Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідачка), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Жидачівська міська рада,в якій просить визнати за ним право власності на 2/6 частини будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] , який до дня смерті проживав у своєму будинку по [ADDRESS] , який відносився до категорії колгоспного двору, головою якого був він. Станом на 1983-1985 у колгоспному дворі були зареєстровані і проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до рішення №15 від 15.01.2010 Бережницької сільської ради, враховуючи відмови колишніх членів двору, крім [PERSON] , [PERSON] було вирішено оформити за ним право власності на 4/6 частини зазначеного господарства. [PERSON] склав заповіт, яким належний йому на праві приватної власності майно заповів йому. Він звернувся у державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак йому відмовлено у оформлені спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. Представник третьої особи подала пояснення на позовну заяву, в якій повідомив про відсутність на час розгляду в суді цієї справи матеріалів та іншої інформації, яка була б підставою щодо заперечення чи визнання позову. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає, наслідки визнання позову їй зрозумілі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак у поданому до суду відзиві зазначив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заяви, клопотання, подані учасників справи. Позивачем подано заяву на виконання ухвали суду (а.с.34). Представником позивача подано заяву про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.52), заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача та підтримання позовних вимог (а.с.59). Відповідачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог (а.с.49). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10.12.2021 залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.31-32). Ухвалою від 22.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.37-38). Ухвалою підготовчого засідання від 12.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.53-54). Ухвалою судового засідання від 27.05.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.60). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 25.05.2021, [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19) [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.02.2009 (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30.06.1989, цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (а.с.14) Відповідно до свідоцтва про смерть від 25.05.2021, [PERSON] померла [INFO] у с.Заболотівці Жидачівського району Львівської області (а.с.9). 11.02.1998 [PERSON] заповів все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право [PERSON] (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 25.05.2021, [PERSON] помер [INFO] у с. Заболотівці Жидачівського району Львівської області (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.08.2006. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05.08.2006 (а.с.4). Рішення ВК Бережницької сільської ради №15 від 15.01.2010 вирішено оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на 4/6 частин житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.5). Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.02.2010 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25352831 від 18.02.2010, 4/6 житлового будинку в [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] (а.с.6, 7). Технічним паспортом від 28.04.2021 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] розташовані: житловий будинок «А-1», загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м., сарай «Б», сарай «В», сарай «Г» ворота 1, огорожа 3, колодязь 1/2К (а.с.20-26). Довідкою виконавчого комітету Жидачівської міської ради №1092 від 24.05.2021 встановлено, що [PERSON] дійсно був останнім членом колгоспного двору в [ADDRESS] . Від імені [PERSON] було посвідчено заповіт в користь онука - [PERSON] . [PERSON] проживав і був зареєстрований за адресою [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . На день смерті [PERSON] разом з ним проживав онук [PERSON] (а.с.16). Згідно з довідкою Жидачівської державної нотаріальної контори від 27.05.2021, спадкоємцем всього майна [PERSON] , померлого [INFO] , є його внук [PERSON] (а.с.18). Відповідно до постанови Жидачівської ДНК від 08.06.2021, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на 2/6 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.12). Витягом з погосподарської книги №208 від 05.10.2021 встановлено, що згідно запису в погосподарських книгах в житловому будинку в [ADDRESS] станом на 1983-1985 рік, який відноситься до суспільної групи господарств - колгоспний двір, були зареєстровані і проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Станом на 30.06.1990 [PERSON] був останнім членом колгоспного двору (а.с. 8, 17). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом і неможливістю реалізації ними цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до приписів статті 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з частиною 2 статті 563 ЦК УРСР, якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу. Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За змістом частини 3 статті 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Станом на 30.06.1990 [PERSON] був останнім членом колгоспного двору. Позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 4/6 частини цього будинку. Інші 2/6 частини належали на час відкриття спадщини (час смерті) дідові [PERSON] - [PERSON] . За життя [PERSON] зробив особисте розпорядження, згідно з яким все своє майно заповів позивачу по справі. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зазначає, що з огляду на час відкриття спадщини застосуванню підлягають правила спадкування, передбачені ЦК УРСР. [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом. Інших спадкоємців за заповітом спадкодавець [PERSON] не визначив. [PERSON] прийняв спадщину, вчинивши дії, що свідчать про це, а саме: проживав разом із спадкодавцем і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на 2/6 частини зазначеного житлового будинку, разом з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 533, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved