Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визначити місце проживання дочки [PERSON] , разом з нею за місцем реєстрації або проживання. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] у неї з відповідачем народилась спільна дитина [PERSON] . На даний час вони не проживають разом з відповідачем і мають намір розірвати шлюб. Дочка постійно проживає з позивачкою, їй створено найкращі умови для проживання та розвитку. Відповідач іноді приходить до дитини, бере її на прогулянки. На даний час позивач виявила бажання визначити місце проживання дитини з нею, щоб уникнути непорозумінь в майбутньому. Ухвалою від 20 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, зазначивши, що проживання з позивачкою дійсно буде відповідати інтересам їхньої дитини. Сторони та представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явились. Від позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, від вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу відмовилась. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Від представника третьої особи [PERSON] надійшла заява, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Виконавчого комітету Ніжинської міської ради та прийняти рішення, з урахуванням інтересів дитини. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що доречно застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши\~ письмові\~ докази,\~що\~є\~в\~матеріалах\~справи,\~суд\~приходить\~ до\~ висновку\~ про\~ необхідність\~ задоволення\~ позову\~ із\~ наступних\~ підстав. Як вбачається із свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі і є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч.1 ст.160, ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.02.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Довідками про реєстрацію місця проживання особи підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 10-11). Актом обстеження умов проживання від 29.07.2021 року встановлено, що за вищевказаною адресою позивачкою створено належні умови для проживання, розвитку та виховання дитини [PERSON] . Враховуючи обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання [PERSON] , зокрема: її малолітній вік, створення матір`ю необхідних умови для проживання та розвитку дочки, а також позицію відповідача, який визнав позов, суд вважає необхідним визначити місце проживання дочки сторін, разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Частиною 1\~ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вказане, в порядку розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 454 грн., а іншу частину суми судового збору повернути позивачці з державного бюджету.

Outcome: approved