Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою - трирічного віку. В обґрунтування пред`явлених вимог посилається на те, що донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дитини та її утримання не надає, тому вона вимушена звертатися до суду із даним позовом. Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду від 02.12.2021 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін ( а.с. 16-17). В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( а.с.21). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Заяв та клопотань до суду не надсилав. Суд, ухвалив, провести розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з січня 2020 перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у сторін народилася дитини - [PERSON] (а.с. 8). Позивач, згідно довідки №1178 від 21.07.2021, знаходиться на обліку в Бердичівському МУПСЗН, отримує допомогу при народженні 1-ї дитини в розмірі 860,00 грн. (а.с.9). Як передбачено ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ст. 182 СК України). За таких обставин, враховуючи матеріальне становище сторін, те, що відповідач є молодою, працездатною людиною, інших утриманців немає, оскільки суду не надано протилежної інформації, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти, на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застосування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатним молодим чоловіком, має гарний стан здоров"я, інших утриманців немає, протилежного суду не надано. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі по 1000,00 грн., щомісячно. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивачка подала позов до суду 18.11.2021 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 18.11.2021 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір". На підставі наведеного,

Outcome: approved