Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 46048 грн. 65 коп. у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 300000 грн. у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] в період часу з 23 год. 00 хв. 12 грудня 2020 року до 00 год. 10 хв. 13 грудня 2020 року, знаходячись поряд з павільйоном «Делікат», який розташований в районі будинку №34 на мкр. Сонячному у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, на грунті раптово виниклих неприязних відносин до [PERSON] , вступив з ним у словесний конфлікт, в ході якого [PERSON] штовхнув [PERSON] рукою у тулуб, внаслідок чого [PERSON] впав на підлогу, а [PERSON] , не усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг усвідомлювати настання таких наслідків, умисно кинув скляною пляшкою, яку утримував у правій руці, у бік потерпілого [PERSON] , яка потрапила останньому в ділянку лівого ока, спричинивши тим самим йому тілесні ушкодження. Таким чином, своїми діями відповідач заподіяв позивачу тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого склерального поранення з випадінням внутрішніх оболонок, гіфема, гемофтальм, забійної рани нижнього повіка та синець повік лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 03.02.2021 року №138, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою розладу здоров`я, пов`язаного зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на 1/3 (не менше 33%). Так, вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.04.2021 року, який набрав законної сили, відповідача було визнано винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України. Цивільний позов у кримінальному провадженні позивач не заявляв, однак на даний час бажає стягнути з відповідача спричинену йому матеріальну шкоду у розмірі 46048 грн. 65 коп., що складається з витрат на лікування, прибуття до закладу охорони здоров`я, придбання ліків, антисептичних засобів, медичних матеріалів для перев`язок, матеріального забезпечення на оперативне втручання, анестезіологію та обстеження, а також проходження реабілітації інваліда, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Крім того, позивач вважає, що своїми діями відповідач завдав йому моральну шкоду, яка полягає в суттєвих емоційних стражданнях, перебуванні у пригніченому психологічному стані та відчаї, пов`язаних із фізичним болем та стражданнях, яких він зазнав під час отримання тілесних ушкоджень та усвідомлення того, що події, які відбулись призвели до неминучих наслідків пов`язаних із втратою ним здоров`я, як наслідок роботи та необхідність докладання у зв`язку з цим додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків та стосунків з оточуючими людьми, тому розмір моральної шкоди він оцінює у 300000 грн. Позивач у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, його представник у минулому судовому засіданні пояснював, що його довіритель суму завданої матеріальної шкоди визнає, однак розмір визначеної моральної шкоди вважає завищеним. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Так, вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.04.2021 року, який набрав законної сили, відповідача визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та встановлено, що відповідач у період часу з 23 год. 00 хв. 12 грудня 2020 року до 00 год. 10 хв. 13 грудня 2020 року, знаходячись поряд з павільйоном «Делікат», який розташований в районі будинку №34 на мкр. Сонячному у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, на грунті раптово виниклих неприязних відносин до позивача, вступив із ним у словесний конфлікт, в ході якого позивач штовхнув відповідача рукою у тулуб, внаслідок чого відповідач упав на підлогу та відповідач, не усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг усвідомлювати настання таких наслідків, умисно кинув скляною плішкою, яку утримував у правій руці, в бік потерпілого [PERSON] , яка потрапила останньому в ділянку лівого ока, спричинивши тим самим йому тілесні ушкодження. Таким чином, своїми діями відповідач заподіяв позивачу тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого склерального поранення з випадінням внутрішніх оболонок, гіфема, гемофтальм, забійної рани нижнього повіка та синець повік лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 03.02.2021 року №138, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою розладу здоров`я, пов`язаного зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на 1/3 (не менше 33%) (а.с.9). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, як встановлено зазначеним вироком суду, в результаті злочинних дій відповідача, позивачу було завдано тяжкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим останній змушений був звертатись до закладу охорони здоров`я за медичною допомогою та проходження в подальшому програми реабілітації інваліда, внаслідок чого поніс матеріальні витрати у загальному розмірі 46048 грн. 65 коп., що підтверджується відповідними квитанціями, чеками та не заперечується відповідачем (а.с.10-22). Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відтак, зважаючи на вищевикладене, враховуючи факт визнання відповідачем позовних вимог щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача визначеної останнім суми матеріальної шкоди у розмірі 46048 грн. 65 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 300000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За приписом ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Так, судом установлено, що матеріальну шкоду позивачеві завдано внаслідок винних дій відповідача, у зв`язку з чим суд уважає за необхідне стягнути на користь позивача і моральну шкоду, завдану внаслідок винних дій відповідача та враховуючи встановлені судом обставини, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди 200000 грн., позаяк зазначений розмір відшкодування є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача та при встановлених обставинах становитиме достатню справедливу сатисфакцію. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі положень ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 2460 грн. 48 коп. у рахунок сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial