Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 04 серпня 2020 року між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір підряду на ремонтно-будівельні роботи за № 1881. Згідно з пунктом 1.1 договору відповідач взяв на себе зобов`язання закупити матеріали, виконати ремонтно-будівельні роботи з утеплення фасаду (30 кв.м) у квартирі, де вона проживає за адресою: [ADDRESS] . У пункті 2 договору передбачено, що роботи мали бути проведені у період з 20 серпня 2020 року по 27 серпня 2020 року. Також сторони погодили вартість робіт у пункті 3.1 договору, що становить 10000 грн. Відповідно до пункту 3.2.1 договору після підписання договору замовник виплачує підряднику завдаток у розмірі 4500 грн. Позивач зазначає, що підписавши договір, вона сплатила відповідачу грошові кошти в сумі 4500 грн, які віддала йому в руки, однак, квитанцію про отримання коштів відповідач їй не надав. Вказану суму коштів передавала в присутності чоловіка [PERSON] . Зазначає, що отримавши кошти, відповідач зник, взяті на себе обов`язки по проведенню робіт (утеплення фасаду) не виконав, завдаток у сумі 4500 грн не повернув, на телефонні дзвінки не відповідає (вказаний у договорі телефон не обслуговується), за адресою, вказаною в договорі ( [ADDRESS] ) відповідача також немає. 15 вересня 2021 року вона направила на адресу відповідача: [ADDRESS] (адреса, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та ФОП) вимогу про повернення їй коштів у сумі 4500 грн. Лист відповідач отримав 18 вересня 2021 року, однак вимогу не виконав. Крім того, 27 вересня 2021 року вона направила за цією ж адресою відповідача ще одну вимогу про повернення їй коштів у сумі 4500 грн. Лист відповідач отримав 07 жовтня 2021 року, однак кошти не повернув. Також, 26 жовтня 2021 року вона направила втретє на адресу відповідача чергову вимогу про повернення їй коштів у сумі 4500 грн, лист відповідач отримав 02 листопада 2021 року, однак кошти не повернув. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд: - розірвати договір підряду на ремонтно-будівельні №1881 від 04 серпня 2020 року, укладений між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; - стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь збитки в розмірі 4500 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 грудня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 25 січня 2022 року. 25 січня 2022 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву в судовому розгляді до 21 березня 2022 року за клопотанням представника позивача. Ураховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п. 1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року № 5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року № 11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Справу призначено до судового розгляду на 02 червня 2022 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та пояснила, що спочатку заплатила відповідачу 1000 грн, а наступного дня доплатила йому ще 3500 грн. Також вони з чоловіком вимагали в нього розписку про отримання коштів, проте він повідомив, що підписання договору є підтвердженням передачі коштів. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Касатська Ю.А. позов підтримала та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що 04 серпня 2020 року відповідачеві було сплачено 1000 грн готівкою, а 05 серпня 2020 року - решту суми 3500 грн, яку чоловік позивачки [PERSON] зняв зі своєї банківської картки. Також зауважила, що в позові було зазначено невірну дату передачі відповідачеві коштів, оскільки через похилий вік та значний проміжок часу позивачка не пам`ятала точної дати. Допитаний в судовому свідок [PERSON] , який є чоловіком позивачки, повідомив, що на під`їзді їх будинку він побачив оголошення, зателефонував [PERSON] по номеру телефону. В один день було укладено договір, відповідач зробив обміри і позивачка віддала йому 1000 грн. Наступного дня відповідач приїхав за грошима і він віддав йому 3500 грн, які він зняв зі своєї пенсійної картки. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши думку позивачки та її представника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 серпня 2020 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір підряду на ремонтно-будівельні роботи з утеплення фасаду квадратурою 30 кв.м за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 10000 грн (а.с. 6-7). У пункті 2 цього договору сторони обумовили строк виконання і порядок здачі робіт, а саме: з 20 серпня 2020 року по 27 серпня 2020 року. Як зазначено у пункті 3.2.1 договору підряду, замовник сплачує підряднику завдаток у розмірі 4500 грн після підписання цього договору. Наступні аванси виплачуються за вимогою підрядника. З виписки по картці/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ), відкритого у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] вбачається, що 05 серпня 2020 року [PERSON] зняв готівку в банкоматі в сумі 3500 грн (а.с. 38). Позивачка направила на адресу відповідача вимоги про повернення їй коштів в сумі 4500 грн, які відповідач отримав 18 вересня 2021 року, 07 жовтня 2021 року та 02 листопада 2021 року (а.с. 8, 9, 10, 11, 12, 13), проте станом на день розгляду даної справи судом договір підряду не виконаний, грошові кошти в сумі 4500 грн позивачу не повернуті. Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно із частиною першою статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Статтею 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як передбачено статтею 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до частин першої, другої 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. З урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин щодо невиконання фізичною особою-підприємцем [PERSON] умов договору у визначений строк, суд дійшов висновку, що право позивача на належне виконання умов договору підряду порушене з боку відповідача, тому підлягає захисту. Ураховуючи обставини того, що відповідач не виконав роботу у строк, визначений в договорі підряду від 04 серпня 2020 року, тому обґрунтованими є вимоги позивача про розірвання договору підряду та стягнення збитків у вигляді сплачених позивачем на виконання договору підряду грошових коштів у сумі 4500 грн. Крім того, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подачу позовної заяви на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за немайнову вимогу про розірвання договору підряду у сумі 908 грн 00 коп. (2270 грн * 0,4) та за майнову вимогу про стягнення збитків у сумі 908 грн 00 коп. (2270 грн * 0,4 ), а всього - 1816 грн (908 грн + 908 грн). На підставі викладеного,

Outcome: approved