Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Виклад позиції позивача заперечень відповідача. 22 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом розташованим по [ADDRESS] , шляхом зняття його з реєстраційного обліку. Позов обґрунтовано наступним. Позивач є власником житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] . В її будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] , з яким вони розлучилися в 2009 році і відповідно до рішення Томашпільського районного суду Вінницької області шлюб було розірвано. З того часу відповідач не проживає за вказаною адресою. Позивач зверталася до Томашпільської ОТГ про зняття відповідача з реєстраційного обліку, однак їй було відмовлено. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх цивільних прав та інтересів. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 19 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 25 листопада 2021 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 листопада 2021 року підготовче засідання відкладено на 24 грудня 2021 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 24 грудня 2021 року підготовче засідання відкладено на 28 січня 2022 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 28 січня 2022 року підготовче засідання відкладено на 02 березня 2022 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 02 березня 2022 року підготовче засідання відкладено на 05 квітня 2022 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 05 квітня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 03 травня 2022 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 03 травня 2022 року розгляд справи відкладено на 27 травня 2022 року. Доводи учасників процесу В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , в судове засідання неодноразово не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, відзиву на позов до суду не подавав, в зв`язку з чим суд ухвалив провести по даній справі заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Представник третьої особи: Томашпільської об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовної заяви. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, розглянувши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність показань, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Згідно ст.. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є житловий будинок [ADDRESS] . Даний будинок належить позивачу, що підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку від 17.02.2021 року за № 140 Згідно заяви [PERSON] від 17.09.2018 року, останній дає свою згоду на зняття з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але не проживає з 2013 року. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власним майном. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, що виникають з житлових, щодо користування жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно вимог ст.. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно вимог ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Позивачем [PERSON] доведено і підтверджено належними доказами, що відповідач [PERSON] вибув з будинку [ADDRESS] , на день розгляду справи в даному будинку не проживає понад шість місяців, а саме близько шести років, а тому втратив право користування будинком позивача. З огляду на викладене, враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад 6 місяців, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловий будинком, є обґрунтованим, відтак така вимога підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Однак, що стосується позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку, то відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Висновки суду за результатами розгляду справи. Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки вимоги позивача в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] при подачі до суду позову сплатила 908 гривень судового збору. Таким чином з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню по 908 гривень судового збору. На підставі викладено,

Outcome: approved