Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду із позовними вимогами до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно у вигляду житлового будинку із надвірними спорудами [ADDRESS] . Згодом представник позивача [PERSON] уточнила позовні вимоги (шляхом зменшення), в якому просила визнати за позивачем за первісним позовом [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] у вигляді Ѕ частини спірного житлового будинку. Відповідач [PERSON] в ході розгляду справи пред`явила зустрічний позов до [PERSON] із вимогами про визнання за нею права власності на спадкове майно у вигляді Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] . Представник позивача за первісним позовом [PERSON] надала суду, заяву в якій наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог, зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнала, вважає, що зустрічна позовна заява підлягає задоволенню, просила розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] уточнені первісні вимоги визнала, наполягала на задоволенні зустрічних позовних вимог, просила розглянути справу у її відсутності. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON] ; копія довідки Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ренійського району від 05.07.2017р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомого майна; копії протоколів осіб [PERSON] та [PERSON] відповідно до п.7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 25.01.2018р.; копія паспорту громадянина України [PERSON] ; копія паспорту громадянина України [PERSON] ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами [ADDRESS] ; копія довідки КП «РБТІ» від 16.01.2018р.; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] від 15.03.2018р.; копія відповіді начальника відділу адресно - довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 02.08.2018р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія листа - відповіді Ренійської районної державних нотаріальної контори від 26.06.2018р.; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] від 21.07.2018р.; копія листа - відповіді Ренійської районної державних нотаріальної контори від 02.08.2018р.; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.08.2018р.; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) від 02.08.2018р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] ; копія довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] ; копія акту про відводу земельної ділянки від 1963р.; копія договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 22.05.1963р.; копія дозволу для виконання робіт від 23.05.1963р.; копія висновку про реєстрацію домоволодіння від 21.10.1994р.; копія акту про ввід в експлуатацію закінченого будівництвом жилого будинку та господарських будівель від 22.06.1994р.; копія рішення Виконавчого комітету Ренійської міської ради народних депутатів № 66 від 29.09.1994р. «Про ввід в експлуатацію індивідуального жилого будинку по [ADDRESS] »; копія аккту від 1967р.; копія рішення Виконавчого комітету Ренійської міської ради народних депутатів № 154 від 07.05.1968р.; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] від 24.12.2021р.; копія спадкової справи № 15/2019, яка відкрита після смерті [PERSON] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18.07.1965р. перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] була виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку. 23.05.1963р. йому було надано дозвіл на виконання робіт для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] . Рішенням виконкому Ренійської міської ради № 66 від 22.05.1963 р. був затверджений акт вводу в експлуатацію житлового будинку [ADDRESS] . Рішенням виконкому Ренійської міської ради № 154 від 07.05.1968 р. надано право будівництва житлового будинку. 21.10.1994 року було видано висновок про реєстрацію будинку [ADDRESS] на праві особистої власності [PERSON] та видано акт прийому в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку. Таким чином, вищевказаний житловий будинок був побудований за час шлюбу [PERSON] та [PERSON] та відповідно є спільною сумісною власністю подружжя. [INFO] помер [PERSON] . За життя йому належала Ѕ частина житлового будинку із надвірними спорудами [ADDRESS] . Інша Ѕ частина будинку належала його дружині [PERSON] , як набуте спільне майно подружжя. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцем за законом першої черги після його смерті були: дружина [PERSON] , сини: [PERSON] , [PERSON] . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не звернувся до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Спадкова справа не відкривалась. Проте на момент відкриття спадщини, дружина [PERSON] , сини [PERSON] , [PERSON] проживали разом зі спадкодавцем, про що свідчить будинкова книга прописки громадян за зазначеною адресом, тобто, фактично вступили у володіння та управління спадковим майном. Таким чином, вони прийняли спадщину у вигляді 1/2 частини (по 1/6 частині кожному) спадкового будинку в порядку п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963р. та не заявили про відмову від неї, але юридично її не оформили. [INFO] померла [PERSON] . За життя їй належало 2/3 частини житлового будинку із надвірними спорудами [ADDRESS] (Ѕ частина будинку належала їй, як набуте спільне майно подружжя + 1/6 частину вона фактично прийняла у спадщину після смерті чоловіка [PERSON] ). Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини спірного житлового будинку [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після її смерті були її діти: сини - [PERSON] та [PERSON] . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не звернувся до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Спадкова справа не відкривалась. Проте, вони прийняли спадщину як спадкоємці першої черги, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не заявили про відмову від спадщини, про що свідчить будинкова книга. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину у вигляді 2/3 частини ( по 1/3 частині кожному) спадкового будинку, але юридично її не оформили. [INFO] помер [PERSON] . За життя йому належала 1/2 частина житлового будинку із надвірними спорудами [ADDRESS] (1/6 частину він фактично прийняв у спадщину після смерті батька [PERSON] та 1/3 частину прийняв фактично після смерті матері [PERSON] ). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину спірного житлового будинку [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після його смерті була його донька позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним [PERSON] . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] донька не звернулась до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Спадкова справа не відкривалась. Проте, вона прийняла спадщину як спадкоємець першої черги, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не заявила про відмову від спадщини, про що свідчить будинкова книга. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину у вигляді 1/2 частини спадкового будинку. Пізніше, [PERSON] звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову від 21.07.2018р. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. [INFO] помер [PERSON] . За життя йому належала 1/2 частина житлового будинку із надвірними спорудами [ADDRESS] (1/6 частину він фактично прийняв у спадщину після смерті батька [PERSON] та 1/3 частину прийняв фактично після смерті матері [PERSON] ). Після його смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після його смерті була його дружина - позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним [PERSON] . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , дружина звернулася до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. За зверненням [PERSON] була відкрита спадкова справа 15/2019. Пізніше, [PERSON] звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову від 24.12.2021р. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Так, в ході судового розгляду справи, [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , а саме на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , який відповідач за зустрічним [PERSON] визнала в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку про задоволення первісних уточнених позовних вимог [PERSON] та задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ч. 1 п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки [PERSON] помер у 2001 р. (тобто до набрання чинності ЦК України 2003 р.), а [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] , данні цивільні відносини регулюються положеннями ЦК Української РСР 1963р. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963 р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач за первісним позовом [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON] , якому належала Ѕ частина спадкового будинку. Вона подала до нотаріусу заяву про прийняття спадщини після його смерті, отже вважається такою, що її прийняла. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач за первісним позовом [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях щодо звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , якому належала інша Ѕ частина спадкового будинку. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Вона у передбачений законом строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, проте прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на день його смерті. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявили про відмову від неї. Таким чином, сторони прийняли спадкове майно в порядку ст.ст. 1268-1270 ЦК України, однак, вони не можуть оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для прийняття рішення про відмову нотаріуса у видачі свідоцтв про право власності на спадщину, про що винесено вмотивовані постанови нотаріусу, у зв`язку із чим сторони були вимушені звернутися до суду із позовом для захисту своїх невизнаних прав. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених сторонами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити первісні та зустрічні позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved