Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

26 жовтня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява АТ "Кристалбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 12 вересня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір про відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до додаткової угоди від 15 червня 2018 року відповідач отримав кредит (ліміт овердрафту) в сумі 2500 грн строком на 12 місяців. У зв`язку із неналежним виконанням умов договору відповідачем, у нього утворилася заборгованість, яка становить 17 017, 59 грн, та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 жовтня 2021 року цивільну справу № 753/21693/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 27 жовтня 2021 року 10 листопада 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 18 січня 2022 року на 11:30 год. Ухвалою суду від 18 січня 2022 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 10 березня 2022 року. Судове засідання призначене на 10 березня 2022 року не відбулось оскільки, відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Згодом судове засідання було призначено на 19 травня 2022 року на 12:30 год. У судове засідання 19 травня 2022 року учасники справи не з`явились. Від представника позивача надійшло клопотання (вх. №17423) про розгляд справи за його відсутності, окрім того в клопотання зазначено, що позовні вимоги він підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Судова повістка, адресована відповідачу повернулася до суду з відміткою" адресат відсутній за вказаною адресою". Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Процесуальні документи, позовна заява з додатками та судові повістки надсилались відповідачу на адресу місця реєстрації: [ADDRESS] . Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, від нього не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, ухвалою суду від 19 травня 2022 року вирішено провести заочний розгляд справи, проти чого й не заперечував позивач. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2016 між АТ "Кристалбанк" та [PERSON] було укладено договір про відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу №26206001048494/980, до якого 15 червня 2018 року було укладено додаткову угоду №1. Відповідно до розділу 1 зазначеного договору клієнт підписуючи договір, погоджується з умовами "Правил комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Кристалбанк", затверджених згідно з внутрішніми процедурами банку, які розміщені для ознайомлення на офіційному сайті банку та у доступних для клієнтів місцях у приміщенням банку, відповідно до яких банк пропонує надавати клієнту комплекс послуг з розрахунково-касового обслуговування рахунків, випуску і обслуговування платіжної картки в порядку та на умовах, встановлених договором, у тому числі правилами, заявою-анкетою про відкриття та обслуговування поточних рахунків з використанням електронних платіжних засобів ПАТ "Кристалбанк" та тарифами. Правила, тарифи, заява-анкета, карта із зразками підписів після підписання сторонами цього договору, стають його невід`ємною частиною. Підписуючи договір, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені у договорі, правилах, тарифах. Підписи сторін під договором вважаються одночасно підписами під правилами, тарифами, при цьому після підписання сторонами договору, правила та тарифи не підлягають обов`язковому додатковому підписанню та набирають чинності для сторін одночасно з підписанням договору. Відповідно до частин першої-другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до додаткової угоди №1 до договору, банк надав клієнту кредит у вигляді овердрафту. Кредитування позичальника здійснюється через поточний рахунок з використанням ПК. Фіксований розмір доступного ліміту овердрафту встановлено у розмірі 2500,00 грн. Пунктом 5 кредитного договору встановлений розмір процентної ставки за користування кредитом, який становить 37% річних. Пільговий період не передбачено. Згідно з пунктом 6 кредитного договору строк кредитування за цим договором складає з 15 червня 2018 року по 14 червня 2019 року, тобто 12 місяців. Пунктом 18 договору встановлено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом клієнт сплачує на вимогу банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу до моменту фактичної сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, у розмірі не більше 15% суми простроченого платежу. Згідно пункту 2.6 тарифів встановлена плата за користування несанкціонованим овердрафтом у розмірі 60%. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з пунктом 3 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Кредитний договір є різновидом договору позики, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позики. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується, зокрема заявою про відкриття ліміту овердрафту за поточним рахунком, яка була підписана відповідачем 11 червня 2018 року, заявою-анкетою на отримання кредиту, яка підписана відповідачем також 11 червня 2018 року та випискою з банківського рахунку. Проте відповідач неналежним чином виконував умови договору, який як позичальник зобов`язувався виконувати, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно кредитного договору. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого у нього, станом на 01 жовтня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 17 017, 59 грн., яка складається із: заборгованості за овердрафтом - 2 511, 99 грн., прострочених процентів за овердрафтом - 4153, 02 грн., нараховані доходи за обслуговування ПК - 10,00 грн., пеня за прострочений овердрафт - 1 242,61 грн., пеня за прострочені проценти - 2104, 67 грн. З наданої виписки по особовому рахунку [PERSON] вбачається, що він активно користувався кредитними коштами, витрачаючи їх на власні потреби. Відповідачем не надано суду заперечень щодо укладання вказаних договорів із позивачем, отримання кредитних коштів, використання їх та відсутність обов`язку щодо сплати відсотки чи сплату їх у меншому розмірі, ніж визначено позивачем. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із розрахунку, долученому до позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати за прострочений овердрафт та проценти у загальному розмірі 6 995, 30 грн. Наданий розрахунок був перевірений судом, він є арифметично вірним та обґрунтованим. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, натомість відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Враховуючи, що відповідач узяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, докази погашення відповідачем заборгованості в матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості у розмірі 17 017, 59 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2270 грн.

Outcome: approved