Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. ТОВ «Авентус Україна» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. Свої вимоги мотивує тим, що 16 жовтня 2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено було укладено договір № 3062810 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується через вейб-сайт товариства або мобільний додаток, згідно з яким відповідач отримав кошти в сумі 14200 грн., переказ яких було здійснено на банківську картку № [NUMBER] Visa відкриту в АТ «Індустіралбанк», яку [PERSON] особисто вказала в заяві на отримання кредиту. Згідно договору, сторони погодили істотні умови, а саме: строк договору 30 днів, знижену процентну ставку кредиту 0,57 % в день від суми кредиту та стандартну процентну ставку 1,90 % в день від суми позики. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання, однак відповідач належним чином не виконав зобов`язання щодо повернення коштів у строк та на умовах, встановлених кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором станом на час подачі позову 15 грудня 2021 року сума заборгованості складає 46576,00 грн, яка складається із: 14200 грн. - сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту), 32376,00 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Посилаючись на зазначені обставини товариство просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за договором у загальному розмірі 46576,00 грн. 24 січня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначає, що вона не вступала в цивільно-правові відносини з ТОВ «Авентус Україна». Станом на 16.10.2020 року вона не являлася клієнтом довірчих послуг, так як не мала електронного цифрового підпису, який отримала лише 15.05.2021 року в Центрі сертифікації ЕЦП в АТ КБ «Приватбанк». Зазначає, що їй не надходив одноразовий ідентифікатор, який вказав позивач. Вона не підтверджувала згоду на перерахування коштів. Зазначена в позові картка не може вважатися первинним документом. 07 лютого 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, яка мотивована тим, що відзив відповідача є необґрунтованим, завідомо безпідставним та таким, що має очевидно штучний характер і не відповідає вимогам чинного законодавства. Жодне із тверджень у відзиві не відповідає дійсності. Відповідач є клієнтом товариства з 16.03.2020 року і з нею було укладено ще 10 кредитних договорів, які відповідач належним чином виконала. Зазначає, що Кредитний договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, про що зазначено в розділі Кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» - (Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А659125, 16.10.2020 12:55:58 / [PERSON] /). Відповідно до п. 9.8. Договору, передбачено, що підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що: перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом №53-ОД від 16.01.2020 року, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», укладення Договору № 3062810 про надання споживчого кредиту від 16.10.2020р. з Клієнтом відбулося в наступному порядку. Так, 16.10.2020 року Клієнт розпочав Реєстрацію в ІТС Товариства, вказуючи відповідні дані, що передбачені спеціальними формами. Під час першого етапу реєстрації шляхом проставляння відповідної відмітки, в чек-боксі та натискання клавіши, яка виражає згоду Клієнта продовжувати дії в ІТС Товариства, Клієнтом було підтверджено про ознайомлення зі змістом Правил надання коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту, надано Згоду на обробку персональних даних та доступ до своєї кредитної історії. Після проходження першого етапу реєстрації, товариство направило клієнту вказаними засобами зв`язку (на мобільний номер телефону [NUMBER] ) код, який Клієнт ввів в спеціальну форму. За результатами такого вводу сформувалось електронне повідомлення Товариству. Після введення Клієнтом коду, Товариство створило обліковий запис Клієнта в ІТС Товариства та Клієнт здійснив перший ідентифікований вхід до Особистого кабінету, де продовжив реєстрацію. Подальша ідентифікація Клієнта в ІТС Товариства здійснювалась в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі за Одноразовим ідентифікатором та/або Паролем доступу до Особистого кабінету. Клієнт продовжив реєстрацію в ІТС Товариства, заповнив необхідні поля спеціальних форм та додав необхідні файли. 16.10.2020р. Клієнт заповнив заявку на отримання кредиту на сайті Товариства, вказавши особисті дані, банківську платіжну картку для перерахування кредитних коштів, строк та суму кредиту. Товариство повідомило Клієнта про прийняття заявки на отримання кредиту шляхом відповідного інформаційного повідомлення у Особистому кабінеті. Після отримання заявки Товариство здійснило оцінку кредитоспроможності Клієнта та достовірності наданої Клієнтом інформації за допомогою багаторівневої автоматизованої системи прийняття кредитних рішень. Після аналізу наявної інформації, Товариство прийняло рішення про можливість укладення з Клієнтом кредитного договору, про що повідомило Клієнта шляхом відправки відповідного інформаційного повідомлення (СМС-повідомлення на номер телефону клієнта). В Особистому кабінеті Клієнт отримав пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі Кредитного договору, що містить усі істотні умови (Мал. 6 Додатку 1). Клієнт мав можливість прийняти (акцептувати) пропозицію укласти Кредитний договір або відмовитися від пропозиції. Клієнт повідомив про готовність прийняти пропозицію (оферту), натиснувши відповідну клавішу (ПІДТВЕРДИТИ), у Особистому кабінеті, після чого Товариство надіслало Клієнту засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді коду. В нашому випадку на номер телефону [NUMBER] код [NUMBER] . Введенням одноразового ідентифікатора, що є його електронним підписом, Клієнт підтвердив, що ознайомився з умовами Кредитного договору та підписав їх. Товариство повідомило Клієнта про факт перерахування коштів шляхом відправки інформаційного повідомлення засобами зв`язку (СМС-повідомленням на номер телефону). Товариство після одержання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) відправило Клієнту його примірник Кредитного договору у формі електронного документу на електронну адресу. В нашому випадку на адресу: [INFO] . У запереченні на відповідь на відзив, яке надійшло до суду 08 лютого 2022 року відповідач [PERSON] , посилалась на аналогічні обставини, які були викладені у відзиві на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 10.01.2022 року відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено о 08:00 год 10 лютого 2022 року. (а.с.12). 10 лютого 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному, розгляд справи перенесено до 08:30 10 березня 2022 року. У судове засідання представник позивача ТОВ «Авентус Україна» не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що кредитний договір з позивачем вона не укладала, в задоволенні позову просить відмовити. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 16 жовтня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 3062810 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується через вейб-сайт товариства або мобільний додаток, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 14200,00 грн. (п.1.3), строк кредиту 30 днів (п.1.4); знижена процентна ставка кредиту 0,57 % в день від суми кредиту (п.1.5.1) та стандартна процентну ставку 1,90 % в день від суми позики (п.1.5.2). Переказ коштів здійснено 16 жовтня 2020 року відповідно до п. 2.1 договору шляхом перерахування на вказану банківську картку клієнта № [NUMBER] (а. с. 23). Знижена процентна ставка 0,57% в день від суми кредиту застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.4 цього договору (без пролонгацій), якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення цього строку (п.1.5.1). Стандартна процентна ставка 1,90 % від суми кредиту в день застосовується у межах надання кредиту, зазначеного в п.1.4 цього договору, якщо споживач не виконав вимоги п.1.5.1 для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1 - п.4.6 цього договору; у межах періоду прострочення, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч.1 ст. 1048 ЦК України (п.1.5.2). Пунктом 4.1 договору визначено, що строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п.1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку визначеному п.п.4.2-4.5. Споживач, у випадку, якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн (включно) може ініціювати продовження строку кредитування відповідно до п.4.3 договору (п.4.2). Згідно із п.4.3 пропозиція (оферта споживача) щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Судом встановлено, що 11 жовтня 2020 року відповідачем було ініційовано продовження строку кредитування до 11.12.2020 року шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Крім того, 07 грудня 2020 року відповідачем було ініційовано продовження строку кредитування до 07.01.2022 року шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів (а.с. 21). У зв`язку із продовженням відповідачем строку користування позикою, нарахування процентів здійснювалось за стандартною процентною ставкою. У відповідності до умов Правил, що є невід`ємною частиною кредитного договору, відповідач акцептував оферту (заповнюючи заявку на сайті Товариства, добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначив інформацію щодо себе, реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит), тим самим підтвердив своє ознайомлення, погодження і зобов`язання неухильно їх дотримуватись. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором станом 15 грудня 2021 року сума заборгованості складає 46576,00 грн, яка складається із 14200 грн. - сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту), 32376,00 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом(а.с. 21-22). ІV. Норми права. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено статтями 549, 611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє сторона яка кредитує (в даному випадку ТОВ «Авентус Україна»). Відповідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За положеннями статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості наданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). V. Оцінка суду. Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Правилами надання коштів у позику подальше укладення електронного договору на сайті є неможливим. Проставленням відмітки у відповідному віконці на сайті товариства [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена зі змістом Правил, Публічною пропозицією і приймає їх у повному обсязі та надає згоду на обробку персональних даних та доступ до її кредитної історії (а.с. 12 на звороті). 16 жовтня 2020 року [PERSON] заповнила заявку на отримання кредиту на сайті товариства, вказавши особисті дані, номер банківської картки для перерахування коштів, строк та суму кредиту, у відповідь отримала від товариства пропозицію укласти електронний договір (оферта) конкретного змісту, тобто мала повну інформацію про умови кредитування. Введенням одноразового ідентифікатора, позичальниця підписала запропонований товариством Договір, Паспорт споживчого кредиту та Графік платежів (а.с. 7-10, 11-12). Суд також враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року (справа № 524/5556/19, номер провадження 61-16243св20) про те, що договір про надання кредиту підписаний за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора (смс-код) є таким, що укладений у письмовій формі і має юридичну силу. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20). За встановлених обставин суд відхиляє доводи відповідача про відсутність у справі достатніх доказів на підтвердження факту укладення договору. За змістом графіку платежів вбачається, що сума позики узгоджена сторонами становить 14200 грн , сума нарахованих процентів - 2428,20 грн, разом до оплати 16628,20 грн (а.с. 10 зворот). Крім того, 11 жовтня 2020 року відповідачем було ініційовано продовження строку кредитування до 11.12.2020 року шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, а 07 грудня 2020 року аналогічно продовжено строк кредитування до 07.01.2022 року (а.с. 21). Розмір суми заборгованості за тілом кредиту - 14200 грн. та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом -32376,00 грн, а всього на загальну суму 46576,00 грн. підтверджується умовами укладеного договору та наданим розрахунком. З огляду на викладене, позовні вимоги слід задовольнити. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2270 грн. сплаченого збору.

Outcome: approved