Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де треті особи - Комунальне підприємство «Жилсервіс-5», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що гуртожиток, розташований за адресою - [ADDRESS] належить до комунальної власності територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради. У кімнаті [ADDRESS] зареєстрованим є [PERSON] , який не проживає в цій кімнаті, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей в кімнаті не має, і взагалі житлом він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинили та не чинять, він добровільно визначив собі інше місце проживання і жилим приміщенням не користується. За таких обставин, посилаючись на ст.ст.71,72 ЖК України, позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача [PERSON] надав заяву щодо підтримання позову в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України (судові повістки направлені по останньому відомому зареєстрованому місцю проживання відповідача рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, а також через опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України), про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» до суду, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи за юридичною адресою, про що свідчить поштове повідомлення, не з`явилися, про причини неявки суд не сповістили. Третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надали до суду заяву щодо розгляду справи за відсутності їх представника згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що гуртожиток, розташований за адресою - [ADDRESS] належить до комунальної власності територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради. Відповідач [PERSON] є зареєстрованим у кімнаті №36 зазначеного гуртожитку, утім більше ніж півроку в ній не мешкає, особистих речей в кімнаті не має, оплату комунальних послуг не здійснює. Дані обставини підтверджені в судовому засіданні наданими актами від 24.02.2021, 27.06.2021, 07.10.2021, а також довідкою КП «Жилсервіс-5» ДМР» від 11.08.2021 про наявність у [PERSON] заборгованості за комунальні послуги. Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло, як одного з природних і невід`ємних прав людини. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил ЦПК України щодо оцінки доказів. Отже, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб. Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Відповідач не проживає у спірній кімнаті тривалий час без поважних причин. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved