Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 11.11.2017 року він уклав шлюб з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі ним було визнано батьківство на дитину відповідачки - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, сімейне життя не склалося внаслідок відсутності між ними взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім`ю. Починаючи з жовтня 2021 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На примирення не згоден. Наразі відповідачка проживає з іншим чоловіком. Шлюб існує формально. На підставі вказаних обставин, позивач просить суд шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, наполягав на розлученні та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідачка в підготовче судове засідання з`явилася, позов визнала, зазначивши, що теж бажає розлучитися, оскільки наразі проживає однією родиною з іншим чоловіком. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 11 листопада 2017 року у виконавчому комітеті Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 04. (а.с.5). Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 20 квітня 2018 року Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 01. (а.с.6). Судом також встановлено, що починаючи з 01 серпня 2021 року шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають, спільного бюджету не мають, сумісне господарство не ведуть. На даний час відповідачка проживає однією родиною з іншим чоловіком. За таких обставин, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини сторін припинені, подальше їх спільне життя і збереження шлюбу неможливе, тому дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно та не може бути відновлена. Частиною 1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 2 ст.104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Не дивлячись на тривале окреме проживання та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини сторін припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved