Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

ТОВ «Енера Вінниця» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 7275,60 гривень. Позов мотивовано тим, що позивач ТОВ «Енера Вінниця» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕ КП від 14 червня 2018 року № 429), починаючи з 01.01.2019 року. Абзацом 4 п.13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що упродовж трьох років з 01.01.2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території. 10.06.2014 року між ТОВ «Енера Вінниця» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №140210802 згідно умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює платежі згідно з умовами цього договору. По об`єкту відповідача здійснюється розподіл електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , згідно укладеного договору споживача про надання розподілу (передачі) електричної енергії о/р № [NUMBER] з АТ «Вінницяобленерго» шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору. Згідно сальдово-оборотної відомості, довідки про споживання з березня 2020 - січня 2022року відповідач спожив 5369кВт*год активної електричної енергії на загальну суму 7275,60 грн. Відповідач відмовляється здійснити повну оплату за спожиту електричну енергію в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 7275,60 грн, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2022 року у цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.06.2014 року сторони підписали договір про користування електричною енергією №140210802. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.п. 5.8. п. 5 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг). Відповідно до п.п.1 п. 6.2. Договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 3.2.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку. Особовий рахунок № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] відкритий на ім`я [PERSON] . Як вбачається з оборотно - сальдової відомості про споживання електричної енергії за період з 03.2020 по 01.2022 заборгованість відповідача становить 7275,60грн., що підтверджується довідкою про споживання, сальдовими оборотами по споживачу. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості). Відповідно до ч.1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Матеріали справи містять чисельну переписку між відповідачем та позивачем, з якої вбачається незгода відповідача з нарахованою сумою заборгованості за спожиту електричну енергію, показниками лічильника, однак належних доказів на підтвердження заперечень відповідача проти позовних вимог відповідач суду не надала. Клопотань про витребування доказів відповідач до суду не подавала. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу (ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії»). ТОВ «Енера Вінниця» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії згідно постанови НКРЕ КП № 429 від 14 червня 2018 року. Згідно п. 13 абз. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії», упродовж трьох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання. Згідно із п.1 ч.3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч.1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивача, оскільки відповідач належним чином не оплачувала послуги за спожиту електричну енергію, а тому права позивача підлягають захисту, з відповідача на користь ТОВ «Енера Вінниця» підлягає стягненню заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 7275,60 гривень за період з березня2020 року по січень 2022 року. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Окрім наведеного, з огляду на досліджені матеріали цивільної справи, суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. 1ст. 435 ЦК України, у разі наявності законних до того підстав, вона має право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, з заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. (ч. 5 ст. 435 ЦПК України). На підставі викладеного, згідно ст.ст. 526, 530, 610-612, 629 ЦК України, ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП №312 від 14 березня 2018 року,

Outcome: approved