Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Представник позивача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Бабіч Н.А. звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 09 серпня 2021 року (надійшла до суду 18 серпня 2021 року), в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в порядку регресу матеріальну шкоду в розмірі 56 385 грн. 11 коп. в рахунок відшкодування збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку; покласти на відповідача судові витрати по справі. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 04 березня 2020 року між [PERSON] та Дніпропетровською обласною дирекцією ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 7112840, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ГАЗ 3302, д.н.з. [NUMBER] . 07 листопада 2020 року на автодорозі по вул. Заводська в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відбулася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу марки ГАЗ 3302, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки BYD F-3, д.н.з. [NUMBER] . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року у справі №214/8256/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, 23 листопада 2020 року до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про отримання страхового відшкодування звернувся власник пошкодженого автомобіля марки BYD F-3, д.н.з. [NUMBER] . На підставі дослідження матеріального збитку, завданого ДТП, визначено розмір спричиненого збитку, який склав 58\~885 грн. 11 коп. За відрахуванням франшизи, на підставі ремонтної калькуляції, розрахунку від 29 грудня 2020 року та страхового акта №ОЦВ-20-04-39907/1 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» потерпілому виплачено страхове відшкодування в розмірі 56\~385 грн. 11 коп. Враховуючи, що на момент ДТП [PERSON] перебував в стані наркотичного сп`яніння, в силу абз. «в» п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач як страхувальник звернувся до нього із зворотною вимогою про відшкодування витрат, пов`язаних зі страховою виплатою. Ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.24-25). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Згідно з клопотанням представника позивача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», викладеним в прохальній частині позову, остання просить розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово викликався, однак до суду не з`явився, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подано. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції…». Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України Указом Президента\~України №64/2022\~від 24\~лютого 2022\~року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України №341 від 22 травня 2022 року, затвердженого Законом України №2263-IX\~від 22\~травня 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 \~Закону України «Про правовий режим воєнного стану» \~у період воєнного стану повноваження \~судів не можуть бути припинені. З огляду на відсутність активних бойових дій безпосередньо на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області продовжує здійснювати правосуддя з урахуванням реальної поточної обстановки у місті. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що 07 листопада 2020 року о 13.20 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем ГАЗ-3302, д.н.з. [NUMBER] , по вул. Заводська в м. Кривий Ріг, в районі АГЗС «SUN», виконуючи маневр лівого повороту з невідповідного крайнього лівого положення (відрізок проїзної частини, де організовано односторонній рух), не переконався в безпечності свого маневру та допустив зіткнення з автомобілем BYD F-3, д.н.з. [NUMBER] , який рухався прямо ліворуч за напрямком їх руху в попутному напрямку. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій автомобіля BYD F-3, д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] травмована. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п.10.1,10.3,10.4, ПДР України, а його дії кваліфіковано за\~ст.124 КУпАП. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року у справі №214/8256/20, яка набрала законної сили 21 грудня 2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Крім того, у постанові зазначено, що будучи присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи, [PERSON] обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, визнав та щиро розкаявся у скоєному. Разом з тим, постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року у справі №214/8250/20, яка набрала законної сили 21 грудня 2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за фактом керування ним транспортним засобом ГАЗ-3302, д.н.з. [NUMBER] , 07 листопада 2020 року о 13.20 год. по вул. Заводська в м. Кривий Ріг, в районі АГЗС «SUN», в стані наркотичного сп`яніння. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з цим, факт завдання шкоди водієві автомобіля BYD F-3, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] як потерпілій в ДТП з вини [PERSON] , вина якого встановлена судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, та факт керування ним автомобілем ГАЗ-3302, д.н.з. [NUMBER] , в стані наркотичного сп`яніння, є преюдиціальними та доказуванню не підлягають, оскільки їх істину вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судових актів, які вступили у законну силу. Крім того, вирішуючи спір про відшкодування шкоди в порядку регресу суд встановлює, чи повинен відповідач, будучи винним у вчиненні ДТП, нести відповідальність за завдані ним збитки. Обставини ДТП, її механізм, дії учасників пригоди суд не оцінює, оскільки оцінку їм вже було надано судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, дії якого суд не повноважний переоцінювати в рамках даної справи, предмет якої стосується виключно цивільно-правової відповідальності винної особи, а не правомірності притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як слідує з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна\~або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Як передбачено ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних\~транспортних\~засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних\~транспортних\~засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондує відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що регламентовано спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних\~транспортних\~засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого\~транспортного\~засобу. Судовим розглядом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ГАЗ-3302, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР 7112840 від 04 березня 2020 року з періодом страхування з 05 березня 2020 року по 04 березня 2021 року, страхувальником за договором виступав [PERSON] [PERSON] за договором визначена в розмірі 2500 грн. У відповідності до п.п.22.1, п.22.2 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ГАЗ-3302, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», тому відшкодування матеріальної шкоди, завданої автомобілю BYD F-3, д.н.з. [NUMBER] потерпілій стороні здійснювалось страховиком страховою організацією в порядку, встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням своєчасного поданого потерпілою стороною повідомлення про настання страхового випадку. 24 листопада 2020 року потерпілим [PERSON] подано заяву про страхове відшкодування відшкодування збитків (шкоди), завданих автомобілю BYD F-3, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, що мала місце 07 листопада 2020 року (а.с.11). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 29 грудня 2020 року, страхового акта №ОЦВ-20-04-39907/1 від 30 грудня 2020 року, розмір страхового відшкодування здійснено за дослідницьким підходом з урахуванням зносу пошкоджених деталей, що замінюються, дійсної вартості пошкодженого транспортного засобу (115\~160 грн.), ліміту відповідальності страховика (130\~000 грн.), фізичного зносу транспортного засобу на день страхового випадку (53%) та з відрахуванням безумовної франшизи (2500 грн.). Таким чином, розмір матеріального збитку визначено в розмірі 58\~885 грн. 11 коп., сума страхового відшкодування 56\~385 грн. 11 коп. без ПДВ (з розрахунку: 58\~885,11 грн. 2500 грн. франшиза). Факт виплати потерпілому [PERSON] суми страхового відшкодування в повному обсязі ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 05 січня 2021 року підтверджується платіжним дорученням №605 від 05 січня 2021 року АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (а.с.14). Таким чином, суд приходить до переконання, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» як страховик виконало покладені на нього зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні в межах ліміту її відповідальності. Враховуючи, що [PERSON] страхове відшкодування отримав, жодних претензій до страхової компанії не пред`являв, в той час як відповідач не спростував розміру визначеної експертом матеріальної шкоди та розрахованого страхового відшкодування, суд розглядає справу виключно в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України,\~\~п.8 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно\~зі\~ст.27 Закону України «Про страхування»,\~ст.993 ЦК України,\~\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах відшкодованих витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як визначено\~п.п.38.1.1\~п.38.1\~ст.38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~страховик після\~виплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема: а)\~якщо він\~керував транспортним\~засобом у\~стані алкогольного,\~наркотичного чи\~іншого сп`яніння\~або під\~впливом лікарських\~препаратів,\~що знижують\~увагу та\~швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Дійсність факту керування [PERSON] забезпеченим транспортним засобом на момент ДТП в стані наркотичного сп`яніння встановлена постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року, яка набрала законної сили 21 грудня 2020 року у справі №214/8256/20, та визнана в ході розгляду тієї справи [PERSON] , а тому в розумінні ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає окремому доказуванню. Аналізуючи встановлені судом обставини та наявні докази в їх сукупності, які доводять винність [PERSON] у вчиненні ДТП, спричиненні збитків, які в порядку регресу він зобов`язаний відшкодувати страховій компанії в розмірі 56\~385 грн. 11 коп., котра в свою чергу їх відшкодувала потерпілій стороні, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених вимог та необхідність їх задоволення. Враховуючи ухвалення рішення на користь позивача, в силу ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 2\~270 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.19).

Outcome: approved