Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа № 208/10134/21 за позовом [PERSON] до Комунального закладу «Центр позашкільної роботи та дитячої творчості» Кам`янської міської ради «про визнання незаконним та скасування наказу про відстрочення від роботи про стягнення суми середнього заробітку за час відсторонення до дня звільнення з роботи, сплати остаточного розрахунку та внесення періоду вимушеного відсторонення від роботи до страхового стажу для призначення пенсій». Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2022 року у задоволені позовних [PERSON] до Комунального закладу «Центр позашкільної роботи та дитячої творчості» Кам`янської міської ради «про визнання незаконним та скасування наказу про відстрочення від роботи про стягнення суми середнього заробітку за час відсторонення до дня звільнення з роботи, сплати остаточного розрахунку та внесення періоду вимушеного відсторонення від роботи до страхового стажу для призначення пенсій» відмовлено повністю (Т2 а.с.14-22). 10 травня 2022 року через канцелярію суду представником Комунального закладу «Центр позашкільної роботи та дитячої творчості» Кам`янської міської ради Мажуліс І.В. подано клопотання про винесення додаткового рішення (Т2 а.с.27-30). Згідно до змісту заяви, просить: -ухвалити додаткове рішення до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2022 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунального закладу «Центр позашкільної роботи та дитячої творчості» Кам`янської міської ради «про визнання незаконним та скасування наказу про відстрочення від роботи про стягнення суми середнього заробітку за час відсторонення до дня звільнення з роботи, сплати остаточного розрахунку та внесення періоду вимушеного відсторонення від роботи до страхового стажу для призначення пенсій», яким стягнути з [PERSON] на користь Комунального закладу «Центр позашкільної роботи та дитячої творчості» Кам`янської міської ради 11\~940 гривень 80 копійок витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Ухвалою судді від 11 травня 2022 року заяву представника Комунального закладу «Центр позашкільної роботи та дитячої творчості» Кам`янської міської ради Мажуліс І.В. «про винесення додаткового рішення» призначено до розгляду на 20 травня 2022 року 10.00 годину (Т2 а.с.69). 20 травня 2022 року в судове засідання сторони по справі не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені згідно до ст. 130 ЦПК України. Згідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим вирішити питання про ухвалення додаткового рішення, без участі сторін. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так, згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, визначено, що Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. 07 грудня 2021 року [PERSON] подала до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали позовної заяви до Комунального закладу «Центр позашкільної роботи та дитячої творчості» Кам`янської міської ради «про визнання незаконним та скасування наказу про відстрочення від роботи про стягнення суми середнього заробітку за час відсторонення до дня звільнення з роботи, сплати остаточного розрахунку та внесення періоду вимушеного відсторонення від роботи до страхового стажу для призначення пенсій». 08 грудня 2021 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом [PERSON] до Комунального закладу «Центр позашкільної роботи та дитячої творчості» Кам`янської міської ради «про визнання незаконним та скасування наказу про відстрочення від роботи про стягнення суми середнього заробітку за час відсторонення до дня звільнення з роботи, сплати остаточного розрахунку та внесення періоду вимушеного відсторонення від роботи до страхового стажу для призначення пенсій» призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2022 року у задоволені позовних [PERSON] до Комунального закладу «Центр позашкільної роботи та дитячої творчості» Кам`янської міської ради «про визнання незаконним та скасування наказу про відстрочення від роботи про стягнення суми середнього заробітку за час відсторонення до дня звільнення з роботи, сплати остаточного розрахунку та внесення періоду вимушеного відсторонення від роботи до страхового стажу для призначення пенсій» відмовлено повністю. Згідно з частиною третьою\~статті 3 Цивільного процесуального\~\~кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. \~Відповідно до частини тринадцятої\~статті 141 ЦПК України\~якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. \~\~У\~ЦПК України\~визначено види судових витрат. \~\~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга\~статті 133 ЦПК України). \~Згідно з положенням пункту 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. \~\~Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. \~\~При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року.\~\~Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). \~У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. \~Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. \~Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. \~Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI). \~Відповідно до\~статті 19 Закону № 5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. \~Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). \~Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. \~Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. \~За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. \~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. \~Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. \~Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків\~\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. \~Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. \~Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. \~Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України\~основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей\~10,\~11,\~12,\~13 ЦПК України\~в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується\~Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. \~При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша\~статті 182 ЦПК України). \~Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. \~Це підтверджується і такими нормами\~ЦПК України. \~\~ Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Представництво відповідача Комунального закладу «Центр позашкільної роботи та дитячої творчості» Кам`янської міської ради здійснювала адвокат Чупилка Юлія Сергіївна на підставі договору про надання правничої допомоги №538 від 13 грудня 2021 року (Т1 а.с.168-169), ордеру серії АЕ №1114697 від 06 січня 2022 року (Т1 а.с.194). На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу представником відповідача надано: - акт виконаних юридичних робіт до договору №538 про надання правової допомоги від 13 грудня 2021 року; - квитанцію №NONOL4418M від 28 грудня 2021 року на загальну суму 4\~994 гривні 05 копійок (Т2 а.с.59); - квитанцію №0.0.2422527382.1 від 18 січня 2022 року на загальну суму 4\~962 гривні 00 копійок; - квитанцію №0.0.2450079738.1 від 09 лютого 2022 року на загальну суму 1\~984 гривні 80 копійок; - виписку по особовому рахунку [NUMBER] за період з 28 грудня 2021 року по 28 грудня 2021 року; - виписку по особовому рахунку [NUMBER] за період з 18 січня 2022 року по 19 січня 2022 року; - виписку по особовому рахунку [NUMBER] за період з 09 лютого 2022 року по 09 лютого 2022 року. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). У Постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial