Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до ТзОВ "Фінансова компанія "К9", треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М., Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що в перших числах січня 2022 року в мережі Інтернет позивач дізналась про відкриття щодо неї виконавчого провадження №68006699 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. З тексту постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.12.2021 р., позивачу стало відомо, що 23.11.2021 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М., вчинила виконавчий напис №1151 про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 16 450,00 грн. Із отриманого від приватного виконавця виконавчого напису позивачу стало відомо, що стягнення заборгованості відбувається за заявою відповідача ТзОВ "ФК "К9", який пред`явив вимоги за кредитним договором №1599071 від 22.02.2021 р. між ТОВ "ЛІНЕУРА Україна" та [PERSON] . Позивач зазначає, що як вбачається з виконавчого напису, відповідач є правонаступником усіх прав на обов`язків на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 1-01102021 від 12.10.2021 року. В подальшому вказаний виконавчий напис поданий на виконання та 27.12.2021 р. Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68006699, в якій на думку позивача, вона була необгрунтовано визнана боржником. Також позивач зазначає, що у вказаному виконавчому провадженні було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1 645,00 грн. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 500,00 грн. Позивач також зауважує, що будь-яких фінансових, кредитних договорів з відповідачем ТОВ "ФК "К9" вона не укладала, в тому чисті нотаріально завірених та заборгованість перед даною установою відсутня. Також будь-яких нотаріально завірених договорів з ТОВ "ЛІНЕУРА Україна"позивач не укладала та заборгованість перед даною установою відсутня. Вона жодним чином не повідомлялась про існування вказаної заборгованості або про необхідність її сплати. Позивач не отримувала повідомлення від приватного нотаріуса та їй нічого не було відомо про вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису №1151 від 23.11.2021 р., тобто нотаріус незаконно та протиправно вчинила виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 16 450,00 грн., що стало підставою для звернення до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення понесених судових витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 14.02.2022 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) осіб. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Крім того, даною ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 1151 від 23.11.2021 року та у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 68006699 від 27.12.2021 року. 16.05.2022 року на адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. надійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 68006699 від 27.12.2021 року. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Крім того, на адресу суду не надходили від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 1151 від 23.11.2021 року, витребувані судом ухвалою суду від 14.02.2022 року, хоча ухвалу суду про відкриття провадження та витребування копій документів, з копіями матеріалів позовної заяви з додатками, відповідач отримав 29.04.2022 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом достовірно встановлено, що 22.02.2021 року між [PERSON] та ТОВ "ЛІНЕУРА Україна" укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1599071, відповідно до якого банк надає [PERSON] у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 5 000 грн. на споживчі цілі. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. Строк повернення кредиту до 24.03.2021 року (а.с. 18-26). 23.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. видано виконавчий напис за № 1151, яким звернуто стягнення з [PERSON] , яка є боржником за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1599071 від 22.02.2021 року, укладеним з первісним кредитором ТОВ "ЛІНЕУРА Україна", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1-01102021 від 12.10.2021 р. є ТОВ "Фінансова компанія "К9", заборгованість за кредитним договором №1599071 від 22.02.2021 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.10.2021 р. по 03.11.2021 р. Загальна сума, що підлягає стягненню - 16 450,00 грн. (а.с. 17). 27.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за №68006699 (а.с. 15). Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Отже, приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні, та не врахував що у сторін є спір щодо розміру заборгованості та те, що стягувачем не дотримано вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Судом встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису № 1151 від 23.11.2021 не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотриманням стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання заяви про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, оцінивши зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, враховуючи те що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис повинно бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Згідно п. 1 ч. З ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати - на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У зв`язку із наведеним з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 992,40 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved