Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права,\~скасування рішення\~житлової комісії\~та зобов`язання\~вчинити дії\~посилаючись на\~те,\~що \~вінз 17 липня 1996 року по 29 вересня 2018 року проходив військову службу в Управлінні СБУ у Хмельницькій області. Учасник бойових дій, має вислугу на військовій службі більше 20 років. Згідно з наказом від 22.03.2011 року №83 начальника УСБУ у Хмельницькій області та рішенням від 14.04.2011 року №376 виконавчого комітету Хмельницької міської ради (ордер на жиле приміщення №000820) позивачу та членам його сім`ї (дружині [PERSON] , та сину [PERSON] ) надано службове житло, а саме однокімнатну квартиру [ADDRESS] для постійного проживання загальною площею 45.8 кв.м, житловою площею 21.6 кв.м. В даній квартирі проживає з дружиною та трьома дітьми: [PERSON] - 2008 р.н., [PERSON] 2013 р.н, [PERSON] 2016 р.н. проживають й досі. 05 квітня 2018 року позивач звернувся із рапортом щодо виключення з числа службових житлових приміщень вказаної квартири, оскільки відповідно до п. 4.3. розділу 4 наказу СБУ від 06.11.2007 № 792 «Про затвердження інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям СБ України та членам їх сімей житлових приміщень» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.11.2007 за № 1308/14575) співробітникам, які мають вислугу 20 років і більше та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Відповідно до витягу з протоколу засідання житлово-побутової комісії УСБУ у Хмельницькій області від 07 вересня 2018 року рапорт позивача було задоволено, постановлено клопотати перед житлово-побутовою комісією ЦУ СБ України про виключення наданої позивачу для проживання квартири зі складу службових та надання її для постійного проживання. Однак, рішенням житлово-побутової комісії Центрального управління СБ України (протокол від 12.06.2020 № 15) відмовлено у погодженні рішення УСБУ у Хмельницькій області про виключення наданої квартири зі складу службових та передачі її позивачу та членам сім`ї для постійного проживання, оскільки це суперечить вимогам ст.ст. 47,48 ЖК України та абзацу першого пункту 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470. Про дане рішення позивачу стало відомо із листа УСБУ у Хмельницькій області від 03.09.2020 № 72/19/202/7227. Вважає таку відмову такою, що суперечить нормам закону і порушує його житлові права тому просить суд визнати за ним право на виключення з числа службового житла квартири [ADDRESS] для постійного проживання загальною площею 45.8 кв.м, житловою площею 21.6 кв.м. та зобов`язати Житлово-побутову комісію Управління СБУ у Хмельницькій області та Житлово-побутову комісію Центрального управління СБ України (в межах повноважень) подати до виконавчого комітету Хмельницької міської ради клопотання разом із належно оформленими документами про виключення з числа службового житла квартири [ADDRESS] для постійного проживання загальною площею 45.8 кв.м, житловою площею 21.6 кв.м.та надати її для постійного проживання [PERSON] та членам його сім`ї, дружині [PERSON] , [INFO] , сину [PERSON] , [INFO] , сину [PERSON] , [INFO] , доньці [PERSON] , [INFO] . Проте, у травні 2022 року позивачем уточнено позовні вимоги та просить суд визнати за ним право на виключення з числа службового житла квартири [ADDRESS] для постійного проживання загальною площею 45.8 кв.м, житловою площею 21.6 кв.м., скасувати рішення житлово-побутової комісії Центрального управління СБ України (протокол від 12.06.2020 № 15), яким відмовлено у погодженні рішення УСБУ у Хмельницькій області про виключення наданої йому квартири зі складу службових та передачі її членам сім`ї для постійного проживання та зобов`язати Управління СБУ у Хмельницькій області та Центральне управління СБ України (в межах повноважень) подати до виконавчого комітету Хмельницької міської ради клопотання разом із належно оформленими документами про виключення з числа службового житла квартири [ADDRESS] для постійного проживання загальною площею 45.8 кв.м, житловою площею 21.6 кв.м.та надати її для постійного проживання [PERSON] та членам його сім`ї, дружині [PERSON] , [INFO] , сину [PERSON] , [INFO] , сину [PERSON] , [INFO] , доньці [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 20.08.2021 року відкрито провадження та справу призначено в загальному провадженні у підготовче засідання. 11 жовтня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позов відповідача у якому заперечуються позовні вимоги. Протокольною ухвалою суду 09.11.2011 року залучено до участі у справі треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради. Протокольною ухвалою суду 02.12.2021 року залучено до участі у справі треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Центральне управління СБ України. Протокольною ухвалою\~суду 21.12.2021\~року замінено неналежного відповідача житлово- побутову комісію УСБУ на УСБУ у Хмельницькій області та житлово побутову комісію Центрального управління СБ України на Центральне управління СБ України. 03.02.2022 року співвідповідачами подано відзив на позовні вимоги у якому заперечується позов та просять суд в позові позивача відмовити. Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився проте, подав до суду заяву у якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідачів в судове засідання з`явився, заперечив проти позовних вимог. Просить в задоволенні позову відмовити. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради у судове засідання не з`явилися проте, є належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , з 17 липня 1996 року по 29 вересня 2018 року проходив військову службу в Управлінні СБУ у Хмельницькій області. Учасник бойових дій. Маю вислугу на військовій службі більше 20 років. Згідно з наказом від 22.03.2011 року № 83 начальника УСБУ у Хмельницькій області та рішенням від 14.04.2011 року № 376 виконавчого комітету Хмельницької міської ради (ордер на жиле приміщення №000820) позивачу та членам моєї сім`ї (дружині [PERSON] , та сину [PERSON] ) надано службове житло, а саме однокімнатну квартиру [ADDRESS] для постійного проживання загальною площею 45.8 кв.м, житловою площею 21.6 кв.м. В даній квартирі позивач проживає з дружиною та трьома дітьми: [PERSON] - 2008 р.н., [PERSON] 2013 р.н, [PERSON] 2016 р.н. до даного часу. 05 квітня 2018 року позивач звернувся із рапортом щодо виключення з числа службових житлових приміщень вказаної квартири, оскільки відповідно до п. 4.3. розділу 4 наказу СБУ від 06.11.2007 № 792 «Про затвердження інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям СБ України та членам їх сімей житлових приміщень» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.11.2007 за № 1308/14575) співробітникам, які мають вислугу 20 років і більше та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Відповідно до витягу з протоколу засідання житлово-побутової комісії УСБУ у Хмельницькій області від 07 вересня 2018 року рапорт позивача було задоволено, постановлено клопотати перед житлово-побутовою комісією ЦУ СБ України про виключення наданої позивачу для проживання квартири зі складу службових та надання її для постійного проживання. Рішенням житлово-побутової комісії Центрального управління СБ України (протокол від 12.06.2020 № 15) відмовлено у погодженні рішення УСБУ у Хмельницькій області про виключення наданої позивачу квартири зі складу службових та передачі її останньому та членам сім`ї для постійного проживання, оскільки це суперечить вимогам ст.ст. 47,48 ЖК України та абзацу першого пункту 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470. Суд вважає зазначену відмову такою, що суперечить нормам закону і порушує житлові права позивача з наступних підстав. Статтею 47 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до пункту 2\~статті 2\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом. За змістом\~статті 118 Житлового кодексу Української РСР\~службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає\~Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов. Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених\~Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Статтею 125 ЖК УРСР передбачено, що осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років, не може бути виселено із службового житла. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема,\~постановою від 03 серпня 2006 року № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями»\~із змінами (далі - Порядок), яка визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутності у них за місцем проходження служби житла для постійного проживання забезпечуються службовими житловими приміщеннями. Житлове приміщення включається до числа службового згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, погодженого з квартирно-експлуатаційним органом. Під службові житлові приміщення виділяються окремі квартири. На підставі рішення про надання службового житлового приміщення виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради видає спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане службове житло. Службові житлові приміщення надаються військовослужбовцям за місцем проходження ними служби на всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним. Військовослужбовець та повнолітні члени сім`ї беруть письмове зобов`язання щодо звільнення службового житлового приміщення в передбачених законом випадках. Службове житлове приміщення надається незалежно від перебування військовослужбовця на квартирному обліку. При звільненні з військової служби військовослужбовець підлягає виселенню із службового житлового приміщення з усіма членами сім`ї, якщо інше не передбачено законодавством. Згідно з пунктом 3 Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством. У пункті 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, передбачено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу. Пунктом 5.12 розділу VІнструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям СБ України та членам їх сімей житлових приміщень, що затверджена наказом СБУ від 06.11.2007 № 792 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.11.2007 за № 1308/14575) передбачено, що рішення про виключення з числа службових житлових приміщень приймається керівниками відповідних органів, закладів та установ СБ України на підставі пропозицій житлово-побутової комісії та за погодженням з житлово-побутовою комісією Центрального управління СБ України, що затверджується заступником Голови СБ України, до функціональних обов`язків якого належить координація господарського забезпечення, з наданням необхідних документів для його вивчення. Згідно п.5.21 розділу VІнструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям СБ України та членам їх сімей житлових приміщень, що затверджена наказом СБУ від 06.11.2007 № 792 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.11.2007 за № 1308/14575), за бажанням співробітника або особи, звільненої з військової служби в СБ України, що перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та проживає у службовому житловому приміщенні, це житлове приміщення може бути надано для постійного проживання шляхом виключення його з числа службових у випадках, якщо ця особа: а) має вислугу на військовій службі 20 років і більше; б) звільнена з військової служби за вислугою років у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, унаслідок інвалідності, захворювання, отриманого при виконанні обов`язків військової служби; в) перебувала на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і належить до категорії осіб, які не можуть бути виселені зі службових приміщень без надання іншого житлового приміщення. Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 47 Житлового кодексу Української РСР\~норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 кв. м на одну особу. Відповідно до\~статті 43 Житлового кодексу Української РСР\~громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Враховуючи, що позивач разом із своєю сім`єю забезпечений службовим житлом в порядку черговості, на даний час є особою звільненою з СБ України за підпунктом «а» пункту 61 Положення про проходження військової служби, військовослужбовцями Служби безпеки України (за станом здоров`я непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час), має вислугу більше 20 років, є учасником бойових дій, перебуває на квартирному обліку для отримання житла при Управлінні СБУ у Хмельницькій області з 04.12.2002 року (позачергова черга), іншого приватизованого житла ні у нього, ні у членів його сім`ї не має, суд приходить до висновку, що відмова ЖПК УСБУ у Хмельницькій області та ЖПК Центрального управління СБ України про виключення квартири [ADDRESS] для постійного проживання загальною площею 45.8 кв.м, житловою площею 21.6 кв.м. із числа службових, порушує житлове право позивача на отримання вказаного житла в постійне користування та його приватизацію. Суд вважає, що підстава для вище зазначеної відмови, є надуманою та такою, що не відповідає вищевказаним вимогам Закону. Зважаючи на викладене, беручи до уваги обставини справи суд приходить до висновку, що достатньо підстав для cкасування рішення житлово-побутової комісії Центрального управління СБ України (протокол від 12.06.2020 № 15), яким відмовлено у погодженні рішення УСБУ у Хмельницькій області про виключення наданої йому квартири зі складу службових та передачі її членам сім`ї для постійного проживання, визнання за [PERSON] права на виключення з числа службового житла спірної квартири [ADDRESS] для постійного проживання загальною площею 45.8 кв.м, житловою площею 21.6 кв.м. та зобов`язання Управління СБУ у Хмельницькій області та Центрального управління СБ України (в межах повноважень) подати до виконавчого комітету Хмельницької міської ради клопотання разом із належно оформленими документами про виключення з числа службового житла зазначеної квартири тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню з Центрального управління СБ України (належного відповідача) на користь держави у розмірі 2724 грн. судовий збір так, як позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved