Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

05.01.2022 року позивач [PERSON] звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Донецької області від 25 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху, оскільки із змісту позовної заяви вбачалося, що сторони не мають неповнолітніх дітей, відповідач є громадянином іншої держави - Республіка Таджикистан, та на території України ніколи зареєстрованим не був, при цьому позивач не зазначала, та не додала до позову доказів підсудності справи Олександрівському районному суду Донецької області на підставі ч. 2 ст. 28 ЦПК України за місцем проживання позивача. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Донецької області від 18 лютого 2022 року справу за матеріалами позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу направлено до Верховного Суду, для визначення підсудності в порядку ст. 29 ЦПК України. 23.05.2022 року на електронну адресу суду надійшла копія ухвали Верховного Суду від 15 квітня 2022 року, якою відмовлено у визначенні підсудності цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, через відсутність підстав застосування норм ст. 29 ЦПК України. 23.05.2022 року ухвалою судді Олександрівського районного суду Донецької області відкрито провадження по справі, та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 25 вересня 2019 року, зареєстрованому Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 33. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Починаючи з грудня 2019 року стосунки між ними розладились. Зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки, що впливало на її психічний стан. Оскільки, подальше сумісне життя не мало ніякого сенсу, наприкінці грудня 2019 року відповідач виїхав з будинку, та з того часу кожен з них живе своїм життям. Місце проживання його не відоме, телефоном вони не спілкуються. Шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Тому, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, та після розірвання шлюбу відновити своє дівоче прізвище - « [PERSON] ». 27.05.2022 року позивач телефонограмою повідомила суд, що відмовляється від своєї вимоги, щодо відновлення дівочого прізвища « [PERSON] »? та просить суд залишити її шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалась позивачу по справі. Для відповідача була розміщена інформація на офіційному веб-порталі Судової влади України. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що 25 вересня 2019 року Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 33. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с.8). Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються сімейних правовідносин щодо розірвання шлюбу між сторонами. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони мають різні погляди на сім`ю та взаємовідносини між подружжям, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`я фактично розпалася та її відновлення неможливе, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 992,40 грн., але не просить суд стягувати суму судового збору з відповідача на її користь. З огляду на позицію позивача, суд не вирішує питання щодо судових витрат. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved