Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з [PERSON] надміру перерахованих коштів у вигляді допомоги на дитину як одинокій матері в розмірі 2 171,43 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 24.09.2019 року до управління повторно звернулась [PERSON] із заявою про призначення державної соціальної допомоги на дитину як одинокій матері відповідно до ст.ст. 18-1-18-4 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». За змістом позову, [INFO] відповідач народила сина [PERSON] , до народження дитини в шлюбі не перебувала, у свідоцтві про народження дитини запис в графі «батько» зроблений за вказівкою матері. На момент звернення відповідач працювала, як суб`єкт підприємницької діяльності не зареєстрована. На підставі поданих документів рішенням від 10.10.2019 року відповідачу була призначена допомога на дитину як одинокій матері, з урахуванням доходів, з 01.09.2019 року по 29.02.2020 року. Представник управління звертає увагу у позові, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину строк виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям було продовжено без звернення заявника та надання оновлених документів. З огляду на викладене, відповідачу з березня по липень 2020 року призначено та виплачено допомогу на дитину як одинокій матері. Разом з тим, відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» призначення та виплата державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, у яких закінчився строк виплат у березні-червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами і деклараціями про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. У зв`язку з ненаданням відповідачем необхідних документів для призначення державної соціальної допомоги на новий термін, починаючи з липня 2020 року останній було відмовлено у виплаті допомоги на новий період. Отже, на переконання представника позивача, бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні оновлених належних документів протягом липня 2020 року, позбавило її на правомірне отримання державної соціальної допомоги на дитину одинокій матері та на новий період, починаючи з 01 липня 2020 року. У зв`язку з викладеним, виникла переплата бюджетних коштів у вигляді державної допомоги на дитину одинокій матері у розмірі 2 171,43 грн. за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року, які підлягають поверненню до Державного бюджету України, та які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 12 січня 2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляла. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням УПСЗН Богунського району від 10.10.2019 року [PERSON] була призначена допомога на дитину як одинокій матері (з урахуванням доходів) на період з 01.09.2019 року по 29.02.2020 року. Як вбачається з копії довідки УПСЗН Богунського району від 16.09.2021 року за липень 2020 року [PERSON] нараховано допомогу на одну дитину як одинокій матері (з урахуванням доходів) в сумі 2 171,43 грн. Зі змісту повідомлень позивача від 13.09.2021 року, 26.11.2021 року вбачається, що у зв`язку із затвердженням постанови від 22.07.2020 №632 утворилась переплата допомоги за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року в сумі 2 171,43 грн. Також з матеріалів справи слідує, що позивачем направлено [PERSON] претензію 06.10.2021 року з вимогою повернути кошти у розмірі 2 171,43 грн., оскільки у виплаті допомоги, починаючи з липня 2020 року, було відмовлено у зв`язку з ненаданням необхідних документів для призначення на новий термін державної соціальної допомоги. У матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем коштів у добровільному порядку. За змістом статті 13 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» контроль за правильністю призначення і виплати державної соціальної допомоги, використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання такої допомоги, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки. Згідно з підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення). У відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» з 1 липня 2020 р. призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 р., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. За положеннями ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді державної соціальної допомоги, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно ст. 81 ЦПК України має довести позивач. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Положення постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» пов`язали можливість призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 року, із фактом подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, при цьому, встановивши обов`язок такого оновлення у період, що передує даті набрання чинності постановою, тобто з 01.07.2020 року. Однак, під час розгляду справи було встановлено, що за відсутності відповідних заяв [PERSON] управлінням було нараховано та виплачено відповідачу соціальну допомогу. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, з урахуванням викладеного вище, встановивши під час розгляду справи відсутність не лише умислу, а й фактичної законодавчо закріпленої потреби подати заяву із оновленими документами у період до часу набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України, що виключає будь-яку недобросовісність поведінки отримувача соціальної допомоги [PERSON] , суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову та примусового повернення отриманих відповідачем коштів. Більше того, судом звернуто увагу, що позивач не надав доказів припинення виплати державної допомоги на дитину одинокій матері [PERSON] безпосередньо у березні - червні 2020 року, а відтак і розповсюдження на спірні правовідносини положень постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №632.

Outcome: dismissed