Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

05 квітня 2021 року позивач Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за послуги\~теплопостачання у розмірі 71101,38 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що надає послуги теплопостачання до квартири [ADDRESS] , в якій проживають відповідачі. Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із центрального опалення та підігріву води для населення на підставі рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 17 від 26 січня 2010 року. Боржники свої зобов`язання як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим станом на 01 березня 2021 року мають заборгованість у загальному розмірі 71101,38 грн. Виходячи з наведеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги теплопостачання станом на 01 березня 2021 року в розмірі 71101,38 грн, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18 травня 2021 року відповідачами по справі [PERSON] та [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги вважають необґрунтованими. Вказують, що позивачем вказана заборгованість станом на 01 березня 2018 року в сумі 37\~848,22 грн за невизначений термін. Також необґрунтованою частиною розрахунку заборгованості, яку позивач наводить в якості законності своїх вимог, є тариф. У розрахунку боргу за теплоенергію позивач вказує різні в залежності від року тарифи. За 2017 та 2018 роки позивач вказав вартість абонентської плати 128,18 грн в місяць, за 2018 рік 127,53 грн в місяць. За якими і ким встановленими тарифами і за які обсяги нараховано абонплату з поданого розрахунку не зрозуміло. Що стосується плати за опалення в опалювальний сезон, то позивач взагалі не вказує ні кількості наданих послуг, ні їх вартості. Отже позивач не обґрунтував вказаної різниці у тарифах між роками, не надав доказів, на підставі чого він вказав саме такі тарифи, а не інші, не надав доказів, на підставі яких саме нормативних актів і норм він нарахував саме таку суму заборгованості, а не іншу. Крім того, відповідачі зазначають, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом. Також позивачем при розрахунку суми заборгованості допущено ряд суттєвих порушень вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», інші нормативно-правові акти. На підтвердження цих порушень відповідачі зверталися до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області з вимогою провести перевірку обґрунтованості нарахування плати за послуги з централізованого теплопостачання. Просять долучити даний відгук та врахувати його при прийнятті рішення (а.с. 32-35). 10 червня 2021 року Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» було подано до суду відповідь на відзив, в якому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивач зазначає, що стосується різної величини абонентської плати з 2018 по 2021 роки, то вона розрахована на підставі відповідних постанов Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Твердження відповідачів, що при розрахунку заборгованості позивач допустив ряд суттєвих порушень вимог постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, а також інших окремих Законів України є голослівним і бездоказовим (а.с. 43-44). 23 листопада 2021 року позивачем подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог. У даній заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» 76188,68 грн заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання станом на 01 листопада 2021 року (а.с.73). 12 травня 2022 року представником Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» подано до суду уточнення та додаткові пояснення до відповіді на відзив відповідача, в яких вказано, що відповідачам надаються послуги Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго», однак всупереч вимогам чинного законодавства України, вони не виконують належним чином зобов`язання по оплаті наданих послуг, внаслідок чого виник борг станом на 01 листопада 2021 року в розмірі 76188,68 грн (а.с.103-104). 02 червня 2022 року відповідачем [PERSON] подано до суду клопотання про застосування строку позовної давності (а.с. 120-121). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживає у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно розрахунку боргу за теплоенергію, за адресою: [ADDRESS] , наявна заборгованість за послуги теплопостачання станом на 01 березня 2021 року у загальному розмірі 71101,38 грн (а.с. 4). 01 жовтня 2017 року Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго», що діє на підставі статуту, Виконавцем, опубліковано (розроблено відповідно до Типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630) договір про надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що є публічним договором офертою пропозицією на адресу фізичних осіб, Споживачів, відповідно до пункту 1.1 якого Виконавець зобов`язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (а.с.5-7). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.23-24, 29-30). 17 травня 2021 року [PERSON] зверталася із заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про проведення перевірки правильності нарахування плати за послуги з централізованого опалення та відповідність цих нарахувань вимогам постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 року № 630 (а.с.36-37). Позивачем складена довідка про кількісні показники розрахунку вартості опалення 1 м кв. квартири [ADDRESS] \~(а.с.44). В обґрунтування суми боргу у розмірі 37848,22 грн станом на 01 березня 2018 року позивачем складені довідки за опалення з 2008 року по 2018 рік (а.с.51-61). 23 січня 2020 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області виданий судовий наказ про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» 54753,88 грн заборгованості за послуги теплопостачання (а.с.62). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 січня 2020 року відмовлено Державному міському підприємству «Івано-Франківськтеплокомуненерго»\~\~ у видачі судового наказу в частині стягнення з боржників [PERSON] , [PERSON] \~ заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 54753,88 грн (а.с.63). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2020 року скасовано судовий наказ по справі 344/177/20, провадження № 2-н/344/20/20 про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 54753,88 грн (а.с.64). Станом на 01 листопада 2021 року відповідачі за адресою: [ADDRESS] мають заборгованість перед Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» за послуги теплопостачання в розмірі 76188,68 грн (а.с.74). Головним управлінням Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області була надана відповідь [PERSON] , з якої вбачається, що Державному міському підприємству «Івано-Франківськтеплокомуненерго» надано припис до акту перевірки від 12 серпня 2021 року № 0145, який знаходиться на контролі в Управління захисту споживачів з вимогою усунути всі порушення та здійснити перерахунок за послуги централізованого опалення згідно тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 10 грудня 2018 року № 1743 «Про стан оновлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» та загальної площі квартир у будинку 4347,8 кв.м (а.с.89-90). 23 грудня 2021 року [PERSON] зверталася з заявою до Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про надання інформації, за який період проведено перерахунки, за яку кількість теплової енергії та за якими тарифами (а.с.91). 18 серпня 2021 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області був винесений припис Державному міському підприємству «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про виконання законних вимог про усунення порушень законодавства про захист прав споживачів, яким зобов`язано усунути недоліки, що зазначені в акті перевірки, зокрема, показання будинкових засобів обліку проводити у присутності представника споживачів; у платіжному документі передбачити графи для поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів споживання, тарифу на даний вид послуг; здійснити перерахунок та проводити подальші нарахування за послуги централізованого опалення споживачу [PERSON] з 01 грудня 2020 року до укладання нових договорів про надання послуг теплопостачання, згідно тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 10 грудня 2018 року № 1743 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго»; здійснити перерахунок та проводити подальші нарахування за послуги централізованого опалення споживачу [PERSON] з 01 листопада 2020 року, виходячи із загальної площі квартир у будинку 4347,8 кв.м (а.с.105). 14 вересня 2021 року Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» була дана відповідь Головному управлінню Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про виконання припису від 18 серпня 2021 року (а.с.106). Представником Державного\~міського підприємства\~«Івано-Франківськтеплокомуненерго»\~здійснювалося зняття\~показань будинкових\~засобів обліку\~у присутності\~представника споживачів(а.с.107-109). Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» здійснено розрахунок вартості опалення 1 кв.м квартири [ADDRESS] з врахуванням перерахунку (а.с.110-111). У відповідності\~зі статтею\~15\~Цивільного кодексу\~України,\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~ Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина третя статті 815 Цивільного кодексу України встановлює, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. В силу дії пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У\~частині першій статті 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша\~статті 527 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначено, що послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до пункту 20 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції, тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини першої статті 611 Цивільного кодексу України,\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої-другої статті 614 Цивільного кодексу України,\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Судом встановлено, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] , що знаходиться на території діяльності позивача, а отже, забезпечуються тепловою енергією, наданою позивачем, отже, позивач надавав послуги теплопостачання відповідачам. Як встановлено судом,\~\~відповідачі неналежно здійснювали оплату за надані комунальні послуги. Внаслідок неналежного виконання споживачами, відповідачами зобов`язання по оплаті наданих послуг станом на 30 жовтня 2021 року виникла заборгованість за надані послуги теплопостачання у розмірі 76188,68 грн. У порядку виконання процесуального обов`язку відповідачів, унормованого частиною третьою статті 12, частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, з доведення належним чином виконання обов`язків перед позивачем з виплати заборгованості за послуги теплопостачання відповідачами не надано доказів виплати вказаної суми заборгованості. Розрахунок заборгованості за теплоенергію є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідачів за послуги теплопостачання або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачами суду не подано. Що стосується спливу строку позовної давності, про яку заявила відповідач 1 [PERSON] , то суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 23 січня 2020 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області був виданий судовий наказ про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» 54753,88 грн заборгованості за послуги теплопостачання. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2020 року скасовано даний судовий наказ. Перебіг позовної\~давності переривається\~вчиненням особою\~дії,\~що свідчить\~про визнання\~нею свого\~боргу або\~іншого обов`язку.\~ Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга\~статті 264 Цивільного кодексу України). Згідно частини\~третьої статті\~ 264\~Цивільного кодексу\~України,\~після переривання\~перебіг позовної\~давності починається\~заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати, згідно з частиною другою\~статті 264 Цивільного кодексу України, з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої\~статті 264 Цивільного кодексу України\~переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша\~статті 32 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша\~статті 9 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630, у первинній редакції). Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630, у редакції\~постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року N 633, чинної з 30 серпня 2017 року). Аналогічних висновків дійшла колегія суддів Великої Палати Верховного суду у постанові від 07 липня 2020 року в справі №712/8916/17, що відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України підлягає врахуванню судами. Відповідно до\~положень статті 257 Цивільного кодексу України,\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно частини третьої статті 257 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України встановлює, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся з позовом до суду 05 квітня 2021 року, в якому просив стягнути заборгованість за послуги теплопостачання по 01 березня 2021 року. 23 листопада 2021 року позивачем були збільшені позовні вимоги та просив стягнути заборгованість за надані комунальні послуги, що утворилася станом на 01 листопада 2021 року. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання за період з березня 2018 року по жовтень 2021 року у зв`язку із застосуванням трьохрічного строку позовної давності, тобто у розмірі 38340,36 грн. Відповідно до вимог частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається копії платіжного доручення № 6979 від 19 лютого 2021 року позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2270,00 грн (а.с. 3). Позовні вимоги задоволені частково на 50%, тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в рівних частинах, тобто по 567,50 грн з кожного. На підставі викладеного, відповідно до статей 1, 6, 7, 9, 10, 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статей 257, 264, 267, 526, 527, 530, 610-612, 629, 815 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial