Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

27.07.2021 р. до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Маркуц Уляна Михайлівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на частку в майні. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , з яким позивачка почала спільно\~ проживати\~ з 1981 року. В серпні 1988 році між ними було укладено церковний шлюб у Свято-Іллінській церкві села Велятино Хустського району Закарпатської області. До 2004 року вони разом з [PERSON] проживали та працювали в Російській Федерації. Після виходу на пенсію вони повернулися до Закарпаття в село\~ Велятино, і проживали в цьому селі по [ADDRESS] . З часу їхнього повернення з Російської Федерації й по дату смерті [PERSON] , вони разом проживали, вели спільне господарство, мали спільні грошові кошти, завжди з цих питань мали спільну думку та приймали спільні рішення, та довіряли один одному. У щасливих фактичних шлюбних відносинах, в любові і злагоді, вони проживали 40 років. Питання узаконення відносин між ними, шляхом укладення шлюбу, ніколи не ставилося, оскільки вони люди не молоді, а їхнє спільне життя складалося і без цього добре. Спільних дітей в них з ним не було. Крім того, [PERSON] хворів (онкохворий з 2017 року). Догляд за [PERSON] до останнього дня життя здійснювала позивачка особисто. Після його смерті позивачка організувала його поховання, і саме їй було видане Свідоцтво про його смерть. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.10.2001 р. у справі № 2-7349-2001 р., яке набрало законної сили 17.11.2001, був розірваний шлюб між першою дружиною [PERSON] [PERSON] за її позовом до нього. Так, в її позовній заяві вказано, що причиною розірвання шлюбу є те, що 17 років тому вони припинили з відповідачем сімейні відносини, їх не відновлювали та відновлювати не бажають, відповідач має іншу сім`ю. За період проживання однією сім`єю, позивачка з [PERSON] спільно, за їхні з ним кошти придбали: - квартиру, яка знаходиться за адресою:\~ [ADDRESS] , про що [PERSON] уклав договір з приватним підприємством «Скол». Станом на 03.03.2021 року ринкова вартість квартири становить 253 897 грн.; - гараж площею 23.2 кв.м., розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, гаражно-будівельний кооператив, гараж [NUMBER] , про що\~ [PERSON] отримав Свідоцтво про право власності від 17.08.2007 року. Ринкова вартість цього гаража\~ станом на 08.02.2021 року становить 90891,00 грн.; - автомобіль Toyota Corolla 1.6 МТ Terra, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова\~ (VIN): [NUMBER] , 2010 року випуску, про що [PERSON] уклав Договір купівлі-продажу з ТзОВ «Карат-Мотор» від 22.12.2010 року. Станом на 26.03.2021 року вартість автомобіля становить 205 090 грн. 00 коп.; - земельну ділянку площею 0,0480 га, яка надана для ведення садівництва і знаходиться на території Підлузької сільської ради, садівниче товариство «ДНІПРОМІСТ», Тисменицького району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2625884201:02:002:0853. Станом на 31.05.2021 року ринкова вартість вищевказаної земельної ділянки становить 4 800,00\~ грн. Зазначені договори на придбання квартири, земельної ділянки, гаража та автомобіля [PERSON] (громадянин України) укладав на своє ім`я, оскільки позивачка є громадянкою Російської Федерації, що тягло за собою додаткові витрати на збір документів, реєстрацію\~ прав власності, тощо. Таким чином, загальна вартість майна (квартири, земельної ділянки, гаража та автомобіля) становить 554 678,00. На придбання зазначених квартири, гаража, земельної ділянки та автомобіля позивачка вклала і свої особисті грошові кошти, отримані нею за продаж Акціонерному банку\~ «ГАЗПРОМБАНК» акцій\~ ОАО «ГАЗПРОМ» (Росіська Федерація), та\~ грошові кошти, заощаджені нею за попередні роки, та\~ ввезені\~ нею до України у 2007 році, в загальній сумі 1 286 500 (один мільйон двісті вісімдесят шість тисяч п`ятсот) російських рублів, вартість яких відповідно до\~ курсу НБУ станом на час їх отримання, становила 263385.70 (двісті шістдесят три тисячі триста вісімдесят п`ять) гривень 70 коп., та ввезла на територію України грошові кошти в розмірі 174700,00 російських рублів, вартість яких згідно курсу НБУ станом на 01.12.2007 року становила 36231,03 гривень. Тобто у 2007 році у неї були заощаджені грошові кошти на загальну суму 299616,73 грн. (двісті дев`яносто дев`ять тисяч шістсот шістнадцять тисяч гривень 73 коп.), яких було достатньо на придбання\~ зазначених вище\~ квартири, земельної ділянки, гаража та автомобіля. Поряд з цим, 05.02.2021 року приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Маркуц У.М. заведена спадкова справа\~ за померлим\~ [INFO] [PERSON] за заявою його доньки [PERSON] , яка на даний час неправомірно претендує на майно позивачки (на зазначені вище квартиру, земельну ділянку, гараж та автомобіль), набуте\~ в період спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Відкриття спадкової справи за померлим [PERSON] за заявою його доньки [PERSON] , змусило позивачку звернутися до суду за захистом її прав з даним позовом. Позивачка вважає, що встановлення дати початку проживання з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу до 01.04.2004 року, є недоцільним та неможливим, оскільки діючий Сімейний кодекс України набув чинності з 01 січня 2004 року, а Кодекс про шлюб та сім`ю України, що діяв до набрання чинності\~ СК України, не передбачав такого поняття, як проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Таким чином позивачка вважає, що майно набуте за період проживання з [PERSON] без реєстрації шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, а тому просить суд встановити факт їхнього проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу\~ у період з 01.10. 2004 року по 15.01.2021 року, визнати зазначене майно спільним майном, набутим в період спільного проживання однією сім`єю, та визнати право власності на 1/2\~ частину зазначеного майна. Представник відповідачів адвокат Яшан Н. В. скористалася правом подання відзиву на позовну заяву, в якому заперечила щодо задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи зокрема тим, що надані позивачем довідки сільської ради та виписки з історії хвороби [PERSON] не підтверджують факт постійного проживання [PERSON] в [ADDRESS] , так як вони були видані тільки з метою госпіталізації [PERSON] до лікарні, яка розташована в м. Ужгород. Також, до відзиву додаються нотаріально засвідчені заяви свідків, які свідчать про те, що [PERSON] проживав із своєю дружиною [PERSON] в [ADDRESS] . Також за цією адресою був зареєстрований їхній син [PERSON] (відповідач 2). Крім того, нотаріально засвідченою заявою від 07.05.2021 свідок [PERSON] засвідчує факт проживання [PERSON] із своїм сином в с. Стопчатів Косівського району. Свідок [PERSON] нотаріально посвідченою заявою\~ від 07.05.2021 засвідчує факт проживання [PERSON] із своєю дружиною в с. Стопчатів Косівського району, зазначає, що шлюб між ними у 2002 році розірвано формально.\~ Доказ укладення церковного шлюбу у 1988 році між позивачкою та [PERSON] позивачі вважають неналежним та недопустимим, так як на той момент [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до довідки про отримання допомоги Управління соціального захисту Косівської РДА від 30.03.2021 № 558 догляд за [PERSON] в кінці 2018 року здійснював [PERSON] . Такий догляд був необхідним тому, що дружина [PERSON] \~ [PERSON] важко хворіла і змушена була лікуватись та проживати з донькою до дня смерті ( [INFO] ). Відповідачі вважать, що позивачка намагається ввести суд в оману щодо того, що кошти на придбання майна, яке належало [PERSON] , були витрачені позивачкою із заощаджень 2007 року, так як позивачка скриває від суду той факт, що нею 15.02.2017 придбано квартиру, витрати на яку є співмірними із заощадженнями вказаними позивачкою. Також посилаються на те, що позивачка спільно з [PERSON] працювала в Російській Федерації, тому слід вважати, що дохід отримувала не тільки позивачка, але й [PERSON] . Звертається увага суду, що позивачка після смерті [PERSON] , на підставі довіреності, відчужила належний [PERSON] автомобіль, який входив до спадкового майна. За даним фактом [PERSON] звернулася до правоохоронних органів та внесено відомості до ЄРДР. Таким чином відповідачі вважають, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається позивачка, а відтак просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. До початку розгляду справи по суті, на підставі поданого клопотання була допитана в судовому засіданні в якості свідка позивачка [PERSON] , та підтвердила суду обставини викладені в позовній заяві. Додатково зазначила, що у 1986 році [PERSON] виїхав із України у Новий Уренгой Тюменської області, а у 1986 році вона виїхала туди також. Працювали там вони 20 років, отримали пенсію. Кожного року вони приїжджали на Україну у відпустку, половину з якої знаходилися у с. Стопчатів Косівського району у батьків [PERSON] , а іншу частину відпустки проводили у селі Велятино, Хустського району Закарпатської області, де жили її батьки. У 1988 році вона із [PERSON] вінчалися у православній церкві у селі Велятино, Хустського району Закарпатської області.\~ [PERSON] був офіційно у шлюбі, однак він не був вінчаний із своєю дружиною, тому їх вінчали у церкві. Вони жили спільно сім`єю і мали спільний бюджет. У 2004 році вони повернулися на Україну та жили спільно у селі Велятино, Хустського району Закарпатської області по день смерті [PERSON] . Вона працювала на будівництві Газпромівських об`єктів на посаді старшого інженера та мала акції. [PERSON] працював заступником начальника управління, а пізніше був на посаді головного інженера, та мав одну акцію. У 2006-2007 році вона продала акції і у 2007 році вони придбали однокімнату недобудовану квартиру у м. Івано-Франківську, гараж, дачну ділянку. Вони отримували пенсію та вели спільний бюджет, кошти відкладали та витрачали. Земельна ділянка була придбана за кошти [PERSON] , про її існування вона про не знала. Двохкімнатну квартиру, яка знаходить поруч однокімнатної квартири, належить їй особисто, і придбана вона за власні її зароблені кошти. Позивачка здійснювала догляд за [PERSON] , їздила із ним на лікування, здійснила його поховання. Кошти витрачені на квартиру, яка придбана на її ім`я в 2017 році, належать особисто її, а відтак вона не відносить цю квартиру до спільної сумісної власності. Позивачка та її представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позові, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача адвокат Широких Ю.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, додатково зазначила, що буде подано заява про стягнення витрат понесених позивачем на правову допомогу. \~ В судовому засіданні 10.02.2022 відповідачка [PERSON] та представник відповідачів щодо задоволення позову заперечили з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Зазначають, що матеріали справи не місять доказів на підтвердження обставин, на які посилається позивачка, а також спростовуються свідками, яких вони просять допитати в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] \~ у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила та зазначила, що її батько [PERSON] був на заробітках у Росії та працював у різних містах. Був у шлюбі із її матір`ю та жив разом із нею. У Закарпатську область їздив на лікування. Про смерть батька їм повідомили, і вона їздила у\~ село Велятино, Хустського району Закарпатської області на похорон батька. В судове засідання 16.05.2022 р. відповідачі та їхній представник не заявилися, явку свідків в судове засідання не забезпечили. Суду повторно подали заяву про відкладення судового засідання, у зв`язку з військовим станом, та перебуванням відповідачки [PERSON] в м. Києві, що ускладнює її явку в судове засідання (а.с.245-246). З врахуванням того, що територія від м. Києва до м. Івано-Франківська не перебуває в зоні бойових дій, між зазначеними містами наявне транспортне сполучення, а також відповідачі не позбавлені можливості брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, з відповідним клопотанням до суду не зверталися, суд приходить до висновку, що повторна неявка відповідачів та їхнього представника в судове засідання є неповажною, а відтак суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі сторони відповідачів. Вислухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи,\~ суд встановив такі обставини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія Свідоцтва про смерть [PERSON] \~ серії [NUMBER] , видане Виконкомом Вишківської селищної ради 12.02.2021 (а.с. 18). За життя [PERSON] належала: - квартира, яка знаходиться за адресою:\~ [ADDRESS] , яка придбана [PERSON] 14.03.2017 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек (а.с.33). Згідно звіту про оцінку майна П.П. «Алекс-Хуст», станом на 03.03.2021 року ринкова вартість квартири становить 253 897 грн. (а.с.34, 35); - гараж площею 23.2 кв.м., розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, гаражно-будівельний кооператив, гараж [NUMBER] , про що\~ [PERSON] отримав Свідоцтво про право власності від 17.08.2007 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек (а.с.33). Ринкова вартість цього гаража\~ станом на 08.02.2021 року становить 90891,00 грн., що підтверджується звітом про оцінку ФОП [PERSON] (а.с.37,38); - автомобіль Toyota Corolla 1.6 МТ Terra, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова\~ (VIN): [NUMBER] , 2010 року випуску, про що свідчить Договір купівлі-продажу з ТзОВ «Карат-Мотор» від 22.12.2010 року (а.с. 39-41), Акт приймання товару від 17.01.2011 (а.с. 42). Вартість автомобіля згідно з договором купівлі-продажу на момент придбання становить 170200 грн. в.т.ч. ПДВ 28366,67 грн. У відповідь на запит листом ТзОВ «КАРАТ МОТОР» вих. № 42 від 21.05.2021 поінформовано, що 24.12.2010 було здійснено оплату від [PERSON] згідно договору КМ-0000451 в сумі 78200 грн, та 27.12.2010 в сумі 92000 грн., на рахунок ТзОВ «КАРАТ МОТОР» (а.с. 43). Станом на 26.03.2021 року вартість автомобіля становить 205 090 грн., що підтверджено копією Звіту оцінювача [PERSON] № 44/05/2021 від 26.05.2021 року (а.с. 44-47); - земельна ділянка площею 0,0480 га, яка надана для ведення садівництва і знаходиться на території Підлузької сільської ради, садівниче товариство «ДНІПРОМІСТ» Тисменицького району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2625884201:02:002:0853. Згідно з Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 05.10.2011, земельну ділянку придбано [PERSON] за ціною 4311 грн. (а.с. 48). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, право власності на земельну ділянку не зареєстровано (а.с.49). Станом на 31.05.2021 року ринкова вартість вищевказаної земельної ділянки становить 4 800,00\~ грн., що підтверджує копія звіту [PERSON] «Алекс-Хуст»\~ про оцінку майна (а.с. 50-51). На підставі заяви доньки [PERSON] 05.02.2021 року (а.с.120) приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Маркуц У.М. заведена спадкова справа\~ за померлим\~ [INFO] [PERSON] , що підтверджено копією Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 63452381 від 05.02.2021 (а.с.69). Між сторонами виник спір, в якому позивачка доводить перед судом, що вона проживала з [PERSON] однією сім`єю, і майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. Оцінюючи надані сторонами докази, які стосуються предмета доказування, та вирішуючи спір між сторонами по суті, суд зазначає наступне. Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. На підтвердження факту проживання з [PERSON] однією сім`єю та наявності фактичних шлюбних відносин, позивачка надала суду наступні докази. Так, позивачкою надано суду копію Свідоцтва про укладення церковного шлюбу від 15.02.1993 р. № 004, яке видане у Свято-Іллінській церкві села Велятино Хустського району Закарпанської області, в якому йдеться про те, що між [PERSON] та [PERSON] в серпні 1988 року було укладено церковний шлюб (а.с.19). За клопотанням представника відповідачів, позивачкою в судове засідання було надано оригінал зазначеного документу, та при звірці оригіналу з копією встановлено, що копія відповідає оригіналу, про що зроблено відповідну відмітку на копії головуючим суддею. Проте, зазначений доказ, суд вважає не належним, та не приймає до уваги, оскільки судом встановлено, що на час церковного вінчання, про яке стверджує позивачка, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.10.2001 р. у справі № 2-7349-2001 р., та яке набрало законної сили 17.11.2001 (а.с.29). 22.11.2007 р. повторно було видане Свідоцтво про розірвання шлюбу, з якого вбачається, що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 32 від 15.01.2002 (а.с.31). Зважаючи на факт перебування [PERSON] в зареєстрованому шлюбі на час ймовірного церковного вінчання з позивачкою, беручи до уваги норми ст.ст. 21, 25 СК України, за змістом яких жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, та мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, суд приходить до висновку про неможливість прийняття до уваги зазначеного доказу як не допустимого. (Подібна правова позиція викладена в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 квітня 2019 року по справі № 759/4596/18). Також на підтвердження факту проживання з [PERSON] однією сім`єю, по [ADDRESS] , позивачка надала суду копії довідок Велятинської сільської ради Хустського району Закарпатскої області від 19.05.2017 р. № 333 та від 08.10.2018р. № 559 (а.с.20,21), які підтверджують факт проживання [PERSON] за зазначеною адресою, та копію Тимчасової посвідки на постійне проживання, виданої 19.11.2008 р. УГІРФО УМВС України в Закарпатській області (а.с.22), яка підтверджує те, що позивачка [PERSON] , громадянка Російської Федерації прибула в Україну у 2008 році з Росії, та прописана [ADDRESS] . Матеріали справи містять вітальні відкритки адресовані [PERSON] в 2017, 2018, 2020 роках, на адресу [ADDRESS] (а.с.141-146). Також судом встановлено, що [PERSON] хворів (онкохворий з 2017 року), що підтверджується засвідченою копією Виписки із медичної карти стаціонарного хворого, виданої ОКТМО «Фтізіатрія» Закарпатської ОДА 11.05.2017 року, та Випискою Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру з\~ історії хвороби [PERSON] від 09.06.2017 р. № 2765. У зазначених документах вказано, що місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] (а.с.23, 24). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] (а.с.225-227), суду підтвердив факт проживання позивачки та [PERSON] з 2004 року. Суду показав, що він вважається їхнім «вінчальним кумом», оскільки був присутній на вінчанні у 1988 році. Після повернення з м. Уренгой позивачка з [PERSON] проживали в [ADDRESS] , з матір`ю позивачки, допомагали мамі, робили ремонти в будинку, штукатурили хату, будували гараж, мали 50 сотих городу який обробляли. Свідок чув про сім`ю [PERSON] , проте думав, що шлюб розірвано. Позивачку та [PERSON] свідок сприймав як подружжя, вони приходили один до одного в гості. Від позивачки свідку стало відомо, що [PERSON] онкохворий, а брат позивачки був лікарем в Хустській лікарні (терапевт), тому допомагав з лікуванням. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] (а.с.228-230), суду показала, що вона проживає в [ADDRESS] , працює вчителькою, та є сусідкою позивачки (межують городи). Підтверджує факт проживання позивачки з [PERSON] з 2004 року. Вказує, що була на подвір`ї сусідів, в хаті не була. Постійно бачила як [PERSON] господарював на городі (косив, збирав овочі та ін.), ходив в магазин, разом святили під церквою паску. Позивачка з [PERSON] разом робили ремонт в будинку, будували гараж, встановили високі ворота на заїзді в двір, облаштовували в господарстві бетонні доріжки. Знає, що [PERSON] в 2017 році захворів, після чого вона його не бачила більше в церкві. Похоронили [PERSON] були в с. Велятино з будинку позивачки. Свідок не була на похороні, але до похорону була на панахиді за покійним. Також факт проживання позивачки з [PERSON] з 2004 року суду підтвердила свідок [PERSON] (а.с.247-248), яка суду показала, що вона є сусідкою позивача [PERSON] та [PERSON] у с. Велятино. Працює перукарем, а тому майже кожного місяця стригла [PERSON] . Памятає, що [PERSON] та [PERSON] приїхали із заробітків у с.Велятино 18 років\~ тому, запам`ятала оскільки її доньці було тоді лише один рік. Зазначає, що вони разом жили як подружжя, вели спільне господарствао, обробляли город, робили ремонти, ходили до церкви. Знала що [PERSON] мав дітей, однак вони ніколи не приїжали. Калинич Афанасія завжди із [PERSON] їздила до Ужгорода до лікарів, оскільки він хворів. Вона його і поховала. До показів позивачки, яка за її клопотанням до початку розгляду справи була допитана в якості свідка в судовому засіданні, суд ставиться критично та не оцінює їх, так як такий свідок є заінтересований в результатах розгляду справи, та оцінює їх у сукупності\~ з іншими доказами в справі. На противагу доводам позивачки, відповідачами разом з відзивом на позовну заяву надано суду нотаріально завірені копії заяв свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в яких стверджується, що [PERSON] в зимовий період проживав разом із своєю дружиною [PERSON] та сином [PERSON] , по [ADDRESS] , а з вересня 2019 року проживав з ними в с. Стопчатів Косівського району Івано-Франківської області (а.с.106-109). Суд зазначає, що, у зв`язку із незабезпеченням явки зазначених свідків стороною відповідача в судове засідання, та визнання причин неявки сторони відповідачів в судове засідання не поважними,\~ суд не допитав цих свідків в порядку ст. 230 ЦПК України, а відтак не може вважати завірені нотаріально покази цих свідків допустимими доказами. Також стороною відповідача надано суду довідки Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області від 17.02.2021 № 152 та від 21.04.2021 № 51, згідно з якими [PERSON] дійсно проживав був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , із 15.02.2005 (а.с.105). Згідно з довідкою про отримання допомоги від 30.03.2021, яка видана Управлінням соціального захисту населення Косівської РДА, виданою [PERSON] , 1977 року народження, жителю с. Стопчатів, [PERSON] перебував на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Косівської РДА, та з 23.08.2018 по 14.01.2021 отримував компенсаційну виплату, як особа, яка здійснювала догляд за перестарілим [PERSON] , 1936 р.н. (а.с.110). Оцінюючи наявні докази в сукупності, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять суперечливі докази щодо постійного проживання [PERSON] з позивачкою однією сім`єю, в значенні ст. 74 СК України. При цьому, суд зазначає, що\~ показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (правові позиції з цього приводу викладені у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 р. у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 р. у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 р. у справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 р. у справі № 490/10757/16-ц). Так, не виключено, що місце смерті та місце похорону [PERSON] є пов`язаними із місцем його лікування та наявністю тривалих дружніх відносин з позивачкою. Так, свідок [PERSON] показав, що брат позивачки працював терапевтом в Хустській лікарні, та надавав допомогу в лікуванні, що може пов`язувати вибір [PERSON] лікувального закладу, а відтак є пов`язаним з місце його смерті. При цьому, слід враховувати, що [PERSON] залишався зареєстрованим в с. Стопчатів, купував нерухомість в приміській зоні м. Івано-Франківська, що свідчить про його інтерес саме до цього регіону, та є непрямим доказом на підтвердження того, що [PERSON] міг проживати не тільки з позивачкою, але і тривалий час перебувати (проживати) в м. Івано-Франківськ та с. Стопчатів. Окрему увагу суд звертає на довідку про отримання допомоги від 30.03.2021, згідно з якою [PERSON] житель с. Стопчатів, здійснював догляд за [PERSON] , за що отримував допомогу в період з 23.08.2018 по 14.01.2021. Даний документ офіційно виданий державною установою, є дійсним, та містить інформацію, яка не спростована в судовому засіданні. Проте, враховуючи предмет позову, доказуванню підлягає не тільки факт спільного проживання чоловіка і жінки, а також доказуванню підлягають наявність таких обов`язкових ознак сім`ї, як спільний побут, взаємні права і обов`язки. Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. На підтвердження доводів позивачки про походження коштів на придбання спірної квартири, гаража, земельної ділянки та автомобіля, позивачка надала суду: - Договір купівлі-продажу цінних паперів, укладений між позивачкою та Акціонерним банком «ГАЗПРОМБАНК» 28.06.2007, за яким позивачка за продані акції отримала 130000,00\~ російських\~ рублів,, вартість яких згідно з курсом НБУ станом на\~ 28.06.2007 року становила\~ 25467,00 грн., із розрахунку: 130000 х 1,959 : 10\~ =\~ 25467,00 (а.с.52-54); - Договір купівлі-продажу цінних паперів, укладений між позивачкою та Акціонерним банком «ГАЗПРОМБАНК»\~ 01.11.2007 року, за яким позивачка за продані акції\~ отримала 760000,00\~ російських\~ рублів, вартість яких згідно з курсом НБУ станом на\~ 01.11.2007 року, становила 155556,80 гривень, із розрахунку: 760000 х 2,0468 : 10 = 155556,80 (а.с.55-57); - Договір купівлі-продажу цінних паперів, укладений між позивачкою та Акціонерним банком «ГАЗПРОМБАНК» 27.11.2007 року, за яким позивачка за продані акції\~ отримала 91500,00\~ російських\~ рублів, вартість яких згідно з курсом НБУ станом на\~ 27.11.2007 року, становила 19007,30 гривень, із розрахунку: 91500 х 2,0773 : 10 = 19007,30 (а.с.58-60); - Договір купівлі-продажу цінних паперів, укладений між позивачкою та Акціонерним банком «ГАЗПРОМБАНК», від 28.11.2007 року, за яким позивачка за продані акції\~ отримала 305000,00\~ російських\~ рублів, вартість яких згідно з курсом НБУ станом на 28.11. 2007 року, становила 63354,60 гривень, із розрахунку: 305000 х 2,0772 : 10 = 63354,60 (а.с.61-63); -\~ Митну декларацію, згідно з якою позивачка 01.12.2007 року ввезла на територію України грошові кошти в розмірі 174700,00 російських рублів, вартість яких згідно з курсом НБУ станом на 01.12.2007 року становила 36231,03 гривень, виходячи із розрахунку: 174700 х 2,0739 : 10 = 36231,03 (а.