Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

22 грудня 2021 року позивач орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що відповідач є матір`ю малолітнього - [PERSON] , [INFO] . Відповідач вживає алкогольні напої, не займається належним вихованням своєї дитини. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2014 року була позбавлена батьківських прав щодо своїх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . 14 січня 2021 року у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю малолітньому, [PERSON] був відібраний від матері та тимчасово влаштований у КЗ "Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини" ДОР. З аналогічним позовом звернулися до суду. Під час розгляду справи відповідач проходила соціально-психологічну реабілітацію, працювала, виконувала план соціального супроводу, тому рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2021 року №186/108/21 в задоволенні їх позову було відмовлено, надано відповідачу час для виправлення та можливість належно виконувати свої батьківські обов`язки щодо виховання малолітньої дитини. Рішенням виконавчого комітету №168 від 25 жовтня 2021 року дитину було повернуто матері. З відповідачем службою у справах дітей проводилися неодноразові бесіди про належне виховання дитини, попереджено про адміністративну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. 15 грудня 2021 року службою у справах дітей, разом із представником міського центру соціальних служб, медичною сестрою КНП "Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" та інспектором ювенальної превенції було здійснено вихід у сім`ю відповідача. Під час обстеження умов проживання дитини було встановлено, що відповідач знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, має хитку ходу, тример рук. Вона повідомила, що має розлад психічного стану, страхи, порушення сну. З метою соціального захисту дитини, недопущення бездоглядності та безпритульності, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини, було прийнято рішення про негайне відібрання малолітнього сина відповідача від матері та тимчасове його влаштування у КНП "Першотравенська МЛ". 17 грудня 2021 року дитину влаштовано у КЗ "Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини" ДОР терміном на 6 місяців. Відповідач перебуває на соціальному супроводі з 27 січня 2021 року, після повернення дитини до матері, були здійснені виходи в сім`ю відповідача. З матір`ю проводилися бесіди щодо недопущення вживання алкогольних напоїв, необхідності оформлення державних виплат, влаштування дитини до дитячого садка, офіційного працевлаштування. За листопад-грудень 2021 року до центру надходила усна інформація від сусідів відповідача, що остання була помічена в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання малолітньої дитини майже від народження останнього, їй надавалася судом можливість на виправлення, однак вона цим не скористалася, вихованням дитини не займається, зловживає алкогольними напоями, чим ставить під загрозу життя та здоров`я дитини. Просить суд винести рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача відносно її дитини - [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до її повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовільнити. Відповідач та її представник з позовними вимогами не згідні, надали відзив на позовну заяву, який підтримали в судовому засіданні, просять відмовити в задоволенні позову, зазначили, що не має жодних підстав для його задоволення. Згідно акту обстеження - умови для виховання та розвитку дитини задовільні. Відповідач працевлаштована, може забезпечити утримання дитини. Вона завжди охайна, працює, хоче змінити своє життя на краще. У неї є ще діти, всі охайні, одягнуті, взуті, доброзичливі, у них любов до матері. Дитину можна відібрати від матері лише в крайньому випадку. Відповідачу слід надати шанс жити єдиною сім`єю з дитиною. Свідок [PERSON] пояснила, що працює інспектором ювенальної превенції ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Відповідача двічі притягували до адміністративної відповідальності за неналежне виконання нею батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина. В неї відбирали дитину через загрозу життю та здоров`ю, відповідач була в нетверезому стані, зверталися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав, їй надали можливість виправитися, дитину повернули, однак вона не виправилася. Їм надійшло повідомлення, що відповідач перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вона, з групою швидкого реагування, начальником служби в справах дітей, фахівцями з Центру соціальних служб, приїхали до неї додому, її вдома не було, була у мами, її попросили прийти з дитиною після обіду, приблизно з 14 до 16 годину, вона прийшла, була нетвереза, почали її запитувати, чому вона випиває, вона нічого не відповідала, потім пояснила, що коли настає ніч - у неї з`являються страхи. Вдома у неї була їжа начебто. Стан у неї був: тример рук, страх, показувала, що ліки приймає по годинах, як тільки наступає ніч, вона закривається в туалеті, бо у неї якісь страхи. Викликали "швидку", їй зробили укол, ще прийшла її знайома бабуся, бо хвилювалася за її стан. Відповідач вела себе агресивно, на адресу працівників поліції висловлювалася нецензурною лайкою. Відповідачу було запропоновано пройти тест на алкоголь за допомогою "Драгера", вона відмовилася, від неї був запах алкоголю, поведінка неадекватна. До цього виходили декілька разів до неї, вона була в нетверезому стані, перший раз навіть МНС вирізало їй двері в квартиру, бо вона там випивала з чоловіками. Вона стоїть під супроводом, згідно графіку вони її перевіряють. Перший раз на неї надійшло повідомлення по "102", що вона випиває, дитина голодна, вона в нетверезому стані, умови проживання були незадовільні, в квартирі були два невідомих чоловіки, які випивали, двері не відчиняли. Коли надійшло повідомлення в другий раз, що вона нетвереза, приїхали, це підтвердилося. Дитину в неї забрали, бо була загроза його життю. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач перебуває під соціальним супроводом. Оскільки вживає алкоголь, дитину в неї вилучили, 25 жовтня 2021 року дитину повернули, вона сина забрала додому 10 листопада 2021 року, через тиждень від сусідів почали надходити повідомлення, що відповідач вживає алкогольні напої, була помічена в нетверезому вигляді. 15 грудня 2021 року відповідач їй зателефонувала, вона зайшла в службу в справах дітей, пішли до неї додому, відповідач була нетвереза, в той день відповідач телефонувала їй не один раз, але вона дзвінки пропустила. О 09 годині вони до неї вийшли, вона була нетвереза, сказала, що збирається в лікарню, чому телефонувала - не пояснила, бо, майже не могла говорити від сп`яніння, вони її відвели до її свекрухи, яка живе в сусідньому під`їзді і виховує її трьох дітей по відношенню до яких позбавлена батьківських прав. До обіду вона не протверезіла і дитину 15 грудня 2021 року було у неї вилучено. Відповідач перебувала в реабілітаційному центру в м.Дніпрі деякий час, зв`язку з нею не було, хоча там можна було спілкуватися через представників. На початку березня вона прийняла рішення повернутися в місто, куратор повідомив їх, що вона прийняла самостійно рішення про повернення з ребцентру. Їй вона сказала, що захворіла, а там не лікують, покинула реабілітацію, повернулася додому. За той час, поки дитина не з нею знаходиться, відповідач, начебто, твереза. Як забрала вона дитину, через тиждень почала пити, бо у неї сили волі не має. 10 листопада 2021 року вона забрала дитину додому, а 15 грудня 2021 року дитину вони вилучили. За цей місяць були випадки, що вона вживала алкоголь. Коли вони до неї прийшли, відповідач не могла внятно сказати, що випивала, знаходилася в сильному алкогольному сп`янінні, сказала, що цілу ніч сиділа в туалеті, чогось боялася. Один раз, коли дитина знаходилася дитячому будинку, відповідач працювала в МЖКП, тільки дитину забрала, звільнилася звідти, пояснила, що хворіє, їй потрібно лікуватися, але так і не пролікувалася. Знаходилася в Першотравенському реабілітаційному центрі, потім два рази в реабілітаційному центрі м.Дніпра, куратор потім повідомив, що вона самостійно покинула центр. Коли відповідач не випивала, то телефонувала їм, просила допомогу по влаштуванню дитини в садочок, а потім до них не приходила, дитину так і влаштувала у садок, звільнилася з роботи. Коли вона випиває, то нікого не бачить, і не чує. Доки вона не випиває, дитина нормально виховується, але починає випивати і дитині загрожує небезпека. Коли вони прийшли до неї востаннє, дитина була одягнута, плакала, відповідач сказала, що збирається в лікарню, але сама "на ногах не стояла". Перший раз, коли вони до неї прийшли та вилучали дитину, вона в квартирі з чоловіками пила не один день, дитина була не доглянута. Другий раз теж, дитина сама по собі, мати п`яна, на ногах не стоїть. Її вистачає на тиждень, щоб не вживала алкоголь. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач перебуває під соціальним супроводом, супровід виконувала, влаштувалася на роботу, лікування від алкогольної залежності не пройшла, але перебувала в реабілітаційних центрах з цього приводу, знаходилася там 2 місяці 15 днів, їй ставили строк лікування - 1 рік, але вона виїхала звідти, з її слів - захворіла, там не лікували, повернулася додому. Перевірити правдивість її слів, їй не вдалося, куратор має іншу думку, говорить, що вона самостійно покинула центр. Проблему алкогольної залежності вона визнала, сама обрала реабілітаційний центр лікування залежностей, необхідно було проходити реабілітацію 1 рік, а вона побула там 2 місяці 15 днів і самовільно покинула, говорила, що потребує лікування, однак за місцем проживання так і не лікувалася. З питання працевлаштування до них зверталася за допомогою. Коли приїздила разом з куратором до міста, то остання її характеризувала позитивно, а коли самостійно покинула центр, то куратор сказала, що відповідач не захотіла з ними спілкуватися, до цього ж погоджувалася пройти реабілітацію строком в один рік, щоб дитина з нею там знаходилася. 15 грудня 2021 року комісією встановили, що відповідач нетвереза, дитину вилучили, відповідач довго не виходила з ними на зв`язок, потім, через місяць, з "Нового покоління" їм повідомили, що вона в м.Дніпрі знаходиться в ребцентрі. 18 лютого 2022 року відповідач з куратором приїхала в місто, привезла довідку-характеристику, з того часу не була помічена у вживанні алкоголю. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає за необхідне позов задовільнити. За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Судом встановлено,\~що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження дитини відповідно ч.1 ст.135 СК України. Вказана родина отримує соціальні послуги, а саме: послугу - соціальний супровід з 27 січня 2021 року. 22 січня 2021 року позивач звертався до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з аналогічним позовом до відповідача [PERSON] . Під час розгляду вказаної цивільної справи дитина була вилучена від матері і перебувала в КЗ "Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини" ДОР. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/108/21 від 10 вересня 2021 року в задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів було відмовлено; попереджено [PERSON] про необхідність належного виконання обов`язків по вихованню і утриманню малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] ; покладено на орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області контроль за виконанням батьківських обов`язків [PERSON] 25 жовтня 2021 року рішенням виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області №168 було повернуто малолітнього [PERSON] , 2020 року народження, з КЗ "Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини" ДОР, його матері. 10 листопада 2021 року дитину було передано його матері - [PERSON] , про що складено відповідний акт. Повідомленням Першотравенського міського центру соціальних служб №4/249 від 20 грудня 2021 року підтверджується, що за період з 10 листопада 2021 року - моменту повернення дитини матері, були постійні виходи в сім`ю за місцем їх проживання з метою моніторингу ситуації та умов проживання дитини, з матір`ю дитини проводилися профілактичні бесіди щодо недопущення вживання алкогольних напоїв, наголошувалося на необхідності оформлення державних виплат, влаштування дитини в дитячий садок, працевлаштуватися. За листопад - грудень 2021 року неодноразово були проведені розмови з її сусідами щодо ситуації в сім`ї, які повідомили, що неодноразово відповідач, особливо по вечорах, була помічена в стані алкогольного сп`яніння, на що їй робилися зауваження, які були нею проігноровані. 15 грудня 2021 року спеціалістами центу, разом з представником ССД, був здійснений спільний вихід в сім`ю, під час якого було встановлено, що відповідач була в стані сильного алкогольного сп`яніння, вдома було не прибрано, з її слів, вона збиралася до лікарні з дитиною. Цього ж дня дитина була вилучена у матері, матір до вечора не протверезіла. З 16 грудня 2021 року відповідач до центру жодного разу не прийшла, не телефонувала, ситуацією з дитиною не цікавилася, телефон частіш за все, вимкнутий у неї. Актом обстеження умов проживання дитини - [PERSON] , 2020 року народження, від 29 листопада 2021 року встановлено, що за місцем проживання малолітньої дитини наявне енергопостачання, газопостачання, водопостачання, меблі, побутова техніка, продукти харчування, дитяче ліжко, постільна білизна, одяг за сезоном, іграшки, памперси, дитина спить із мамою на дивані. Дитина повернута в сім`ю 10 листопада 2021 року з будинку дитини, мати дитини перебуває під соціальним супроводом. Рекомендовано належним чином виконувати батьківські обов`язки, оформити договір реструктуризації боргу за комунальні послуги, оформити соціальні виплати на дитину. Актом обстеження умов проживання дитини - [PERSON] , 2020 року народження, від 15 грудня 2021 року встановлено, що за місцем проживання малолітньої дитини наявне енергопостачання, газопостачання, водопостачання, продукти харчування, є дитяче ліжко, постільна білизна, одяг за сезоном, іграшки. На момент перевірки мати дитини знаходиться в нетверезому стані, ледь стоїть на ногах, повідомила, що дитина не ходить до дитячого садка два дні, треба зробити йому щеплення, тимчасово дитину мати передала [PERSON] . Актом про відвідування сім`ї від 15 грудня 2021 року встановлено, що [PERSON] з дитиною вдома, мати дитини перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повідомила, що алкоголь не вживала, однак від неї чути сильний запах алкоголю, запропоновано здати тест на алкоголь, почала вести себе агресивно, кричати, говорила, що під дією лікувальної терапії. Актом обстеження умов проживання дитини - [PERSON] , 2020 року народження, від 15 грудня 2021 року встановлено, що за місцем проживання малолітньої дитини наявне енергопостачання, газопостачання, водопостачання. Є меблі. Відсутня приготована їжа. Є ліжко, одяг. Мати дитини - [PERSON] знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, повідомила, що має розлад психічного стану, страхи, не спала вночі. У зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини, вирішено звернутися до органу опіки та піклування щодо негайного відібрання дитини від матері. Рішенням виконавчого комітету Першотравенської міської ради №209 від 15 грудня 2021 року було відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері - [PERSON] , тимчасово влаштовано у КНП "Першотравенська МЛ" до передачі його у КЗ "Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини" ДОР строком на 6 місяців. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача від 22 грудня 2021 року підтверджується, що мати малолітнього [PERSON] - [PERSON] вживає алкогольні напої, не займається належним вихованням дитини, рішенням суду від 01 грудня 2014 року була позбавлена батьківських прав щодо решти своїх трьох дітей, дитину від матері вже забирали, рішенням суду ухвалено не позбавляти її батьківських прав, попереджено про належне виконання батьківських обов`язків, дитину повернуто матері, однак поведінка не змінилася, вживає алкогольні напої, вихованням дитини не займається. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача відносно її малолітнього сина. Копією рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/1881/14-ц від 01 грудня 2014 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] ,уродженця міста Темир Тау, Карагандинської області та [PERSON] , [INFO] , уродженку міста Гірник, Селидівського району Донецької області позбавлено батьківських прав, кожного із них, відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Першотравенська Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 138 від 21 липня 1999 року відділу реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області; [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Першотравенська Дніпропетровської області, актовий запис № 173 від 07 серпня 2002 року відділу реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області; [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Першотравенська Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 199 від 21 серпня 2013 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Стягнуто аліменти на дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідачів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 листопада 2014 року до повноліття дітей, допустивши рішення суду до негайного виконання в межах місячної суми стягнення аліментів. Трудовою угодою від 01 березня 2022 року, укладеною між ПП " [PERSON] " в особі [PERSON] та [PERSON] , підтверджується, що остання виконує роботу прибиральника службових приміщень. Характеристикою ПП "Комунальщик-1" від 04 квітня 2022 року підтверджується, що [PERSON] за місцем проживання правил співжиття не порушувала, скарг від сусідів не надходило. Характеристикою ПП [PERSON] від 03 квітня 2022 року підтверджується, що [PERSON] працює на посаді прибиральника службових приміщень з 01 березня 2022 року, за період роботи зарекомендувала себе позитивно, спокійна, врівноважена, сумлінно та якісно виконує свої обов`язки, веде тверезий спосіб життя, не зловживає спиртними напоями. Довідкою №613 від 10 травня 2022 року підтверджується, що [PERSON] з 03 травня 2022 року працює в ВП "ШУ Першотравенське" стовбуровим (поверхні) дільниці шахтного транспорту №2 бригади робітників поверхні. Копіями медичних довідок про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів та профілактичного наркологічного огляду від 27 квітня 2022 року КНП "Першотравенська МЛ" підтверджується, що у [PERSON] відсутні наркологічні та психіатричні показання до виконання робіт стовбурового дільниці шахтного транспорту. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, вчиняють їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення дітей», ратифікованої Україною 03 серпня 2006 року, Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14 вересня 2006 року, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК), тому він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» сказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Небажання дитини спілкуватися з одним із батьків, що призводить до зменшення чи повного припинення їх побачень, саме по собі не свідчить про ухилення матір`ю (батьком) від виконання батьківських обов`язків, оскільки ці обставини зумовлені не її (його) волею. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року №331/5427/17. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Суд враховує, що з 03 травня 2022 року відповідач офіційно працевлаштувалася у ВП "ШУ Першотравенське". Що стосується характеристики [PERSON] , долученої нею до матеріалів справи, в якій зазначено, що вона не зловживає спиртними напоями, веде тверезий спосіб життя, суд ставиться до цього доказу критично, оскільки дану характеристику видано ПП [PERSON] , який опосередковано, через представника відповідача [PERSON] - адвоката Маіляна А.С., що приймає участь в даній справі, заінтересований в результаті розгляду справи по суті. Суд, з урахуванням всіх обставин справи, погоджується із висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки такий висновок винесений вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітню дитину відповідача. Суд враховує те, що позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом, однак рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області було відмовлено в задоволенні позовних вимог, надано відповідачу можливість для виправлення своєї поведінки, попереджено про необхідність належним чином виконувати свої батьківські обов`язки стосовно малолітнього сина, 2020 року народження, однак відповідач належних висновків не зробила, після повернення їй дитини знову самоусунулася від виховання та утримання свого сина [PERSON] , не забезпечує його фізичного та духовного розвитку, не створює належні умови для його життя, не надає йому можливості отримувати освіту, відвідувати дитячий садок, не створює всі умови для його повноцінного розвитку, продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків, дитину не відвідує, під час перевірки умов проживання знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, чим ставила у небезпеку життя та здоров`я свого малолітнього сина. Крім того, суд враховує, що рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2014 року №186/1881/14-ц відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З моменту ухвалення вказаного рішення суду по теперішній час відповідач не зверталася до суду з позовом про поновлення її в батьківських правах стосовно інших її дітей, відносно яких її позбавлено батьківських прав. Суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі . Ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) також підлягають задоволенню, оскільки обґрунтовані та відповідають нормам закону. \~ \~ \~ \~На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задоволено повністю, позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову до суду, заявлено дві позовні вимоги: майнового та немайнового характеру, які задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 1 816 гривень.

Outcome: approved