Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

У січні 2022 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 89пш від 02 жовтня 2020 року в розмірі 14826,79 гривень. Позов обґрунтовано, тим що згідно кредитного договору [PERSON] отримав в позивача кредитні кошти в сумі 15000 гривень, з терміном погашення до 02 квітня 2022 року. Відповідач зобов`язався проводити погашення і сплачувати відсотки за користування кредитом в строки, визначені договором. Відповідач сплатив 03.11.2020 суму в розмірі 1200 гривень та 28.01.2021 року суму в розмірі 2400 гривень. Станом на 28 грудня 2021 року за відповідачем обліковується заборгованість, в розмірі 14826 гривень, яка складається з: 9260,43 гривень - поточна заборгованість по сумі кредиту, 5566,36 гривень - заборгованість по процентах за період з 28.01.2021 року по 28.12.2021 року. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов та заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідачів подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає розгляд справи провести за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Відповідно до поданої суду заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого кредитна спілка позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника та поручителів заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 02 жовтня 2020 року між кредитною спілкою «Станіславська» та [PERSON] укладено кредитний договір про споживчий кредит № 89пш, за яким кредитна спілка надала, а позичальник отримав кредитні кошти в розмірі 15 000 грн. та зобов`язався повернути кредит до 02 квітня 2022 року. Умовами п. 2.8 кредитного договору встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 55.53 % річних. Відповідно до Договору позичальник зобов`язався проводити погашення кредиту щомісячними виплатами згідно Графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Додатком №1 До договору про споживчий кредит визначено Графік повернення кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1052 ЦК України). Згідно розрахунку позивача ним нараховано загальну заборгованість в розмірі 14826 гривень, яка складається з: 9260,43 гривень - поточна заборгованість по сумі кредиту, 5566,36 гривень - заборгованість по процентах за період з 28.01.2021 року по 28.12.2021 року. В свою чергу, 04.04.2022 року позивачем збільшено розмір позовних вимог, подано суду заяву за змістом якої вказано, що станом на 02 квітня 2022 року заборгованість по кредитному договору становить 20672,88 гривень та складається з: 13517,71 гривень - заборгованість по основній сумі кредиту, 7132,95 гривень - заборгованість за відсотками за період з 28.01.2021 по 02.04.2022 року. Так, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів погашення заборгованості за кредитним договором відповідач суду не надав. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. Заяв про застосування строків позовної давності до суду не направлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, відповідно до до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved