Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Аршиця», правонаступником якого є ТОВ «Говтва» про визнання договору оренди землі недійсним. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що є власником земельної ділянки площею 3,0099 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. 01.07.2014 року між ним та ТОВ «Агрофірма «Аршиця» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,0099 га, що розташована на території Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. Однак цей договір він не підписував, в зв`язку з чим він є недійсним. Прохав визнати недійсним договір оренди землі № 79-Д, укладений 01.07.2014 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця» щодо земельної ділянки загальною площею 3,0099 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №204063, виданого Кобеляцькою райдержадміністрацією 29.12.2003 року. 14.01.2020 представником позивача, адвокатом Міщенко О.В. змінено позовні вимоги [PERSON] , відповідно до яких прохала визнати недійсним договір оренди землі № 79-Д, укладений 01.07.2014 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця» щодо земельної ділянки загальною площею 3,0099 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №204063, виданого Кобеляцькою райдержадміністрацією 29.12.2003 року та визнати недійсною додаткову угоду від 17.02.2016 року до договору оренди землі № 79-Д, укладену між [PERSON] та СТОВ «Говтва» щодо земельної ділянки загальною площею 3,0099 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №204063, виданого Кобеляцькою райдержадміністрацією 29.12.2003 року (т.1 а.с.191-192). 09.09.2020 представником позивача, адвокатом Браташ Ю. змінено позовні вимоги [PERSON] , відповідно до яких остаточно прохав визнати недійсним договір оренди землі № 79-Д, укладений 01.07.2014 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця» щодо земельної ділянки загальною площею 3,0099 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №204063, виданого Кобеляцькою райдержадміністрацією 29.12.2003 року; визнати недійсною додаткову угоду від 17.02.2016 року до договору оренди землі № 79-Д, укладену між [PERSON] та СТОВ «Говтва» щодо земельної ділянки загальною площею 3,0099 гага з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №204063, виданого Кобеляцькою райдержадміністрацією 29.12.2003 року; зобов`язати СТОВ «Говтва» повернути земельну ділянку загальною площею 3,0099 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області [PERSON] , яка належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №204063, виданого Кобеляцькою райдержадміністрацією 29.12.2003 року (т.2 а.с.1-2). Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якій зазначили, що договір між ТОВ «Аршиця» та [PERSON] № 79- Д від 01.07.2014, а також додаткова угода від 17.02.2016 та додаткова угода від 22.02.2018 укладалися за присутності довіреної особи орендодавця - [PERSON] , який є батьком орендодавця. Під час укладення договору та додаткових угод сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, склали та підписали договори, чим надали згоду встановленої форми. Позивач увесь період дії договорів отримував у повному обсязі орендну плату, згідно умов договору та додаткових угод. Тобто волевиявлення учасників спірних договорів на момент його вчинення було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Представником відповідача надано заперечення щодо заяви про уточнення позовних вимог, в яких вона прохає відмовити у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог та повернути її без розгляду, оскільки ЦПК не містить такого поняття як «уточнення» позовних вимог. Вважає, що викладені в цій заяві обставини є зміною позовних вимог і вона не відповідає ст.. 175-177 ЦПК України, оскільки не підписана заявником чи представником, її копія не направлена відповідачу та нові вимоги не оплачені судовим збором (т. 2 а.с. 7-8). Також представники відповідача прохають застосувати строк позовної давності, оскільки позивач у 2019 році до відповідача з проханням надати копію договору не звертався, а до позову додано Витяг з Державного реєстру речових прав, що був сформований 24.09.2014, що підтверджує те, що примірник договору був у позивача і йому були відомі умови договору, з якими він під час підписання погоджувався. Також позивач щорічно звертався та отримувв у відповідача в повному об`ємі орендну плату за користування земельною ділянкою. Це свідчить про те, що позивачу ще з 2014 року відомо про існування спірного договору з відповідачем (т.1 а.с.244-246). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.06.2021 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до ТОВ «Агрофірма «Аршиця». Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09.09.2019 замінено неналежного відповідача - ТОВ «Агрофірма «Аршиця» на належного відповідача - ТОВ «Говтва». Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10.08.2020 роз`єднано позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до ТОВ «Говтва». Позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Говтва» про визнання договору оренди землі недійсними виділено в самостійне провадження (т.1 а.с.251-252). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14.01.2021 зупинено провадження у справі на час проведення почеркознавчої експертизи. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.02.2021 поновлено провадження у справі. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.03.2021 зупинено провадження у справі на час проведення почеркознавчої експертизи. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.07.2021 поновлено провадження у справі. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.09.2021 залишено позов [PERSON] без розгляду. Постановою Полтавського апеляційного суду від 15.11.2021 ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 2 вересня 2021 року скасовано та справу направлено до суду для продовження розгляду. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.01.2022 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Представник позивача [PERSON] , адвокат Браташ Ю. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача [PERSON] . Представник відповідача, адвокат Глебська Ю.В. надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Раніше в судовому засіданні надала пояснення, в яких позов не визнала та прохала відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов, запереченнях на уточнені позовні заяви. Крім того прохала відмовити у його задоволенні, оскільки оспорюваний договір оренди був достроково розірваний за згодою сторін. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази, доходить до наступного. У частині першій статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,0099 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 204063 (т.1 а.с.27-28). 01.07.2014 року між позивачем [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Аршиця», правонаступником якої є відповідач ТОВ «Говтва», укладено договір № 79-Д оренди землі оренди, предметом якого є земельна ділянка площею 3,0099 га, що розташована на території Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області строком на 5 років. Державна реєстрація права оренди земельної ділянки проведена 24.09.2014 року, отже строк дії договору спливає 24.09.2019 року (т.1 а.с.23-26, 31). 17.02.2016 між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Аршиця» укладено додаткову угоду до договору оренди землі №79-Д від 01.07.2014 року, згідно якої договір оренди землі викладено в новій редакції. Згідно п 3.1 Додаткової угоди від 17.02.2016 цей договір діє до 31.10.2029, починаючи з дня набрання чинності цим договором (з моменту державної реєстрації права оренди) (т.1 а.с.95-97). 22.02.2018 між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Аршиця» укладено додаткову угоду до договору оренди землі №79-Д від 01.07.2014 року ( в частині розміру орендної плати) (т.1 а.с.99). Позивач у зміненій позовній заяві та його представник заперечили факт підписання позивачем Договру оренди землі № 79-Д від 01.07.2014 та Додаткової угоди від 17.02.2016 до договору оренди землі № 79-Д від 01.07.2014. Відповідно до висновку експерта № 78-79 від 29.06.2021 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, підпис від імені [PERSON] у графі «___/С.В. Ковток» розділу «Орендодавець» договору оренди землі № 79-Д від 01.07.2014- виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі «___/С.В. Ковток» розділу «Орендодавець» у додатковій угоді від 17.02.2016 до договору оренди землі № 79-Д від 01.07.2014, зареєстрованого 24.09.2014 за № 7107220- виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі «___/С.В. Ковток» розділу «Орендодавець» у додатковій угоді від 22.02.2018 до договору оренди землі № 79-Д від 01.07.2014, зареєстрованого 24.09.2014 за № 7107220- виконаний не [PERSON] , а іншою особою (т.2 а.с.169-175). Згідно із частинами 1,4 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і устаттях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди(частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі укладається в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. У разі ж якщо сторони згоди щодо істотних умов договору не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини Судом беззаперечно встановлено, що підтверджується належним та допустимим доказом, що Договір оренди землі № 79-Д, від 01.07.2014, Додаткову угоду до договору оренди землі від 17.02.2016 та Додаткову угоду до договору оренди землі від 22.02.2018 позивач не підписував та відповідно умови цієї угоди щодо продовження терміну дії договору оренди землі не погоджував. На підставі чого, суд приходить до висновку про те, угода від 01.07.2014, 17.02.2016 року є неукладеною, що узгоджується із правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц. (провадження № 14-499цс19). У постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц Велика палата ВС зазначила: «Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Тому відсутні підстави для визнання недійсними договору оренди землі № 79-д від 01.07.2014 та додаткової угоди від 17.02.2016 до договору оренди землі № 79-Д від 01.07.2014. В цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним їй майном, зокрема, шляхом пред`явлення вимоги про повернення земельної ділянки (негаторний позов). Однак судом встановлено, що 17.08.2021 між позивачем [PERSON] та відповідачем СТОВ «Говтва» укладена угода про дострокове розірвання договору оренди землі № 79-Д від 01.07.2014, за яким зареєстровано право оренди від 24.09.2014 за № 7107220. Згідно акту приймання передачі земельної ділянки від 17.08.2021 [PERSON] прийняв з оренди СТОВ «Говтва» земельну ділянку площею 3,0099 га (т.3 а.с.16). Тобто спірна земельна ділянка, про повернення якої позивач заявляв позовну вимогу, повернута йому відповідачем 17.08.2021 року. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 17.08.2021 між позивачем [PERSON] та СТОВ «Говтва» укладено договір оренди землі, об`єктом якого є земельна ділянка площею 3,0099 га, яка знаходиться на території Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області (Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області), право оренди земельної ділянки зареєстровано 30.08.2021 (т.3 а.с.16-21). На підставі вищевикладеного суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed