Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 15 червня 2020 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом № 730. Від шлюбних відносин мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен живе окремим життям, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та примирення є неможливим, збереження сім`ї суперечить їх інтересам. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути на її користь понесені нею судові витрати. В судове засідання позивач не з`явилась, однак надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна та просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про день, місце та час розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену у позовній заяві та розміщення оголошення про виклик, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. На підставі ч. 2\~ ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15 червня 2020 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом № 730 (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбне життя подружжя не склалося, протягом тривалого часу сторони живуть окремим життям, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення та подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, збереження сім`ї суперечить їх інтересам. На примирення не згодна, просить суд розірвати шлюб. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позицію позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім`ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 26 серпня 2020 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), прізвище після державної реєстрації шлюбу змінила дружина з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 8). Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем [PERSON] , що зазначила у заяві. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано суду договір № 24/2021 про надання правової допомоги від 30 серпня 2021 року та додатковий договір № 1 до даного договору від 30 серпня 2021 року (а.с. 9-10, 11), вартість послуг адвоката становить 3000 грн.. З огляду на викладене, беручи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 грн.. Відповідно до\~ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 908,00 гривень (а.с. 1). Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 908,00 гривень, а не 1000 грн., як зазначено позивачем у позові.

Outcome: partial