Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

13.09.2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 30.09.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Косівського району між сторонами було зареєстровано шлюб та зроблено актовий запис №62. У цьому шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] які на даний час є повнолітніми. [PERSON] вказує, що сімейні стосунки не склалися через відсутність між подружжям взаєморозуміння, різні погляди на сімейні цінності та ведення спільного господарства. Шлюб набув формального характеру з 2020 року, а з липня 2021 року подружжя стало проживати окремо. Примирення між подружжям позивач вважає неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст.19, п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження малозначні справи, в тому числі справи про розірвання шлюбу. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України). Відповідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження. Ухвалою Косівського районного суду від 22.09.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано термін для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. 08.10.2021 року від відповідача до суду надійшла заява із проханням надати строк для примирення подружжя. Ухвалою судді від 11.10.2021 року було постановлено здійснювати розгляд справи з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 25.10.2021 року сторонам було надано строк для примирення тривалістю два місяці - до 25.12.2021 року включно, у зв`язку із чим зупинено провадження у справі. 29.12.2021 року було поновлено провадження у справі. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю та просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та заперечує щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь позивача судових витрат. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення з огляду на нижче наведене. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують та не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечує щодо даних позовних вимог, незважаючи на визнання ним факту неможливості у подальшому поновлення між сторонами подружніх відносин. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а діти сторін наразі вже є повнолітніми. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11: охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судові витрати: 908 грн. сплаченого судового збору та 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які документально підтверджені - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у порядку ст.141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved