Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила: - визнати за нею як за спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «Родина» с. Вахнівці Новоушицького району Хмельницької області, яке належало померлому [INFO] [PERSON] та посвідчено сертифікатом серії ХМ №065668; - визнати за нею як за спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «Родина» с. Вахнівці Новоушицького району Хмельницької області, яке належало померлій [INFO] [PERSON] та посвідчено сертифікатом серії ХМ №065669. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка за життя успадкувала право на земельну частку (пай) у КСП «Родина» с. Вахнівці після смерті свого чоловіка [PERSON] та право на земельну частку (пай) після смерті свого чоловіка [PERSON] , який у свою чергу також успадкував таке право після смерті своєї першої дружини [PERSON] . Позивач спадщину після смерті матері прийняла відповідно до вимог статті 1269 ЦК України, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на земельні частки (паї) відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримала (арк.спр.72). Від відповідача - Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.47). Відповідач [PERSON] у судове засідання 17 травня 2022 року не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось на адресу суду, причини неявки не повідомив. Відповідно до частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. При вирішенні питання про можливість розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON] суд врахував, що провадження у даній справі відкрито 18 листопада 2021 року. Відповідач отримав копію позовної заяви з додатками документів, ухвалу про залучення його до участі в справі в якості відповідача 21 лютого 2022 року (арк.спр. 105), також був належним чином повідомлений про судові засідання, призначені судом на 14 березня 2022 року та 13 квітня 2022 року. З`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо явка учасника справи не визнана судом обов`язковою, є правом сторін. Викладені обставини та норми ч. 3 ст. 223 ЦПК України, на переконання суду, свідчать про наявність підстав для розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON] . Процесуальні дії у справі 18 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 16 грудня 2021 року у підготовчому засіданні оголошено перерву у зв`язку із повторним витребуванням доказів. 11 січня 2022 року у підготовчому засіданні оголошено перерву у зв`язку із ненадходженням витребуваних судом доказів, продовжено строк підготовчого провадження у справі. 24 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 14 лютого 2022 року задоволено клопотання позивача про залучення до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] , розгляд справи відкладено на іншу дату. 14 березня 2022 року, 13 квітня 2022 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою в судові засідання відповідача [PERSON] . У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження (арк.спр.10). Зміна прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про шлюб (арк. спр.11). Мати позивача [PERSON] з 15 березня 1997 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та постійно спільно проживала з останнім з 1996 року по 01 червня 2008 року за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить витяг з державного реєстру щодо підтвердження дошлюбного прізвища та рішення Новоушицького районного суду від 09 серпня 2021 року (арк. спр. 15, 26-27). Судом встановлено, що [PERSON] з 23 травня 1948 року перебував в зареєстровану шлюбі з [PERSON] , про що свідчить витяг з державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб (арк. спр. 42). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується витягом щодо актового запису про смерть (арк. спр.43-44). [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті проживав та був зареєстрований [PERSON] - чоловік, про що свідчить виписка з погосподарської книги (арк. спр. 16). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв, шляхом вступу у фактичне управління та розпорядження спадковим майном, [PERSON] (арк. спр. 17). Згідно даних спадкової справи №233/1997, заведеної після смерті [PERSON] (арк.спр. 86-87), 19 вересня 1997 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] . Інших документів спадкова справа не містить. Окрім того суд установив, відповідно до записів за №451,452 Книги реєстрації сертифікатів на право на земельні частки (паї) бувшого КСП «Родина» с. Вахнівці [PERSON] та [PERSON] були видані сертифікати на право на земельні частки (паї) серії ХМ №065669, №065668, розмір паю 2,65 в умовних кадастрових гектарах (арк.спр.20). Вказана обставина також підтверджується відповідями відділу у Новоушицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (арк.спр.19,24). Також усписку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 020, виданого 14 вересня 1995 року КСП «Родина» с. Вахнівці, прізвища [PERSON] та [PERSON] прописані за № 411, 412 (арк.спр. 21-23). Грошова оцінка земельної частки (паю) колишнього КСП «Родина» с. Вахнівці становить 72 946,90 грн, розмір паю - 2,65 умовних кадастрових гектарів (арк.спр.19,24). Сертифікати на право на земельні частки (паї) серії ХМ №065669, №065668, видані [PERSON] та [PERSON] втрачені, про що міститься запис у газеті «Наддністрянська правда» (арк. спр.28). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується витягом щодо актового запису про смерть (арк. спр.41). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (арк.спр.48-49 ). Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області підтверджується, що [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON] на час смерті останнього (арк.спр.26-27). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр.9). Дані спадкової справи №333-2020, заведеної після смерті [PERSON] свідчать про те, що [PERSON] 22 грудня 2020 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку та житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] . Окрім того спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у виді житлового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] прийняла [PERSON] (арк. спр. 51-71). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на право на земельні частки (паї) після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановами нотаріуса від 20 жовтня та 25 жовтня 2021 року (арк.спр.13,14). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Цивільні відносини по даній справі виникли як до набрання чинності Цивільним кодексом України, а саме щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , так і після набрання чинності ЦК України - щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] , тому застосуванню підлягають як норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI та норми ЦК України 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Суду при розгляді справ про визнання права на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Відповідно до частини першої статті 524, частини першої статті 529, статті 549 ЦК УРСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із встановлених судом на підставі досліджених доказів обставин, суд дійшов висновку, що [INFO] відкрилась спадщина за законом після смерті [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину після дружини [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР, фактично вступивши в управління майном та відповідно успадкував право на земельну частку (пай). Водночас [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] лише 19 вересня 1997 року, тобто з пропуском строку на прийняття спадщини, таким чином спадщину не прийняв. Крім того матеріали спадкової справи №233/1997 не містять доказів родинних відносин спадкодавця [PERSON] та відповідача [PERSON] , хоча в заяві міститься посилання на те, що [PERSON] є його бабою. Отже, спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] . Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1236, 1245, 1261, 1262, 1268,1269 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Суд встановив, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , в порядку статті 1268 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги. Водночас спадкоємцями, які прийняли у встановленому законом порядку спадщину після смерті [PERSON] є спадкоємець за заповітом [PERSON] щодо майна охопленого заповітом, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] , та спадкоємець за законом першої черги [PERSON] щодо спадщини, яка не охоплена заповітом. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що на час передачі земель у колективну власність КСП «Родина» та одержання останнім державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] та [PERSON] перебували у членах КСП та отримали сертифікати на право на земельні частки (паї). Отже, належність спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] права на земельні частки (паї) доведено наявними у справі доказами. Також позивач довела прийняття нею спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка у свою чергу прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] , а останній прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] . Відсутність у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючих документів на спадкове майно не позбавляє спадкоємця [PERSON] права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує. Оскільки відсутності інші спадкоємці після смерті [PERSON] та [PERSON] , які б прийняли спадщину, Новоушицька селищна рада Хмельницької області, на території якої знаходяться земельні ділянки, які підлягають виділу в натурі, є належним відповідачем у справі. В той же час належним відповідачем також є [PERSON] за заявою якого була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] . Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, який підлягав сплаті за подачу позовної заяви у розмірі 1458,94 грн, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідачів, останні будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спірного майна не вчиняли. Тому,

Outcome: approved