Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

У березні 2021 року позивачі звернулись з позовом до суду про визнання за [PERSON] права спільної сумісної власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , що складається з двох кімнат, загальною площею 48,5м кв. в порядку спадкування за законом; визнання за [PERSON] права спільної сумісної власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , що складається з двох кімнат, жилою площею 48,5 кв.м. в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] та дідусь позивача [PERSON] . Після нього спадщину прийняли позивачі, як спадкоємці, шляхом подачі відповідних заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Тому позивачі мають успадкувати по 1/2 частці спадкового майна. Позивачі звернулись до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 з метою оформлення спадщини. Однак, постановами від 15.01.2020 року та 05.03.2021 року державним нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , оскільки не надані документи, що посвідчують право власності [PERSON] на квартиру, право власності не зареєстровано. За вказаного позивачі змушені звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.03.2021 року позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків, які представник позивача усунув. Відповідно ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.04.2021 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Згідно ухвал\~суду від\~02.08.2021\~року замінено\~по справі\~первісного відповідача\~належним - Кропивницьку міську раду та витребувано у Кропивницькій міській державній нотаріальній конторі № 1 належним чином завірену копію спадкової справи та інформацію: після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 30.08.2021 року на виконання вимог ухвали суду від 02.08.2021 року до суду надійшла витребувана інформація та копія спадкової справи. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.10.2021 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Об`єднання житлово-будівельних кооперативів. Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивачів не з`явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, через канцелярію суду подав заяву, якою просив провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача Кропивницької\~міської радив судове засідання не з`явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, правом подачі відзиву на позов не скористався. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Об`єднання житлово-будівельних кооперативів не з`явився, направив заяву про розгляд справи у їх відсутності. За таких обставин, згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи (в тому числі копію спадкової справи), оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261\~ЦК України\~передбачено,\~що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом з`ясовано, що згідно свідоцтв про народження, про шлюб [PERSON] є донькою, а [PERSON] онуком [PERSON] . Відповідно довідки ОЖБК за №102 від 18.12.2013 року квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , який був прописаний та проживав у зазначеній квартирі з 11.1977 року по день смерті [INFO] . У травні 1992 року [PERSON] внесено останній пайовий внесок за вищевказану кооперативну квартиру. [INFO] помер\~ [PERSON] -\~батько [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається із архівної довідки № 61141 від 19.12.2019 року реєстрація прав власності на нерухоме майно: квартиру за адресою: [ADDRESS] не проводилась. Постановами державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Тимко О.В. від 15.01.2020 року та 05.03.2021 року відмовлено [PERSON] та\~ [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що не надані документи, що посвідчують право власності [PERSON] на квартиру, право власності не зареєстровано. Згідно пункту 4.15. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. п. 4.18 глави 10 розділу II вказаного Порядку передбачено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку. Відповідно п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», судам слід мати на увазі, що згідно із ст. 15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Статтею 384 ЦК України визначено, що будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Отже, за життя спадкодавець [PERSON] не провів реєстрацію правовстановлюючого документа та не здійснив державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру на своє ім`я відповідно до вимог діючого законодавства. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлена позивачами вимога про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачами.

Outcome: approved