Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про накладення\~стягнення на\~майно,\~що є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності подружжя,\~в обґрунтування\~якого зазначила,\~що рішенням\~Покровського районного\~суду Дніпропетровської\~області від\~01.12.2016\~року з\~ [PERSON] \~на її\~користь було\~стягнуто борг\~за договором\~позики в\~сумі 31000,00\~грн.\~та судовий\~збір в\~сумі 551,21\~грн.\~та 19.12.2016\~року на\~підставі даного\~рішення було\~видано виконавчий\~лист про\~примусове стягнення\~боргу з\~ [PERSON] \~01.02.2017\~року державним\~виконавцем Покровського\~РВ ДВС\~ГТУЮ було\~відкрито виконавче\~провадження про\~стягнення боргу\~з [PERSON] .\~Проте,\~на даний\~час рішення\~суду [PERSON] \~не виконано.\~Заходи,\~які були\~вжиті виконавчою\~службою задля\~примусового виконання\~рішення суду\~не дали\~результатів,\~оскільки боржник\~ [PERSON] \~ніде не\~працює,\~майно,\~на яке\~можливо накласти\~стягнення в\~неї відсутнє.\~Як встановлено\~рішенням Покровського\~районного суду\~Дніпропетровської області\~від 01.12.2016\~року [PERSON] 22.06.2016 року отримала від [PERSON] позику в сумі 1000 доларів США та зобов`язалася повернути борг та відсотки за користування коштами в сумі 250 доларів США до 02.08.2016 року. На момент отримання позики відповідачка перебувала в шлюбі з [PERSON] , а тому кошти були використані в інтересах їхньої сім`ї. Таким чином, оскільки [PERSON] на даний час офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, позивачка вважає дані кошти спільною сумісною власністю подружжя, в зв`язку з чим, просить накласти стягнення на спільне сумісне майно подружжя [PERSON] та [PERSON] та стягнути з заробітної плати [PERSON] борг в сумі 31551,21 грн. або стягнути борг за рахунок іншого майна, яке належить подружжю [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя; стягнути з відповідачів на користь позивачки судові витрати. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін. Позивачка [PERSON] телефонограмою просила суд розгляд справи провести в її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої\~особи Покровського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у Синельниківському\~районі Дніпропетровської\~області Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро) надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії розписки від 22.06.2016 року [PERSON] , [INFO] , зобов`язується до 02.08.2016 року віддати борг в сумі 1000,00 доларів США та 25 відсотків за користування коштами, що в сумі становить 250 доларів США [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики задоволено та вирішено стягнути з відповідачки [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] виданий 24.12.2012 року Покровським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] виданий 08.02.1997 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , суму боргу в розмірі 24800,00 (двадцять чотири тисячі вісімсот) гривень та суму процентів за користування чужими коштами в розмірі 6200,00 (шість тисяч двісті) гривень, а всього 31000,00 (тридцять одна тисяча) гривень; та судовий збір в розмірі 551,21 грн. (а.с.7). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ч.ч. 2, 4 ст.65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Зазначене свідчить, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Указаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України висловленої у постанові від 19 червня 2013 року у справі N 6-55цс13. За таких обставин згідно з нормами сімейного законодавства умовою належності майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя до об`єктів спільної сумісної власності подружжя, є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року в справі N638/18231/15-ц (провадження N 14-712цс19) дійшла висновку, що правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї. Однак, позивачкою не було надано суду доказів, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі на момент укладення договору позики між [PERSON] та [PERSON] . Крім того, [PERSON] в обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] працює в Покровській дистанції колії ПЧ-8 Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», де отримує заробітну плату, однак, і на підтвердження даних обставин позивачкою не було надано доказів. Крім того, позивачкою не доведено про існування майна, яке належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя, на яке вона просить накласти стягнення. Клопотання про витребування зазначених доказів у відповідачів позивачкою заявлено не було. Доказів на підтвердження укладення договору позики від 22.06.2016 року та використання грошових коштів, одержаних за розпискою в інтересах сім`ї, позивачкою також не надано. У матеріалах справи відсутні будь-які належні докази використання [PERSON] отриманих у позику у [PERSON] коштів саме в інтересах сім`ї, відсутні докази, що відповідач [PERSON] був обізнаний про отримання позики та надавав свою згоду на укладення даного договору, що вказує на відсутність обов`язку повернення таких грошових коштів, як другого з подружжя. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено обов`язок відповідача [PERSON] з повернення їй суми боргу [PERSON] . Тому позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з їх недоведеністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Враховуючи відмову у позові, судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, слід покласти на останнього. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed