Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

18.02.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Фастівської міської ради Київської області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зміни адреси, посилаючись на те, що 13.09.2001 року набула у власність житловий будинок [ADDRESS] . 25.04.2008 року набула у власність земельну ділянку площею 0,0862 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за вказаною адресою. У 2021 році, при зверненні до Реєстраційної служби з проханням зареєструвати її право власності на житловий будинок та земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дізналась про те, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано право власності на інший житловий будинок (бувший [ADDRESS] ), що позбавляє її можливості зареєструвати право власності на будинок та земельну ділянку за [ADDRESS] , що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, в заявлених вимогах просила справу розглянути в її відсутність. В судове засідання представник відповідача не з`явився, через канцелярію суду подали клопотання в якому проти позовних вимог не заперечують та просять справу розглянути у відсутність їхнього представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 13 ЦПК України, передбачено що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 13.09.2001 року державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Савчук Т.П., зареєстровано в реєстрі за номером 1333. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯД № 935862, [PERSON] на підставі рішення Фастівської міської ради № 2/40-ХХIV-V від 01.08.2007 року належить земельна ділянка площею 0,0862 га, розташована в [ADDRESS] , цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 23.12.2021 року позивач звернулася до відповідача з заявою в якій просила упорядкувати нумерацію об`єктів нерухомого майна, шляхом зміни адреси належного їй на праві власності житлового будинку з адреси: [ADDRESS] на адресу: [ADDRESS] , оскільки має місце невідповідність адреси житлового будинку його фактичному розташуванню. Згідно відповіді Фастівської міської ради № Т35.2979.4/774 від 31.12.2021 року, позивачу повідомлено, що відповідно до п. 52 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2021 року № 690 у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності, зміна коригування адреси, здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, порядок зміни адреси об`єкту нерухомого майна здійснюється відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна Затвердженого Постановою КМУ від 07.07.2021 № 690. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відносини у сфері містобудівної діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і Земельним кодексами України, цим Законом, законами України «Про Генеральну схему планування території України», «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», «Про землеустрій», іншими нормативно-правовими актами. Частинами 1-3 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що адресою об`єкта нерухомого майна є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості. Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи. Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 07.07.2021 затверджено Порядок присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, відповідно до п. 52 якого визначено, що у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку, зміна, коригування адреси здійснюються на підставі рішення суду. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.12.2021 № 291816637 за адресою: [ADDRESS] зареєстровано право власності на інший житловий будинок (бувший [ADDRESS] ), власниками якого є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Отже, враховуючи положення п. 52 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, наразі, єдиним органом, уповноваженим на зміну адреси об`єкта нерухомого майна у разі її дублювання є суд. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджанням своїм майном. Враховуючи, що існує розбіжність номерів об`єктів нерухомого майна, належних позивачу, а зміна чи корегування існуючої адреси можлива лише на підставі рішення суду, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту саме шляхом зміни існуючої адреси житлового будинку та земельних ділянок на адресу - « [ADDRESS] ». Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене та враховуючи з`ясовані обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню. Куруючись ст. 4,11,12,13,76-81,89,141,265,268 ЦПК України, на підставі ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», Постанови Кабінету міністрів України №690, ст.15,16ЦК України, суд

Outcome: approved