Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом заступника керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до [PERSON] про відшкодування до місцевого бюджету м.Львова шкоди, заподіяної порушенням законодаства про довкілля внаслідок господарської та іншої діяльності Позов мотивує тим, що Львівською місцевою прокуратурою №1 за результатом опрацювання матеріалів про порушення природоохоронного законодавства встановлено, що 07.06.2019 року інженером Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Львівської міської ради відносно [PERSON] - директора ТОВ "Реновація" складено протокол №6-04е про адміністративне правопорушення, з якого вбачається [PERSON] самовільно, без дозвільних документів зрізав чагарники породи граб в кількості 100 штук, які росли в живій огорожі на [ADDRESS] , від надання пояснень та підписання протоколу відмовився, про що у протоколі зроблений відповідний запис. Розмір шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок знищення зелених насаджень становить 12500,00 грн. 11.07.2019 року адміністративною комісією при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради за результатом розгляду вищевикладеного протоколу винесено постанову №501, якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Вказується, що постанова скерована на виконання до Франківського ВДВС. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Львівської міської ради до міського бюджету м.Львова шкоду, заподіяну зеленим насадженням у сумі 12500,00 грн., судові витрати стягнути з відповідача на користь прокуратури Львівської області. Представник Львівської міської ради в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила такий задоволити. Відповідач в судове засідання вкотре не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце проведення такого, відзиву, а також будь-яких клопотань на адресу суду не направляв. У відповідності до положень ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що згідно з актом обстеження стану навколишнього природного середовища від 05.06.2019 року КП "Адміністративно-технічне управління" Відділу екологічного нагляду Львівської міської ради, інженером з охорони навколишнього середовища Левицькою Л., інженером І категорії ВКГ Сихівської районної адміністрації Васік Г. на підставі звернення Сихівської районної адміністрації проведене обстеження території за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого виявлено: знищення чагарників породи граб в кількості 100 штук, які росли у вигляді живої огорожі на [ADDRESS] . Вказане порушення було вчинено ТОВ "Реновація", розмір шкоди становить 12500,00 грн. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №6-04е від 07.06.2019 року [PERSON] , [INFO] , який працює директором ТОВ "Реновація", що за адресою: [ADDRESS] , самовільно, без дозволу, зрізав чагарники породи граб в кількості 100 штук, які росли в живій огорожі по [ADDRESS] , розмір шкоди становить 12500,00 грн. Як вбачається з вищевказаного протоколу, від надання письмового пояснення та підпису відмовився, про що зроблено відповідний запис у протоколі. Відповідно до розрахунку шкоди, заподіяної зеленим насадженням внаслідок знищення зелених насаджень на [ADDRESS] , проведений згідно з додатком №1,2,3 до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 року №559 із змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ від 28.12.2001 року №1789 та від 01.02.2012 року №111, загальна сума збитків становить 12500,00 грн. На підставі розгляду вказаного протоколу адміністративною комісією при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради 11.07.2019 року винесено постанову 501 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360,00 грн. на [PERSON] за вчинення останнім адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 КУпАП. Як вбачається з матеріалів справи відповідачу [PERSON] направлено претензію №24-вих-564 від 29.08.2019 року про відшкодування шкоди, заподіяної зеленим насадженням в розмірі 12500,00 грн. Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради супровідним листом №35-вих.-56673 від 24.07.2020 року направлено заступнику керівника Львівської місцевої прокуратури №1 копію постанови від 11.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] та накладення штрафу в розмірі 1360,00 грн. Повідомлено, що штраф не сплачено в добровільному порядку у зв`язку з чим вказану постанову скеровано до Франківського відділу державної виконавчої служби. Виходячи зі змісту рішення Конституційного Суду України у справі №3-рп/99 від 08.04.1999 року, прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до цього рішення поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Одночасно у відповідності до вказаного рішення Конституційного Суду України в основі поняття "інтереси держави" завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств, з часткою державної власності в статутному фонді. Проте, держава, може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Відповідно до ч.3-4 ст.56 Цивільного процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно зі ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Зазначені положення також містяться в ст.324 ЦК України, в якій зазначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ст.145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Згідно з ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва прокурором інтересів держави в суді є порушення або загроза їх порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює відповідний суб`єкт владних повноважень. Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодувати завдані ним збитки. Відповідно до статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Статтею 12 вищевказаного Закону передбачено, що громадяни України зобов`язані: а) берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; б) здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; в) не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів; г) вносити штрафи за екологічні правопорушення; д) компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Згідно з ст.15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян, здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Статтею 69 вказаного Закону передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Як вбачається з положень ст.40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою цивільно-праву відповідальність згідно з законами України. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] оскаржувалась винесена щодо нього постанова №501 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360,00 грн. Разом з тим, рішенням Франківського районного суду м.Львова від 06.09.2021 року у справі №465/8298/20 у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради в особі адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради, з участю третьої особи: Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради №501 від 11.07.2019 року відмовлено, оскільки при прийнятті спірної постанови, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією\~та законами України. Таким чином, враховуючи все викладене вище, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] самовільно, без дозвільних документів зрізав чагарники породи граб в кількості 100 штук, які росли в живій огорожі на [ADDRESS] , чим завдав шкоди в розмірі 12500,00 грн. Доказів сплати такої шкоди суду не надав, відтак позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №1588 від 02.09.2020 року Прокуратурою Львівської області сплачено 2102,00 грн. судового збору, які підлягають до стягнення з відповідача. На підставі наведеного та ст.324, 1166 ЦК України, ЗУ «Про рослинний світ», ЗУ «Про прокуратуру», ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»,

Outcome: approved