с. 64-68). Таким чином, позивачка зазначає, що за продані у\~ 2007 році вищезазначені акції отримала 1 286 500 (один мільйон двісті вісімдесят шість тисяч п`ятсот) російських рублів (із розрахунку: 130000 + 760000 + 91500 +305000 = 1 286 500), вартість яких відповідно до\~ курсу НБУ станом на час їх отримання, становила 263385.70 (двісті шістдесят три\~ тисячі триста вісімдесят п`ять) гривень 70 коп., та ввезла на територію України грошові кошти в розмірі 174700,00 російських рублів, вартість яких згідно курсу НБУ станом на 01.12.2007 року, становила 36231,03 гривень. Таким чином, за твердженням позивачки, у 2007 році у неї були заощаджені грошові кошти на загальну суму 299616,73 грн. (двісті дев`яносто дев`ять тисяч шістсот шістнадцять тисяч гривень 73 коп.), із розрахунку: 263385,70 + 36231,03 = 299616,73, яких було достатньо на придбання\~ зазначених вище\~ квартири, земельної ділянки, гаража та автомобіля. Суд критично ставиться до доводів позивачки щодо походження грошових коштів на придбання саме спірного майна, виходячи з наступного. Так, суд бере до уваги, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, позивачка, за декілька днів до придбання квартири [PERSON] (квартира придбана [PERSON] 09.03.2017, однокімнатна, площею 50,5 кв.м.), 15.02.2017 набула у власність, в тому самому будинку, що і [PERSON] , більшу за площею квартиру, а саме: двокімнатну квартиру, площею 71,5 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 111). Зазначений факт позивачка у позові не зазначила. В судовому засіданні пояснювала, що ця квартира придбана за її особисті кошти, а тому вона це майно не відносить до спільного. При цьому, походження коштів на придбання належної позивачці квартири, чи спростування того, що ці кошти не є заощадженнями позивачки 2007 року, позивачкою не надано. Такі обставини ставлять під сумнів доводи позивачки, що кошти на придбання спірної квартири витрачені нею із її заощаджень 2007 року, оскільки невідомо, які тоді кошти витрачені на придбання її власної квартири. Також, купівля іншої квартири позивачкою та реєстрація права власності на неї, спростовує твердження позивачки щодо того, що спірна квартира була зареєстрована на [PERSON] тільки тому, що позивачка є громадянкою Російської Федерації, що ускладнювало купівлю квартири нею. Вбачається, що реєстрація права власності на двохкімнатну квартиру належну позивачці не викликала труднощів. Також сумніви викликають твердження позивачки, що в [PERSON] не було коштів на придбання квартири, а в неї були. З показів позивачки [PERSON] в Уренгої працював на посаді заступника начальника управління, а пізніше був на посаді головного інженера, а отже і [PERSON] також повинен був отримувати дохід. \~ Окрім того, як стверджує позивачка, вона постійно проживала однією сім`єю з [PERSON] по [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок набутий нею на підставі Договору дарування від 10.09.1995 (а.с.111, 112). Свідки в судовому засіданні показали, що в даному будинковолодінні позивачкою та [PERSON] , спільно здійснювався ремонт, був збудований гараж та ін. Зазначене, відповідно, також потребувало коштів, що в чергове ставить під сумнів твердження позивачки про походження коштів на придбання спірного майна саме з заощаджень позивачки 2007 року. Також, якщо слідувати з того, що майно по [ADDRESS] , за роки спільного проживання, є покращене за рахунок спільної праці [PERSON] та позивачки, без відповіді залишається питання, яка частка [PERSON] в майні по [ADDRESS] ? З цього приводу позивачка не надала суду жодної інформації. Із зазначеного слідує, що позивачка визначає майно належне [PERSON] , як спільне, проте належне їй майно до спільного не відносить. Така позиція позивачки фактично спростовує її ж твердження щодо наявності в неї та [PERSON] під час спільного проживання таких обов`язкових ознак сім`ї, як наявність спільного бюджету, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, що ставить під сумнів реальність сімейних відносин між цим особами, в значенні ст. 74 СК України. Також слід взяти до уваги те, що смерть [PERSON] не була раптовою, цьому передувало тривале лікування, що може свідчити про те [PERSON] усвідомлював наслідки стану свого здоров`я, проте, за життя, не розпорядився належним йому майном іншим чином, зокрема не склав заповіт на ім`я позивачки, не уклав з нею шлюб. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд вважає, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів, як б в сукупності підвереджували ті обставини на які посилається позивачка, що має наслідком відмови у позові в повному обсязі. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України, підтверджених витрат сторони відповідача не встановлено. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed