засідання. Заслухавши пояснення та доводи позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно розписки від 28.11.2019 року [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий 23.04.2003 року Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області, отримав позику від [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий 26.02.2007 року, кошти у сумі тридцять тисяч доларів США та зобов`язався їх повернути до 28.02.2020 року ( а.с.14). Відповідно розписки від 28.12.2019 року [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий 23.04.2003 року Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області, отримав позику від [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий 26.02.2007 року, кошти у розмірі п`ять тисяч доларів США та зобов`язався їх повернути до 15.02.2020 року ( а.с.15). Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частин першої та другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей ( правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 464/3790/16-ц від 16.01.2019 року). Отже, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі договорів позики від 28.11.2019 року та 28.12.2019 року. Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Норми ч.ч. 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 №154/3443/18. Станом на час розгляду справи відомостей про сплату боргу суду не надано, отже [PERSON] не виконав умови укладених із [PERSON] договорів позики, оформлених розпискою, факт власноручного підписання яких та отримання за ними коштів [PERSON] не спростував, а тому боржник зобов`язаний сплатити позивачу суму основного боргу за договорами позики. Оскільки відповідно розписок, предметом договорів є 30000,00 доларів США та 5000,00 доларів США та за відсутності домовленості сторін про повернення суми позики у гривні, стягненню у зв`язку із невиконанням договірних відносин підлягає сума коштів обумовлена сторонами, а саме 30 000,00 доларів США та 5000,00 доларів США без визначення її еквіваленту станом на час ухвалення рішення. Такий висновок, узгоджується із усталеною правовою позицією Верховного Суду , викладених зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 761/12665/14-ц ( провадження 14-134цс18), від 16.01.2019 року у справі 464/3790/16, від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження№ 14-600цс18). Щодо вимог про стягнення 3% річних суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У частині другій\~статті 625 ЦК України\~прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 373/2054/16-ц від 16.01.2019 року. Із наданих позивачем розрахунків 3% річних вбачається, що такі здійснені за договором позики від 28.11.2019 року : за період із дня наступного ( із виключенням вихідних днів) за днем виконання умов договору щодо повернення боргу, 02.03.2020 року по 03.11.2021 рік, із розрахунку боргу у сумі 30 000 доларів США; за договором від 28.12.2019 року за період із дня наступного ( із виключенням вихідних днів) за днем виконання умов договору щодо повернення боргу, 17.02.2020 року по 03.11.2021 рік, із розрахунку боргу у сумі 5 000 доларів США, що відповідає положенням ч.2 ст. 625 ЦК України, та наведеній правовій позиції. Отже, позовні вимоги в частині вимог про стягнення 3% річних у порядку ч.2 ст. 625 ЦК України, також підлягають задоволенню у розмірі заявленому позивачем. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову у сумі 9666,67 грн ( а.с.57,58). Згідно ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 24.12.2022 року у справі вжиті заходи забезпечення позову. Відповідно до ч.7ст.\~158\~ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідного клопотання подано не було, а тому вжиті судом заходи забезпечення позову продовжують діяти в межах строку, визначеного ч.7ст. 158 УПК України.

Outcome: approved