Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що вищевказаний будинок належить йому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 07 грудня 2021 року, посвідченого Фесюк Т.В., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №3849, право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності:45506866, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:2526818056060. Зазначає, що в даному будинку зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , однак з травня 2007 року в даному будинку не проживає та [PERSON] , [INFO] , однак з серпня 2011 року в даному будинку не проживає. З того часу відповідачі за місцем реєстрації не з`являлися. Всі обов`язки. що випливають з утримання житлового будинку покладені тільки на нього. Відповідачі не сплачує комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою, їх особистих речей у будинку немає і взагалі будинком вони не цікавиться. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом. Позивача в судове не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явились, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Враховуючи, що відповідачі про причини неявки суд не повідомили, відзив не подали і позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вищевказаний будинок належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 07 грудня 2021 року, посвідченого Фесюк Т.В., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №3849, право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності:45506866, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:2526818056060. В даному будинку зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Управління забезпечення надання адміністративних послуг від 08.12.2021 року №74179. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ч. 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Як зазначено в ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. За таких обставин суд, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі в даній квартирі не проживають. На підставі викладеного,

Outcome: approved