Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який розірвано у судовому порядку. Від цього шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на цей час навчається на першому курсі факультету економіки і підприємництва першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Уманського національного університету садівництва ІV рівня акредитації. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання сина згідно рішення суду. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вона не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки її заробітна плата складає 6500,00 грн. на місяць, інших видів доходу вона не має. У зв`язку з цим вони з сином опинилися у скрутному матеріальному становищі. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно такої допомоги не надає, при тому, що є працездатною особою, але місце його роботи їй не відомо. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 4000,00 грн. на місяць до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023 року, за умови, що він буде продовжувати навчання. Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць та покласти на відповідача судові витрати по справі. Ухвалою судді від 05.01.2022 року, після надходження до суду інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Станом на час розгляду справи від відповідача не надійшло відзиву, зустрічної позовної заяви або іншого клопотання. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом достовірно встановлено про те, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Актовий запис про народження № 454. На утримання [PERSON] до 30.06.2021 року, тобто до закінчення навчання останнім в Уманському фаховому коледжі технології та бізнесу Уманського національного університету, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягувалися аліменти у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, що підтверджується копією рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2021 року та копією постанови головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). На цей час [PERSON] є повнолітнім, навчання у коледжі завершено, і згідно довідки Уманського національного університету садівництва № 13-06/407 від 16.09.2021 року є студентом 1 курсу денної форми здобуття вищої освіти Уманського національного університету садівництва ІV рівня акредитації факультету економіки і підприємництва. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2023 року. [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] , в гуртожитку № 1 ПрАТ «Уманьферммаш» по [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками завідуючого гуртожитку від 22.09.2021 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ч.1 та ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом враховується правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року по справі 6-1296цс15, згідно якої на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, їх спільний повнолітній син зареєстрований та проживає разом з позивачем. Позивач фактично несе витрати на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який навчається у вищому навчальному закладі, відповідач в добровільному порядку коштів на утримання повнолітньої дитини не надає, при тому, що також повинен нести періодичні витрати на утримання сина, який продовжує навчання, для забезпечення належного розвитку та умов його проживання. Позивач просила суд визначити розмір аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно же з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно положень ч.ч.2, 4, 8 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд враховує, що повнолітній син навчається на денній формі навчання, разом з матір`ю проживає у гуртожитку, тому дійсно потребує матеріальної допомоги для забезпечення навчального процесу та проживання, а також той факт, що обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, покладається на обох батьків, тому цей обов`язок не може бути покладений лише на позивача. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. На думку суду, позивачем не обґрунтовано та не надано до суду належних та допустимих доказів того, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. тому, враховуючи вимоги ст. 182 СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суд під час ухвалення рішення у відповідності з завданням цивільного судочинства, вважає можливим задовольнити частково позовні вимоги та визначити до сплати відповідачем на користь позивача аліменти у розмірі 2000,00 грн. Такий розмір аліментів суд вважає достатнім та таким, що відповідатиме інтересам сина, при цьому не порушуючи його права. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто в даному випадку з 28.09.2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Суд звертає увагу сторін на те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial