Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Позивачка посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 23 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького району управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 57. Між сторонами подружні відносини не склалися, подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. Таким чином, позивачка збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання від представника позивачки - адвоката Заводовської М.Л. надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності та відсутності позивачки. Позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій згідний на розірвання шлюбу між ним та позивачкою. Просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Із свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 23 квітня 2015 року слідує, що шлюб між сторонами зареєстрований 23 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького району управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 57. Згідно довідки № 43 від 08.02.2022 виданої Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.06.2007, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає без реєстрації на період перебування в Україні за адресою: [ADDRESS] . Згідно із ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства« визначається правовий статус та закріплюються основні права, свободи та обов`язки іноземців, які проживають або тимчасово перебувають в Україні. Згідно ч. 1 та 2 ст. 58 ЗУ «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянами України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. При цьому, згідно зі ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. В свою чергу, згідно з ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, тобто, в даному випадку правом України. Відповідно до статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції. Відповідно до частини 2 статті 28 ЦПК України за домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Згідно ст. 24 СУ України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved