Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

14.02.2022 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітнього сина,в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) та аліментів на її утримання у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, проте на даний час разом не проживають. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на повному утриманні позивачки, яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, що в свою чергу не дає їй можливості працювати, у зв`язку з чим позивачка і змушена звернутися до суду з даним позовом. У підготовче засідання позивачка не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ј частини та на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/7 частини. Відповідач у судове засідання не з`явився також, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі ј частини та на дружину в розмірі 1/7 частини визнав повністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4\~ст.206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.08.2020, сторони 01 серпня 2020 року зареєстрували шлюб, про що Прилуцьким міськрайонним відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) було складено відповідний актовий запис №119 (а.п.6). З копії\~свідоцтва про\~народження (а.п.7)\~вбачається,\~що сторони\~мають неповнолітнього\~ сина\~ \~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Як вбачається з копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої 01.03.2021 відділом адміністративних послуг Прилуцької міської ради (а.п.5), [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте проживає з позивачкою [PERSON] за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, що не оспорюєтья і відповідачем [PERSON] . Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 12.02.2022 вбачається, що [PERSON] є працевлаштованим та отримує доходи (а.п.23). Відповідно до копій документів наданих відповідачем вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться ще одна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , на яку відповідач вже сплачує аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (а.с.20-22). Відповідно до дублікату квитанцій з Приват Банку вбачається, що [PERSON] перераховував кошти на рахунок [PERSON] на утримання сина з 29.01.2022 по 28.03.2022 (а.с.25-27). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та «Декларації прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ч.3 ст.181 \~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Частина 4\~статті 84 СК України регламентує\~умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.\~ Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, відповідно до вимог чинного законодавства суд визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Оскільки сторони\~являються батьками\~неповнолітньої дитини\~та зобов`язані\~матеріально утримувати\~її,\~беручи до\~уваги те,\~що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе, а відповідач спроможний виплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання і до досягнення повноліття дитиною, яка перебуває на утриманні позивачки, та аліменти на її утримання у розмірі 1/7 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, оскільки він офіційно працю та має стабільний дохід, зважаючи на те, що він позов у відповідних частках визнав та згоден щодо їх стягнень, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до вимог ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~ У зв"язку з тим, що позовні вимоги задоволено, відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, та зважаючи на те, що позивачка відповідно до чинного законодавства звільнена від сплати судового збору за подачу позову щодо стягнення аліментів, тому з відповідача на користь держави слід стягнути 50 % судового збору, тобто 496,20 грн. На підставі наведеного, ст.84, 180-183 СК України,

Outcome: approved