Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

11 травня 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , мотивована тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 06 серпня 2019 року. Від подружнього дітей не мають. На даний час сім`я фактично розпалася. Спільне життя та збереження шлюбу не можливе, тому він просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове\~засідання не\~з`явився, подав\~заяву про\~розгляд справи\~без його\~участі,\~позов підтримує. Відповідачка [PERSON] у судове\~засідання не\~з`явилася, причин неприбуття не повідомила, про день, час і місце розгляду справи сповіщена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 06 серпня 2019 року зареєстрували шлюб у Білопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис за №38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Як вбачається із позовної заяви, шлюбні стосунки між сторонами припинені у грудні 2021 року, причиною цього стала поява у житті дружини іншого чоловіка, до якого у грудні 2021 року вона переїхала жити. Відповідачка своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловила. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1статті 24 СК України). Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 104, частиною 3 статті105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі,за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 СК України. За змістом частини 3 статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання такого шлюбу. Такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2018 року у справі № 569/458/18. Суд зазначає, що хоча відповідачка взагалі не висловила своєї позиції з приводу розірвання шлюбу, але позивач не бажає підтримувати шлюбні стосунки і наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, його дійсній волі та принципу добровільності шлюбу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved