Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

18 квітня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 січня 2007 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Фактично сім`я припинила своє існування. Спору про місце проживання сина та про поділ спільного майна між ними немає. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.05.2022 провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. 05.05.2022 від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій останній наполягав на задоволенні позовних вимог. 06.05.2022 від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вона зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить шлюб розірвати та розглянути справу без її участі. Також, доповнила, що не проживає з [PERSON] з 2017 року. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено свідоцтвом про шлюб, що 26 січня 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 20 (а.с. 16). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 15). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України,шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з 2017 року, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, спір з приводу місця проживання дитини відсутній, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитини. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved