Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 26.01.2022 року в інтересах позивача [PERSON] до суду звернулась адвокат Легенченко О.А. з позовом до відповідачів, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н/98-00302 від 25.07.1998 року, укладений та зареєстрований Регіональною універсальною біржою "Александр-Н" в "Журналі реєстрації договорів по об`єктам нерухомості" реєстраційний №Н/98-00302 від 25.07.1998 року, за яким [PERSON] придбала у [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітньої [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27.01.2022 року провадження по справі відкрито. Учасники справи до судового засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій позовні вимоги підтримала та просить задовольнити. Представник Одеської міської ради Вишневецька А.О. подала до суду заяву про долучення до матеріалів справи письмових доказів, в якій просить провести судове засідання без участі представника відповідача. Також представник Одеської міської ради в заяві вказала, що проти закриття підготовчого судового засідання та розгляду справи по суті не заперечує, вирішення питання по суті позовних вимог залишає на розсуд суду. Інші відповідачі: Регіональна універсальна біржа "Александр-Н", [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] правом на подання відзиву не скористались, будь-яких заяв щодо розгляду справи не надали. Правом на подання письмових пояснень або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи третя особа [PERSON] не скористався. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах адвокат Легенченко О.А. посилається на те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , якій на праві власності належала квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору, що був зареєстрований на Регіональній універсальній біржі "Александр-Н". Позивач позбавлений можливості в повному обсязі реалізувати належне йому право як спадкоємця в зв`язку з недодержанням нотаріальної форми посвідчення правочину та змушений звернутись до суду. Представник Одеської міської ради Вишневецька А.О. в заяві від 18.05.2022 року вказала, що проти закриття підготовчого судового засідання та розгляду справи по суті не заперечує, вирішення питання по суті позовних вимог залишає на розсуд суду. Інші відповідачі: Регіональна універсальна біржа "Александр-Н", [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] правом на подання відзиву не скористались, будь-яких заяв щодо розгляду справи не надали. Правом на подання письмових пояснень або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи третя особа [PERSON] не скористався. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Відповідно до Договору №Н/98-00302 купівлі-продажу нерухомого майна від 25.07.1998 року [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , продали, а [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира зареєстрована по праву приватної власності за [PERSON] на підставі вказаного договору в ОМБТІ та РОН під №148 стр 133 кн. 278 пр. 29.07.1998 року /а.с.6-9/. [PERSON] померла [INFO] , про що 21.02.2021 року складено відповідний актовий запис №2283, що вбачається з свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 21.02.2021 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) /а.с.10/. Листом від 23.09.2021 року, вих. №132/02-14, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пачева М.В. повідомила, що 01.06.2021 року заведена спадкова справа №10/2021 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцями [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с.12/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідно до Договору №Н/98-00302 купівлі-продажу нерухомого майна від 25.07.1998 року [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , продали, а [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS] . Сторони повністю виконали укладений між ними договір купівлі-продажу нерухомого майна. Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , однак відсутність належних правовстановлюючих документів перешкоджає оформленню спадкових прав позивача. Суд зазначає, що на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право позивача, яке підлягає судовому захисту. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, на підставі вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved