Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт Капітал»про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те,\~що 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 82601 за кредитним договором №500957452 від 22.08.2014 року, укладеним між нею та АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал»про стягнення з неї на користь відповідача грошових коштів у розмірі 180213,99 грн., та витрат по вчиненню виконавчого напису в розмірі 650,00 грн. Вважала виконавчий напис від 12.06.2021 року таким, що не підлягає виконанню, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.09.2020 року у цивільній справі №727/5393/15-ц в задоволенні вимог ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №500957452 від 22.08.2014 року відмовлено повністю. Судом встановлено, що вона не отримувала від ПАТ «Альфа-Банк» гроші в сумі 34223,64 грн., а тому суд вважав, що ПАТ «Альфа-Банк» не довів, що даний кредитний договір набрав чинності. Тому при зверненні до приватного нотаріуса Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.ТОВ «Вердикт Капітал», не було подано документів, які б підтверджували безспірність заборгованості. Крім того, стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса може здійснюватись лише на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору, однак такий договір нотаріусу не надавався. А тому просила визнати виконавчий напис від 12.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за номером №82601, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. на користь ТОВ «Вердикт Капітал»таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 квітня 2022 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того, відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, та розглянути справу в його відсутності, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал»в судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.в судове засідання не з`явилась, про час та місце була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе на підставі 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.08.2014 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір №500957452 (а.с.26). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.09.2020 року у цивільній справі №727/5393/15-ц в задоволенні вимог ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №500957452 від 22.08.2014 року відмовлено повністю. Посилаючись на те, що ПАТ «Альфа-Банк» не доведено обставину набрання чинності кредитним договором, а відповідно і зобов`язання за таким договором виконуватись не можуть, оскільки не виконані обов`язки банку (а.с.20-25). Відповідно до ч.4 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Факт відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором №500957452 від 22.08.2014 року відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.09.2020 року свідчить про спірність правовідносин, тому нотаріусом не міг бути вчинений виконавчий напис відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат». 21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір №1 про відступлення прав вимоги, на підставі якого ТзОВ «Кредитні ініціативи» стали правонаступником усіх прав та обов`язків. 26.12.2018 року ТзОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір №2019-ІКІ/ВЕСТА з ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про відступлення прав вимоги за кредитним договором, на підставі якого ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» стала правонаступником усіх прав та обов`язків. 16.01.2019 року ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» уклали договір №16-01/19/1 з ТзОВ «Вердикт Капітал»про відступлення прав вимоги за кредитним договором, на підставі якого ТзОВ «Вердикт Капітал»став правонаступником усіх прав та обов`язків. Частиною 1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. До інших актів законодавства України відноситься Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5. Згідно з п.19 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють виконавчі написи. Частиною 1 ст.87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 82601 за кредитним договором №500957452 від 22.08.2014 року, укладеного між позивачем та АТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 року є ТзОВ «Кредитні ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2019-ІКІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року є ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №16-01/19/1 від 16.01.2019 року є ТзОВ «Вердикт Капітал» про стягнення з позивача [PERSON] заборгованості за період з 16.01.2019 року по 07.06.2021 року в загальній сумі 180863,99 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 34223,64 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 57258,59 грн., строкова заборгованість за комісією 6158,34 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 72173,42 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 10400 грн., а також за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача у розмірі 650 грн., яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача (а.с.27). Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно наказу Міністерства юстиції України №3897/5 від 01.11.2021 року, у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, що завдало шкоди юридичним та фізичним особами свідоцтво про право зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерства юстиції України 07.11.2005 за №6014 на ім`я [PERSON] - анульовано (а.с.19). В постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц зазначено, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися в безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже, не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17. Як встановлено\~судом,\~укладений між\~позивачем та\~Публічним акціонерним\~товариством «Альфа-Банк»\~кредитний договір\~№500957452\~від 22.08.2014\~року,\~який був\~наданий нотаріусу\~для вчинення\~виконавчого напису,\~не був\~посвідчений нотаріально,\~а тому\~наявні підстави\~для визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~у зв`язку\~з недоотриманням\~умов вчинення\~виконавчого напису\~щодо подання\~стягувачем документів\~на підтвердження\~безспірноїзаборгованості боржника. Верховний Суд у постанові від 29.01.2019 року по справі №910/13233/17 дійшов правового висновку, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року по справі №201/11696/16-ц. Суд вважає,\~що необхідно\~визнати виконавчий\~напис від\~12.06.2021\~року,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~номером №82601,\~вчинений приватним\~нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.\~про стягнення\~з позивача\~ [PERSON] \~заборгованості за\~кредитним договором\~№500957452\~від 22.08.2014\~року на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Вердикт\~Капітал» таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~оскільки Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Вердикт\~Капітал» не\~надало приватному\~нотаріусу документи\~на підтвердження\~безспірної заборгованостіпозивача. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що необхідно визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 12.06.2021 року за реєстровим номером 82601 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості таким, що не підлягає виконанню, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.32). На підставі викладеного та

Outcome: approved