Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме факт належності їй Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 20.04.1966 Ріпкинською селищною Радою народних депутатів Ріпкинського району Чернігівської області на підставі рішення виконкому Ріпкинської селищної Ради №4 від 23.02.1966 та зареєстрованого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 20.04.1966 (інвентарна справа №1023). Заява мотивована тим, що відповідно до вищезазначеного свідоцтва заявниці на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 20.04.1966 Ріпкинською селищною Радою народних депутатів Ріпкинського району Чернігівської області. Адреса будинку, зазначена у вказаному свідоцтві, була змінена з [ADDRESS] на [ADDRESS] , що підтверджується рішенням виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради № 121 від 28.11.2019. Право власності заявниці на земельну ділянку під зазначеним будинком підтверджується витягом з рішенням Ріпкинської селищної ради від 12.03.2020 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №205016016 від 23.03.2020. З метою укладення договорів дарування належних заявниці будинку та земельної ділянки, заявниця звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області. Проте, нотаріусом було відмовлено в посвідченні договорів дарування, оскільки у свідоцтві про одруження заявниці її прізвище до шлюбу зазначене як « [PERSON] », а в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння прізвище власника зазначене як « [PERSON] ». З метою виправлення помилки в написанні її прізвища в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння заявниця звернулася до Ріпкинської селищної ради, проте їй було роз`яснено, що селищна рада не має можливості ні внести виправлення в наявне свідоцтво, ні видати дублікат з правильно зазначеним прізвищем, оскільки документи, які стали підставою для видачі даного свідоцтва не збереглися, в т.ч. і документ, що посвідчував її особу станом на 20.04.1966 (дату видачі свідоцтва), а свідоцтво про одруження заявниці не може бути підставою для внесення змін, оскільки воно було видане 29.08.1968, тобто більш ніж через два роки після видачі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння та рекомендовано заявниці для захисту свого права звернутися до суду, оскільки виправити вказану неточність в позасудовому порядку неможливо. Враховуючи наведене, встановлення вищезазначеного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дає можливість вільно розпоряджатися належним заявниці нерухомим майном. У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, надавши до суду заяви, в яких просили справу розглянути без їх участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіславши заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, проти встановлення факту родинних відносин за заявою [PERSON] не заперечує та покладається на розсуд суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищенаведене, а також те, що встановлення даного факту дає можливість вільно розпоряджатися належним заявниці нерухомим майном, суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved