Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 25 травня 2013 року Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 346. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що шлюб фактично розпався, існує формально і зберегти його неможливо, примирення між сторонами не наступило та не може наступити. Вказує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спору про те, з ким після розірвання шлюбу проживатиме малолітня дочка немає, відповідач не заперечує проти проживання дитини разом з позивачем. Ухвалою суду від 11 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 30 травня 2022 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву у якій просить розгляд справи здійснювати без її участі, проти надання строку для примирення заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності відповідача. У заяві зазначено, що позовні вимоги відповідач визнає повністю, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує, розгляд справи просить провести у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. 25 травня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 346, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . У шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з вимогами ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, позивач просить позов задовольнити, вказує на неможливість збереження шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить суму 496 грн. 20 коп. За правилами ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору, за винятком повернутої з державного бюджету суми судового збору, у розмірі 496 грн. 20 коп.

Outcome: approved