Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

21 квітня 2022 року заявник [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив встановити факт належності його батькові [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 15 травня 1989 року, яке записано в реєстрову книгу за № 76. На обгрунтування заяви зазначено, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на будинковолодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] . При ознайомленні з цим документом реєстратором Відділу реєстрації Червоноградської міської ради було виявлено, що у вказаному свідоцтві допущено помилку у написанні імені його батька, оскільки записано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Через вказану розбіжність заявник як спадкоємець не може в повному обсязі реалізувати свого передбаченого законом права на спадкування. Враховуючи, що отримати нове свідоцтво про право особистої власності на будівлі з виправленням імені спадкодавця не можливо, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права реєструються у Державному реєстрі прав, просив задовольнити заяву та встановити факт належності [PERSON] зазначеного правовстановлюючого документу. Ухвалою судді від 26 квітня 2022 року відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі як заінтересовану особу Червоноградську державну нотаріальну контору та призначено судовий розгляд 25 травня 2022 року на 10 год. 00 хв. 12 травня 2022 року від виконавчого комітету Червоноградської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі його представника. Представники заінтересованих осіб Відділу реєстрації Червоноградської міської ради та Червоноградської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки. Від представника заявника [PERSON] надійшла заява, у якій він просив розглядати справу без участі заявника та долучив копію свідоцтва про народження заявника [PERSON] . \~ \~ \~ \~За вказаних обставин відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 21 березня 1957 року його батьком записаний [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на будівлі від 15 травня 1989 року, виданим начальником Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації, будинковолодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] , належить [PERSON] і записано в реєстрову книгу під № 76 на підставі рішення Сокальського райвиконкому №109 від 20 квітня 1989 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28 січня 2013 року, виданим Межирічанською сільською радою Сокальського району Львівської області, актовий запис №03 від 28 січня 2013 року. Після смерті батька заявник має намір оформити свої спадкові права, але через виявлену помилку в написанні імені його батька у свідоцтві про право власності на будівлі не може зареєструвати речове право батька на вказане у свідоцтві майно та надати нотаріусу відповідний витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З цією метою заявник звертається до суду з заявою про встановлення належності його батькові зазначеного правостановлюючого документу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством\~не передбачено\~іншого порядку\~їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Також, як зазначав Верховний Суд України, аналізуючи судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в листі від 19.06.2013 року, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу можуть подавати: особа власник правовстановлюючого документу, якій необхідно довести належність цього документу їй; спадкоємці померлої особи власника цього документу для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Глава 6 Цивільного процесуального кодексу України, якою врегульовано порядок розгляду судом справ, що мають юридичне значення, в тому числі, встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, не містить обмежень кола осіб, які можуть бути заявниками в зазначеній категорії справ. Відтак, заявник, як спадкоємець після смерті його батька, вправі звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу його батькові з метою підтвердження наявності юридичного факту, що має значення для охорони прав, свобод та інтересів заявника, створення умов здійснення ним особистих немайнових чи майнових прав та підтвердження наявності неоспорюваних прав. Судом установлено, що під час видачі свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 15 травня 1989 року при зазначенні імені батька заявника було допущено помилку, оскільки його ім`я вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У свідоцтві про народження заявника та у свідоцтві про смерть батька заявника ім`я батька [PERSON] зазначено « [PERSON] ». Вказані розбіжності у документах позбавляють можливості заявника як спадкоємця після смерті батька реалізувати своє передбачене законом право на спадкування в нотаріальному порядку. Заявник не має можливості виправити помилку в написанні імені батька в зазначеному правовстановлюючому документі. З матеріалів справи не вбачається, що встановлення факту, про який просить заявник, пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналізуючи зібрані у справі докази, в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності батьку заявника [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 15 травня 1989 року, виданого начальником Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації, а необхідність встановлення цього факту необхідне заявнику для подальшого оформлення спадщини після смерті батька. Тому, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить від доведеності факту, що має юридичне значення, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом. Встановлення судом зазначеного факту повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 293 та ст. 315 ЦПК України щодо розгляду судом у порядку окремого провадження цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. З цих підстав заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення.

Outcome: approved