Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в якому просив: визнати за ним право власності на 2/5 частки присадибної земельної ділянки загальною площею 0,0902 га, кадастровий номер 3510100000:39:338:0205, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; усунути перешкоди у користуванні шляхом виділу в натурі 2/5 частини земельної ділянки площею 360,80 кв.м. в межах земельної ділянки загальною площею 0,0902 га.\~ В обґрунтування позову зазначив, що він є власником 2/5 часток домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] , тому має мати у власності 2/5 часток земельної ділянки, що являє собою територію призначену для утримання та обслуговування будинку площею 360,80 кв.м. Відповідачі є співвласниками земельної ділянки загальною площею\~0,0902\~га і\~між ними\~постійно виникають\~спори про\~порядок реалізації\~правомочності кожного\~з співвласників.На звернення позивача до нотаріуса щодо оформлення успадкованої земельної ділянки отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснення про врегулювання вказаного питання в судовому порядку. \~ \~ \~ \~У зв`язку\~з вищезазначеним\~просить суд\~позовні вимоги\~задовольнити, стягнути з відповідачів судові витрати. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2020 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.\~ \~ \~ \~ \~19.04.2021 року за вх. № 9767 до суду надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, в якій позивач просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 2/5 частки земельної ділянки наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3510100000:39:338:0205, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Від інших позовних вимог позивач відмовився. 27.07.2021 року за вх. № 18377 до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив викласти прохальну частину позовної заяви в такій редакції: визнати за ним право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3510100000:39:338:0205, площею 0,0902 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. 16.11.2021 року за вх. № 27684 до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив викласти прохальну частину позовної заяви в такій редакції: визнати за ним право спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером 3510100000:39:338:0205, загальною площею 0,0902 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Ухвалою суду від 12.01.2022 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Позивач подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові та останній заяві про уточнення позовних вимог, просив його задовольнити в повному обсязі, розглядати справу без його участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви, в яких позовні вимоги з урахуванням останньої заяви позивача про уточнення позовних вимог визнали, просили провести розгляд справи без іх участі (а.с. 108-110, 200). Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов з урахуванням останньої заяви позивача про уточнення позовних вимог підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] , яке складається з 2/5 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, за адресою: [ADDRESS] , які належали спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 10.11.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Корчак Л.В., що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.04.2020 року, посвідченого державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 Ляшенко В.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 2-132 (а.с. 6). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Корчак Л.В., зареєстрований за № 1286 продавець [PERSON] передала у власність земельну ділянку площею 0,0450 гектарів у межах згідно з планом, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3510100000:39:338:0205, а покупець [PERSON] прийняла це майно і сплатила за нього обумовлені кошти. Земельна ділянка належала продавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 844866, зареєстрованого 12.07.2011 року (а.с. 155-156, 159). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.06.2020 року № НВ-3511340812020 земельна ділянка\~площею 0,0902 га\~за кадастровий номер 3510100000:39:338:0205, розташована за адресою: [ADDRESS] ,\~за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд перебуває у приватній спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 173-176). Постановою державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 Ляшенко В.Є. від 31.07.2020 року за № 1106/02-31 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки кадастровий номер 3510100000:39:338:0205 площею 0,0902 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що частки у праві власності на земельну ділянку співвласників не зазначені, неможливо визначити склад спадкового майна (а.с.17). \~ Статтями 15, 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року в справі № 6-253цс16. При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 04 лютого 2019 року в справі № 463/1696/15-ц. Тобто, до набувача права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташованих на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні в силу закону, незалежно від волі попереднього користувача земельної ділянки та органу, уповноваженого розпоряджатися землею (у випадку належності земельної ділянки до земель державної або комунальної власності) переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщені відповідні об`єкти нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Верховний Суд у постанові від 14 березня 2019 року в справі № 902/341/17 вказав, що виходячи з положень статті 377 ЦК України, статей 120, 125 ЗК України та принципу слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості, що на ній розташована, слід дійти висновку, що у випадку\~переходу права власності на об`єкт нерухомості\~у встановленому законом порядку право на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на розташовані\~на земельній ділянці об`єкти, оскільки право власності на будівлі, з усіма притаманними для власності складовими володіння, користування, розпорядження ними, неможливе без перебування у власника будівель земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомості, у власності або користуванні. Отже, наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача на земельну ділянку, на якій розташований відповідний об`єкт нерухомості, припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. При цьому судом встановлено, що позивач [PERSON] набув право власності на\~2/5 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, за адресою: [ADDRESS] ,\~який розташований на земельній ділянці площею 0,0902 га\~за кадастровий номер 3510100000:39:338:0205, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлого будинку, господарських будівель і споруд, що вказує на те, що до [PERSON] перейшло право власності на 2/5 часток земельної ділянки площею 0,0902 га\~за кадастровий номер 3510100000:39:338:0205 без зміни її цільового призначення, яка належить на праві спільної часткової власності попередньому власнику частини житлового будинку [PERSON] . За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оскільки до позивача перейшло право власності на 2/5 частин житлового будинку, який розміщений на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, приймаючи до уваги визнання відповідачами позову, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судовий збір за одну позовну вимогу в розмірі 840,80 грн. \~\~\~

Outcome: approved