Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

ДП «РЕУ «Райагробуд» звернулося до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги станом на 31.07.2021 в сумі 7238,14 грн. та судових витрат, вказавши, що відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності серії4 [NUMBER] від 04.10.2006. Також [PERSON] є власником нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17328432 від 11.01.2008. Між [PERSON] , як споживачем житлово-комунальних, та дочірнім підприємством «РЕУ «ЧБМВК «Райагробуд» було укладено Договір № 8 від 02.01.2006 на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території будинку [ADDRESS] та Договір № 38 від 05.12.2006 на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території будинку [ADDRESS] . Рішенням про ліквідацію шляхом перетворення від 10.08.2009 ДП «РЕУ «ЧБМВК «Райагробуд» та рішенням про створення приватного підприємства «РЕУ «Райагробуд» від 05.01.2010 правонаступником ДП «РЕУ «ЧБМВК «Райагробуд» стало ПП «РЕУ «Райагробуд». 09.11.2017 було прийнято новий Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІ, який вступив в силу 01.05.2019. Відповідно до цього Закону вводиться нова назва послуги, а саме послуга управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону не пізніш як протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг та укласти договори, які відповідають типовому договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. 25 лютого 2019 року відбулися збори співвласників багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , якими прийнято рішення про передачу функції управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , управителю та призначити управителем ПП «РЕУ «Райагробуд», затвердити договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком з управителем ПП «РЕУ «Райагробуд» та обрати уповноваженою особою від співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , для укладення договору з управителем [PERSON] . На підтвердження згоди [PERSON] на укладення вказаного договору надаємо анкети голосування [PERSON] як власниці квартири та нежитлового приміщення у вказаному будинку, які є невід`ємними частинами протоколу від 28.02.2019, яким затверджено результати вказаних загальних зборів. На виконання вказаних рішень, прийнятих співвласниками вказаного багатоквартирного будинку (в тому числі з письмової згоди [PERSON] ) 04 березня 2019 року було укладено » колективний Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком між управителем ПП «РЕУ «Райагробуд» та уповноваженою на це особою від співвласників багатоквартирного будинку [PERSON] . Відповідно до ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. В одному багатоквартирному будинку договір про надання послуг з управління може укладатися одночасно не більш як з одним управителем. Отже, згідно вказаної норми закон передбачає лише колективну форму договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Укладення індивідуальних договорів між управителем та споживачем послуги з управління багатоквартирним будинком законом не передбачено. Таким чином, вказаний договір відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 є обов`язковим для всіх співвласників багатоквартирного будинку, оскільки його зміст та умови, а також спосіб укладення були затверджені рішенням більшості співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . відповідно до вимог чинного законодавства України. Отже, його умови розповсюджуються на всіх співвласників вказаного багатоквартирного будинку, в тому числі на [PERSON] , як на власницю квартири [ADDRESS] та нежитлового приміщення у цьому будинку. Відповідно до п. 1 вказаного договору Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Згідно абз. 3 п. 6 вказаного договору співвласник зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором, а згідно абз. 1 п. 7 управитель має право вимагати від співвласників оплату наданої послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Відповідно до норм законодавства в сфері ЖКГ та ЦК України за Договором № 8 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 02.01.2006, за Договором № 38 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 05.12.2006, за Договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 04 березня 2019 року [PERSON] є боржником ПП «РЕУ «Райагоробуд». Відповідно до розрахунку заборгованості, [PERSON] заборгувала заявнику ПП «РЕУ «Райагоробуд» за період з червня 2020 року по липень 2021 року в сумі 7238 грн. 14 коп. На підставі викладеного, просили стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 7238,14 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 20.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. 06.10.2021 року [PERSON] подала до суду зустрічний позов до Приватного підприємства «РЕУ «Райагробуд» про визнання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсним, вказуючи, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 03.08.2021 року, на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирного будинку від 04.03.2019 року, ПП «РЕУ «Райагробуд» звернулося до Придніпровського законного суду з позовною заявою про стягнення з неї, як співвласника багатоквартирного будинку [ADDRESS] боргу за житлово-комунальні послуги в сумі 7238,14 грн. Вона вважає зазначений договір незаконним, який суперечить діючому законодавству України та таким, що порушує її матеріальні права, так як вона не причетна до укладання зазначеного договору і ніяких боргових зобов`язань перед відповідачем не має. 4 березня 2019 року був укладений договір між Приватним підприємством «РЕУ Райагробуд» (далі - управитель) в особі Білоніг Н.В., що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та співвласники багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] (далі - співвласник) в особі [PERSON] , уповноваженої зборами співвласників багатоквартирного будинку, що діє на підставі свідоцтва власність серії [NUMBER] від 24.03.2006, з іншої сторони (далі-сторони). У розділі «предмет договору» п.1 зазначено: «Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що розташований за адресою: [ADDRESS] (далі - будинок), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Згідно чинного законодавства підставою для укладання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку. У протоколі зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням [ADDRESS] від 28 лютого 2019 року, в розділі 2 протоколу зазначений наступний порядок денний зборів: 1.Вибір форми управління багатоквартирним будинком та визначення управителя. 2.Затвердження договору з управителем. 3.Визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. В матеріалах справи № 711/4914/21 є два листи письмового опитування співвласника [PERSON] , з датою опитування 28 лютого 2019 року. В опитуванні співвласника, яке особисто і одноособово проводила директор ПП «РЕУ «Райагробуд» Білоніг Н.В., приймав участь [PERSON] , який не є співвласником, а доручення, датована 17.08.2016, було дописано у лист опитування іншою особою, після проведеного опитування. Доручення [PERSON] вона, як співвласник, не надавала, а тому зазначені листи письмового опитування співвласника від 28.02.2019 року є підробленими. Твердження директора [PERSON] , яке вона висловила у позовній заяві, що лист письмового опитування співвласника від 28.02.2019 року є «підтвердженням згоди [PERSON] на укладання вказаного договору» не відповідає дійсності. Проаналізувавши договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 04.03.2019 року, що розташований за адресою: [ADDRESS] та протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 28 лютого 2019 року, на основі якого був укладений договір, позивачка дійшла висновку, що даний договір є недійсним з наступних підстав. Як вбачається із протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 28.03.2019 р., питання обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників для укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням в порядку денному не стояло. Даний протокол як по формі, так і по змісту суперечить вимогам оприлюдненого Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 №203 протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку, що робить даний правочин недійсним. Договір від 04.03.2019 року, укладений між ПП «РЕУ» Райагробуд» та [PERSON] , яка не є особою, уповноваженою співвласниками багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , суперечить ст.12, ст.15 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є недійсним договором, чим порушуються її матеріальні права і підлягає скасуванню. На підставі викладеного просила суд визнати недійсним Договір від 04.03.2019 року, укладений між ПП «РЕУ «Райагробуд» та [PERSON] про надання послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] недійсним, а також покласти на відповідача судові витрати. В доповненні обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказувала, що відповідно до наданих документів, в проведеному 28.02.2019 голосуванні прийняло участь не 55 осіб, як вказує ПП «РЕУ Райагробуд», а 20 осіб, що становить 1687,7 м2 та дорівнює 21,7% від загальної площі будинку. Тобто для прийняття повноважних рішень зборами співвласниками багатоквартирного будинку було недостатнього кворуму, а тому було вчинено підлог у вигляді листків письмового опитування. [PERSON] вказує, що протокол зборів від 28.02.2019, що наданий ПП «РЕУ Райагробуд», не є таким, оскільки для проведення зборів не було обрано голову та секретаря, що не дало можливості перевести зібрання співвласників у статус зборів співвласників багатоквартирного будинку. Для подальшого проведення зборів учасниками зборів має бути сформованим порядок денний, який приймається більшістю голосів. Наказом №203 від 25.08.2015 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України затверджена наступна форма та зміст порядку денного зборів співвласників багатоквартирного будинку. Так, порядок денний зібрання співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням [ADDRESS] від 28 лютого 2019 р. визначено наступне: II Порядок денний зборів 1.Вибір форми управління багатоквартирним будинком та визначення управителя. 2.Затвердження договору з управителем. 3.Визначення переліку та розмір витрат на управління багатоквартирним будинком. Друге і третє питання порядку денного, відповідно до Наказу №203, відносяться до інших і не є обов`язковими при проведенні зборів співвласників багатоквартирного будинку. Питання: «Визначення особи, яка уповноважена укласти договір з управляючою компанією від імені співвласників будинку» у порядку денному зібрання співвласників не ставилося взагалі. Відповідно регламенту проведення зборів на розгляд зборів виносяться лише ті питання, які прийняті до порядку денного. Рішення зборів, не засвідчені підписами членів обраного органу управління в особі голови та секретаря, не набувають статус офіційного правочинного документу для співвласників багатоквартирного будинку. Як слідує з наданого протоколу зборі співвласників, необхідних процедур, які є обов`язковими у проведенні зборів, учасниками зібрання співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , дотримано не було. Як наслідок, зібрання не отримало статусу зборів, а прийняті і підписані на зібранні рішення не уповноваженими на це особами не мають юридичного статусу. З чого слідує, що зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , на які посилається у позивній заяві директор ПП «РЕУ» Райагробуд» [PERSON] - не було проведено. Відповідно, правові підстави для складання і підписання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 04 березня 2019 року - відсутні. В Законі України «Про житлово-комунальні послуги» сказано наступне: Стаття 12. Договори про надання житлово-комунальних послуг: 1. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Стаття 18. Послуги з управління багатоквартирним будинком: 1. Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Стаття 19. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. З вище зазначеного слідує, протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням [ADDRESS] від 28 лютого 2019 року є підробленим, рішення зборів не правочинним, заключений договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 4 березня 2019 року, на який посилається у своїй позовній заяві ПП «РЕУ «Райагробуд», є недійсним. Як вважає позивачка, надаючи Суду недостовірні, фальшиві документи, не маючи договору на надання житлових послуг Управителя багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , директор ПП «РЕУ «Райагробуд» [PERSON] намагається ввести суд в оману і, таким чином, домогтися винесення Судового наказу про незаконне стягнення з [PERSON] коштів в сумі 7238,14 грн. Ухвалою суду від 25.11.2021 року зустрічний позов [PERSON] до Приватного підприємства «РЕУ «Райагробуд» про визнання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсним - об`єднано в одне провадження з первісним позовом Приватного підприємства «РЕУ «Райагробуд» до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. Крім того ухвалено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В справі призначено підготовче судове засідання. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Ухвалою суду від 11.04.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача ПП «РЕУ Райагробуд» - адвокат Глембоцька І.В. підтримала позов та просила задоволити його в повному обсязі. Заперечувала проти задоволення зустрічного позову [PERSON] , вказуючи на безпідставність та недоведеність викладених в ньому доводів, просила відмовити в задоволенні зустрічного позову. Крім того додатково пояснила, що рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку були прийняті законно, ніхто їх не оскаржував, крім того боржник [PERSON] їх сплачувала постійно більше року. Звертала увагу суду на те, що якщо в воєнний період буде скасовано рішення щодо надання послуг з управління багатоквартирним будинком, то будинок залишиться без обслуговування, що призведе до негативних наслідків для всіх його співвласників. Тобто, задоволення зустрічного позову приведе до порушення права інших співвласників будинку. Також просила покласти понесені позивачем судові витрати на відповідачку [PERSON] , докази про понесення яких буде надано відповідно до вимог ЦПК України. Крім того ПП «РЕУ «Райагробуд» 25.11.2021 було подано відзив на зустрічний позов, в якому заперечувало доводи [PERSON] викладені в зустрічному позові виходячи з наступного. 25 лютого 2019 року відбулися збори співвласників багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , якими прийнято рішення про передачу функції управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , управителю та призначено управителем ПП «РЕУ «Райагробуд», затверджено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком з управителем ПП «РЕУ «Райагробуд» та обрано уповноваженою особою від співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , для укладення договору з управителем [PERSON] . На виконання вказаних рішень, прийнятих співвласниками вказаного багатоквартирного будинку (в тому числі з письмової згоди [PERSON] ) 04.03.2019 року було укладено колективний Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком між управителем ПП «РЕУ «Райагробуд» та уповноваженою на це особою від співвласників багатоквартирного будинку [PERSON] . Відповідно до ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Всі доводи [PERSON] про недоліки прийнятого рішення зроблені на підставі копії протоколу від 28.02.2019, який доданий до позовної заяви ПП «РЕУ «Райагробуд». Однак звертали увагу суду на те, що до первісної позовної заяви додавався лише витяг з протоколу від 28.02.2019, що підтверджується переліком додатків до заяви, та на якому ґрунтувались висновки позивача. Для підтвердження своїх доводів та аргументів ПП «РЕУ «Райагробуд» надало належним чином завірений повний текст протоколу від 28.02.2019, який за своєю формою відповідає вимогам, затвердженим Наказом від 25.08.2015 № 203 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Саме вказаним документом підтверджується відсутність порушень при прийнятті рішення загальними зборами та укладенні договору з управління на підставі вказаного рішення. Як вбачається з Протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: [ADDRESS] , від 28.02.2019, загальними зборами у передбаченому Законом № 417 були прийняті рішення про вибір форми управління багатоквартирним будинком, призначення управителя, затвердження повного тексту договору з управителем та обрання уповноваженої особи для укладення договору з управителем, визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п. 6 ст. 10 Закону № 417 Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 10 Закону № 417 до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про, [...] 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, знесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням. Таким чином для прийняття рішень про призначення управителя, затвердження повного тексту договору з управителем та обрання уповноваженої особи для укладення договору з управителем достатньо кворуму голосів власників квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що повністю підтверджується як повним текстом протоколу, так і розрахунками позивача, наданими в позовній заяві. Отже, повним текстом протоколу та відповідними нормами Закону №417 повністю спростовуються всі твердження позивача щодо недотримання вимог закону при прийнятті рішень загальними зборами про призначення управителя, затвердження повного тексту договору з правителем та обрання уповноваженої особи для укладення договору з правителем. Враховуючи вищезазначене, Договір про надання послуги з правління багатоквартирним будинком від 04 березня 2019 року є таким, який укладено в передбаченому законом порядку. Він не є недійсним, нікчемним, а отже є таким який створює правові наслідки. Також вказаний договір відповідає типовому договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712. Таким чином, вказаний договір відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 є обов`язковим для всіх співвласників багатоквартирного будинку, оскільки його зміст та умови, а також спосіб укладення були затверджені рішенням більшості співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до вимог чинного законодавства України. Отже, його умови розповсюджуються на всіх співвласників вказаного багатоквартирного будинку, в тому числі на [PERSON] , як на власницю квартири [ADDRESS] та нежитлового приміщення у цьому будинку. Відповідно до п. 1 вказаного договору Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Згідно абз. 3 п. 6 вказаного договору співвласник зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором, а згідно абз. 1 п. 7 управитель має право вимагати від співвласників оплату наданої послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Згідно п. 5. ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За ч. 1 ст. 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Частина 1 ст. 526 ЦК України, визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідно до вищевказаних норм законодавства в сфері ЖКГ та чинного Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 04 березня 2019 року [PERSON] має обов`язок сплачувати вартість житлових послуг, які надаються ПП «РЕУ «Райагоробуд». Також зауважувало, що з моменту укладення договору з управління від 04.03.2019 до березня 2021 позивач щомісячно сплачувала ПП «РЕУ «Райагоробуд» за надані послуги за тарифом, визначеним у договорі, докази чого додано до відзиву. З огляду на це, варто зазначити наявність відповідної судової практики, і саме постанови Верховного Суду України від 27.04.2016 у справі №3- 269гс16, в якій колегією суддів було наведено певний узагальнений перелік дій, які можуть свідчити про те, що боржник визнав свою заборгованість перед кредитором, серед яких зокрема є часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Отже, сам факт систематичної сплати [PERSON] протягом більш ніж двох років вартості житлових послуг, які надаються ПП «РЕУ «Райагоробуд» відповідно до Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 04 березня 2019 року свідчить про визнання протягом двох років чинності цього договору та свого обов`язку по сплаті відповідно до нього. Разом з тим, позивачем не доведено факт ненадання Відповідачем послуги з управління багатоквартирним будинком, не надано жодного належного доказу ненадання чи надання неналежної якості такої послуги, що свідчить про визнання позивачем факту надання йому житлових послуг ПП «РЕУ «Райагоробуд». Із вказаних підстав також відповідач критично ставиться до твердження про те, що [PERSON] доручення [PERSON] на участь у зборах не надавала, оскільки він є її сином і завжди представляє її інтереси перед третіми особами, зокрема у суді та перед ПП «РЕУ Райагробуд». Також у ПП «РЕУ «Райагробуд», як управителя будинку, наявна достовірна інформація про те, що споживачем послуг ПП «РЕУ Райагробуд», як і користувачем належних [PERSON] приміщень у будинку за адресою: [ADDRESS] , є одноособово [PERSON] . А його мати, [PERSON] , вже протягом декількох років проживає за кордоном і видала на ім`я сина довіреність на представництво її інтересів у зв`язку з цим. Отже, зважаючи на те, що на час проведення зборів [PERSON] проживала за кордоном, а її син [PERSON] взяв участь у голосуванні на підставі довіреності від неї, вказані підписи є дійсними, не підробленими і це не може слугувати підставою нечинності договору. На підставі викладеного просили відмовити в задоволенні зустрічного позову [PERSON] повністю. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Демчик В.І. заперечував проти задоволення позову ПП «РЕУ «Райагробуд» в зв`язку з тим, що позивач не надав доказів того, що під`їзд в якому проживає [PERSON] є суспільною власністю будинку. Право власності не об`єкти нерухомого майна належить [PERSON] , яка нікого не вповноважувала на проведення прибирання. Виходячи з принципу верховенства права та передбачених норм Конституції України потрібно, щоб позивач довів що проводились роботи по прибиранню прибудинкової території і інших робіт. Наполягав на задоволенні зустрічного позову [PERSON] з підстав викладених у зустрічному позові та запереченнях на відзив на зустрічний позов, також просив судові витрати покласти на ПП «РЕУ «Райагробуд». Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі. 24.01.2022 року [PERSON] подала заперечення на відзив на зустрічний позов, в якому заперечувала щодо доводів ПП «РЕУ «Райагробуд» вважаючи його таким, що суперечить як матеріалам справи, так і чинному законодавству виходячи з наступного. Так у матеріалах справи мається протокол зборів співвласників від 28 лютого 2019 року, у якому вказана загальна площа всіх квартир 7763,1 м2, а також зазначено, що у зборах співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] прийняли участь співвласники: -20 осіб особисто або через представників співвласників, яким належить площа 1687,7м2 від загальної площі будинку, що становить 21,7% (1687,7: 7763,1)м2 х 100% = 21,7%; -35 осіб, які приймали участь у письмовому опитуванні особисто або через представників співвласників, яким належить площа 4152,5м2, що становить 53,5% (4152,5 :7763,1) м2 х 100% = 53,5%. Із 35 листів письмового опитування співвласників багатоквартирного будинку: 30 листів є додатки до протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 25 лютого 2019 року з площею квартир та нежитлових приміщень 3592,3 м2, що становить 46,28% від загальної площі всіх квартир багатоквартирного будинку; 4 листи є додатками до протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 25 березня 2019 року, загальною площею квартир 345,2 м2, що становить 4,45% від загальної площі всіх квартир багатоквартирного будинку; 1 лист письмового опитування співвласника [PERSON] кв. 56, площею 215,0 м2, що становить 2,77% від загальної площі всіх квартир дату протоколу проведення зборів - не вказано. Як слідує з матеріалів справи із 35 листів письмового опитування співвласників багатоквартирного будинку немає жодного листка опитування, який відносився б до протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 28 лютого 2019. При цьому наданий ПП «РЕУ «Райагробуд» протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 28 лютого 2019 року є таким, що суперечить чинному законодавству з наступних підстав. Так, на зборах співвласників багатоквартирного будинку 28 лютого 2019 року, як того вимагає наказ №203 від 25.08.2015 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, не затверджено порядок денній, не обрано голову та секретаря, протокол зборів не підписаний головою та секретарем, підписи двох із трьох осіб, що склали протокол: [PERSON] та [PERSON] - не легітимні. Так [PERSON] не являється ні співвласником, ні довіреною особою співвласника багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . [PERSON] не має відношення до зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 28 лютого 2019 року, так як вона не брала участі у зборах, а лист її письмового опитування, що знаходяться у матеріалах справи, є додатком до протоколу зборів співвласників від 25 лютого 2019 року. Із 20 осіб, які приймали участь у голосуванні на зборах, у графі «Документ, що підтверджує право власності на квартиру/нежитлове приміщення» замість свідоцтва про право власності вказано: а) «Договір купівлі-продажу», громадян: - [PERSON] (121,0 : 7763,1)м2 х100% = 1,56% - [PERSON] (39,1 х7763,1)м2 х100% = 0,5% - [PERSON] ( 92,0 : 7763,1)м2 х100% = 1,19% - [PERSON] (38,7 : 7763,1)м2 х 100% = 0,5% - [PERSON] (80,2:7763,1)м2 х100% = 1,03% б)«Ордер №067029 від 29.12.05», громадянин [PERSON] (59,0 : 7763,1)м2 х 100% = 0,76%; г) «паспорт», громадянин [PERSON] (58,2:7763,1) м2х 100% = 0,75%; д) «Витяг від 21.07.2006 серія ССА №323433», громадянин [PERSON] (119,8 : 7763,1)м2х 100%= 1,54%, всього 8 осіб, що становлять 7,83%. Таким чином, із 20 осіб лише у 12 осіб, які приймали участь у голосуванні, в установленому законом порядку підтверджено право власності на квартиру чи нежитлове приміщення, що становить 13,87% від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . (21,7-7,83)% = 13,87% При голосуванні по питанню першому порядку денного у графу №14 «внесено», а потім «викреслено» два прізвища та документи на право власності, а площа 58,3м2 , яка внесена у вказану графу при підрахунку голосів була врахована з поміткою - «проти». У відзиві на зустрічну позовну заяву відповідач стверджує, що 25 лютого 2019 року відбулися збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких було обрано [PERSON] уповноваженою для підписання договору про надання послуг з управління багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 04 березня 2019 року. При цьому відповідач надає суду протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 28 лютого 2019 року, у якому також стверджує, що [PERSON] було обрано уповноваженою для підписання договору на зборах 28 лютого 2019 року. Як слідує із матеріалів справи наданих відповідачем, співвласниками багатоквартирного будинку по [ADDRESS] 28 лютого 2019 року, в установленому законом порядку, жодних рішень прийнято не було. Законом України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» у статті10 передбачено: п.2 До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; п.6 Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2 і 3 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Недійсність правочину визначена ч.1-3 ст.215 ЦК України: 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. 3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як вбачається із матеріалів справи протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 28 лютого 2019 р. як по формі, так і по змісту суперечить вимогам наказу №203 від 25.08.2015 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку», що визнає даний правочин недійсним. Відповідно, Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 4 березня 2019 року м. Черкаси, заключений на підставі недійсного правочину - не дійсний. Представник відповідача [PERSON] - за довіреністю [PERSON] заперечував проти задоволення позову ПП «РЕУ Райагробуд» та підтримав зустрічний позов [PERSON] і просив його задоволити та стягнути з ПП «РЕУ «Райагробуд» судові витрати. Підтримав доводи адвоката Демчика В.В. та доводи викладені в зустрічному позову та заперечення на відзив на зустрічний позов. Крім того пояснив, що у позовній заяві позивач виставляє вимоги за комунальні послуги, але жодного документу про надання та виконання послуг не надано. Кожного року позивач повинен звітувати в кінці року за витрачені кошти, однак позивачем не було надано таких звітів за 2020 та 2021 роки. Підтверджень що на зборах були затверджені витрати, позивачем також не було надано. Стосовно зустрічної позовної заяви пояснив, то збори фактично не проводились, всі підписи фальсифіковані, жоден лист не підписаний відповідальною особою. Укладені договори фіктивні і підроблені. Тому зустрічний позов підлягає задоволенню. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Щодо вимог за первісним позовом ПП «РЕУ «Райагробуд» ПП «РЕУ «Райагробуд» є правонаступником ДП РЕУ «ЧБМВК «Райагробуд», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, Рішенням №1 від 10.08.2009 року «Про ліквідацію шляхом перетворення ДП «РЕУ» ЧБМВК «Райагробуд» та Статутом ПП «РЕУ «Райагробуд». [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (серія [NUMBER] ). Крім того, [PERSON] є власником нежитлових приміщень першого поверху №13, 14, 15, IV та другого поверху №11 в будинку [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17328432. 02.01.2006 року між ДП РЕУ «ЧБМВК «Райагробуд», правонаступником якого є ПП «РЕУ «Райагробуд», та [PERSON] , як власником квартири [ADDRESS] , було укладено Договір на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Вказаний договір підписано сторонами та на час розгляду справи договір не розірваний та не визнаний недійсним. Крім того, 05.12.2006 року між ДП РЕУ «ЧБМВК «Райагробуд», правонаступником якого є ПП «РЕУ «Райагробуд», та [PERSON] , як власником нежитлових приміщень в будинку [ADDRESS] , було укладено Договір №38 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Вказаний договір підписано сторонами та на час розгляду справи договір не розірваний та не визнаний недійсним. Згідно до протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] від 25.02.2019 року, співвласниками будинку було прийнято рішення про передачу функції управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , управителю та призначено управителем ПП «РЕУ «Райагробуд», затверджено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком з управителем ПП «РЕУ «Райагробуд», а також обрано уповноваженою особою від співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , для укладення договору з управителем [PERSON] . Відомості щодо оскарження Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] від 25.02.2019 року, у суду відсутні. 04.03.2019 року між ПП «РЕУ «Райагробуд» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] , в особі [PERSON] , уповноваженої зборами співвласників багатоквартирного будинку, було укладено Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Вказаним Законом встановлено, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. В одному багатоквартирному будинку договір про надання послуг з управління може укладатися одночасно не більш як з одним управителем. Таким чином, Законом передбачено лише колективну форму договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Укладення індивідуальних договорів між управителем та споживачем послуги з управління багатоквартирним будинком законом не передбачено. Вказаний договір відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 є обов`язковим для всіх співвласників багатоквартирного будинку, оскільки його зміст та умови, а також спосіб укладення були затверджені рішенням більшості співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . відповідно до вимог чинного законодавства України. Отже, його умови розповсюджуються на всіх співвласників вказаного багатоквартирного будинку, в тому числі на [PERSON] , як на власницю квартири [ADDRESS] та нежитлового приміщення у цьому будинку. Відповідно до п. 1 вказаного договору Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Згідно абз. 3 п. 6 вказаного договору співвласник зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором, а згідно абз. 1 п. 7 управитель має право вимагати від співвласників оплату наданої послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Пунктом 10 вказаного Договору визначено ціну послуги з управління (тарифу) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. Відповідно до викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] є споживачем послуг, які надає ПП «РЕУ «Райагоробуд». Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України (№ 1875 - IV) «Про житлово-комунальні послуги», послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) відносяться до житлово-комунальних послуг за функціональним призначенням. Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги (п. 1 ст. 1 Закону). Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону від 24 червня 2004 року передбачений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, з моменту надання споживачу послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Як зазначено у статті 19 згаданого Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що діє з 09 червня 2018 року), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку (п.1 ч.1 ст. 5 Закону). Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 1 цього Закону споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний чи колективний споживач. Крім того, згідно із ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, в редакції, що чинна з 09 червня 2018 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу УРСР наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Статтями 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. За змістом ст. ст. 67-68 Житлового Кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальній послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. До відзиву на зустрічний позов долучено копії платіжних документів про сплату [PERSON] квартплати за надані послуги ПП «РЕУ «Райагробуд». Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] , через свого представника/уповноважену особу [PERSON] , здійснила останній платіж в жовтні 2020 року в сумі 1162,28 грн., що перевищує суму місячного платежу в розмірі 581,14 грн. Тобто весь період отримання послуг від ПП «РЕУ «Райагробуд» [PERSON] погоджувалась з тим, що отримує послуги від позивача, розміром нарахувань за надані послуги та здійснювала відповідні проплати. Доказів про те, що [PERSON] оскаржувала розмір нарахувань за надані послуги ПП «РЕУ «Райагробуд» суду не надано. Відповідно до розрахунку заборгованості, [PERSON] заборгувала заявнику ПП «РЕУ «Райагоробуд» за період з червня 2020 року по липень 2021 року в сумі 7238 грн. 14 коп., яка підлягає до стягнення з [PERSON] на користь ПП «РЕУ «Райагробуд». Щодо вимог [PERSON] за зустрічним позовом Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення вимог зазначити у судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача. Згідно з положеннями статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, тобто, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з положеннями статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до положень статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається чи оспорюється) право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Тобто, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою особою, права та законні інтереси якої були порушені вчиненим правочином. Оспорювати правочин, крім його сторін, може також особа, яка не булла його стороною так звана заінтересована особа, та яка на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який сторони мали до вчинення правочину. Власний інтерес цієї особи полягає у тому, щоб предмет правочину перебував у певної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебували у певному становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Процедура скликання та проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку визначена Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (Закон). Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 6 Закону, співвласники мають право брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника. Процедура повідомлення є обов`язковою частиною процесу скликання зборів співвласників багатоквартирних будинків та спрямована на те, щоб забезпечити належну участь у запланованих зборах кожного співвласника багатоквартирного будинку для висловлення своїх міркувань з приводу питань порядку денного запланованих зборів. Відповідно до ч. 7 ст. 10 Закону, рішення оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 № 203 затверджено форму Протоколу співвласників багатоквартирного будинку (надалі - Типова форма Протоколу), який має бути належно оформлений у відповідності до встановлених вимог у ньому. Дотримання вимог Типової форми Протоколу співвласників є необхідним елементом унеможливлення будь-яких маніпуляцій під час проведення зборів, голосування та підрахунку голосів по кожним питанням порядку денного. У Протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника). З копії Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням [ADDRESS] від 28.02.2019 вбачається, що на зборах співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] , було прийнято рішення про: -передачу функцій управителя багатоквартирного будинку управителю та призначити управителем приватне підприємство «РЕУ «Райагробуд» (рішення прийнято); -обрання для укладення договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком з ПП «РЕУ «Райагробуд» уповноважену особу від співвласників багатоквартирного будинку [PERSON] та затвердження договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком з ПП «РЕУ «Райагробуд» (рішення прийнято); -затвердження переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком (рішення прийнято). Згідно ч.5 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Управитель протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов`язаний надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом управителя. Таким чином судом встановлено, що 28.02.2019 зборами співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] було обрано управителя будинку, уповноважену особу від співвласників багатоквартирного будинку та затверджено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд не може вийти за межі заявлених вимог. Свій зустрічний позов [PERSON] обґрунтовує тим, що Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 04.03.2019 року є недійсним, оскільки він укладений між ПП «РЕУ «Райагробуд» та [PERSON] , яка на її думка не була уповноваженою особою від співвласників багатоквартирного будинку, оскільки збори співвласників багатоквартирного будинку від 28.02.2019 року є нелегітимними через відсутність кворуму, а письмові заяви та згоди співвласників даного будинку викладені в протоколах опитування є підробленими. Зокрема вона не уповноважувала [PERSON] на підписання протоколу опитування. [PERSON] не ставить вимоги про визнання недійсним Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням [ADDRESS] від 28.02.2019. В той же час укладаючи Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 04.03.2019 року ПП «РЕУ «Райагробуд» та [PERSON] , як уповноважена особа співвласників багатоквартирного будинку, діяли на підставі та в межах рішення Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням [ADDRESS] від 28.02.2019. В даній справі, що розглядалась судом в межах заявлених сторонами позовних вимог, судом не встановлено порушення Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо укладання договору про надання послуг з управління, а тому вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню. За таких обставин оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПП «РЕУ «Райагробуд» щодо стягнення боргу за житлово-комунальні послуги підлягають до задоволення. В той же час не підлягає задоволенню зустрічний позов [PERSON] щодо визнання Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 04.03.2019 року. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Позивачем ПП «РЕУ «Райагробуд» при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2043 грн., що підтверджується квитанцією від 03.08.2021. Таким чином до стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПП «РЕУ «Райагробуд» підлягає сплачений судовий збір в сумі 2043 грн. В той же час, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01.01.2021 року в Україні прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в сумі 2270 гривень, таким чином в прибуток держави з [PERSON] необхідно достягнути 227 грн. Оскільки в зустрічному позові [PERSON] відмовлено повністю, то понесені нею судові витрати не підлягають відшкодуванню. Крім того, представнику ПП «РЕУ «Райагробуд» - адвокату Глембоцькій І.В. необхідно встановити строк до 25.05.2022р. для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат, враховуючи її заяву про надання доказів в обґрунтування вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім витрат на правничу допомогу адвоката.

Outcome: approved