Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 29 квітня 2020 року з Верховного суду після скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2016 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2017 року надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Міста», Приватного підприємства «Візит Дніпро», [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельма Арена», треті особи - Приватне підприємство «Созидатель 2000», Відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та Дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Лещенко Ольга Володимирівна, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигирин Андрій Валерійович, [PERSON] , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання майнового права на нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09 березня 2006 року ТОВ «Центр міста» та ПП «Созидатель 2000» уклали договір №09/3 дольової участі у будівництві будівлі комерційного призначення, за умовами якого ПП «Созидатель 2000» прийняло ТОВ «Центр міста» у дольову участь у будівництві будівлі комерційного призначення, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, 82 , з метою створення спільної дольової власності у вигляді готового об`єкта та його подальшого використання учасниками цього договору. ТОВ «Центр міста» виступало замовником-забудовником, генеральним проектувальником та генеральним підрядником будівництва. На підставі даного договору ТОВ «Центр міста» та [PERSON] 20 січня 2008 року уклали договір про інвестування будівництва № 10, за умовами якого інвестор [PERSON] зобов`язався прийняти участь в інвестуванні нежитлового будівництва адміністративного комерційного комплексу вказаного будинку, а забудовник ТОВ «Центр міста» - організувати його будівництво та передати інвестору у власність нежитлове приміщення загальною площею 46 м2 (об`єкт інвестування), яке розташоване на технічному поверсі цього будинку. Згідно з пунктом 1.2 договору № 10 про інвестування будівництва вказані площі на момент укладення договору визначаються за будівельним кресленням у відповідності з планувальним рішенням та підлягають уточненню за результатами контрольних замірів у момент підписання акту приймання-передачі з відповідним коригуванням сумарної вартості площі та суми договору на підставі договірної вартості одиниці площі. [PERSON] умови договору про інвестування виконав повністю, вважає, що за його кошти збудоване приміщення надбудови ІХ-7 площею 48,2 м2, а ТОВ «Центр міста» не виконало умови договору та не передало йому об`єкт інвестування. Невиконання ТОВ «Центр міста» своїх обов`язків щодо передання приміщення інвестору [PERSON] сталося у зв`язку із тим, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2009 року у справі за позовом ПП «Візит-Дніпро» до ПП «Созидатель 2000» визнано право власності на низку приміщень у комерційно-торгівельному комплексі за ПП «Візит-Дніпро», у тому числі і на приміщення надбудови літ. А-1-1 - А-3-1 (номери приміщень IX-1 - ІХ-12) загальною площею 191,9 м2, до складу яких входило і приміщення надбудови ІХ-7 площею 48,2 м2, що є об`єктом інвестування [PERSON] . Це рішення скасовано постановою Вищого господарського суду від 18 серпня 2010 року та справу передано на новий розгляд. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04 січня 2011 року відмовлено ПП «Візит-Дніпро» у позові. Вказане рішення залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16 червня 2011 року. ПП «Візит-Дніпро» 18 серпня 2010 року в день скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2009 року продало вже зареєстровані за ним приміщення ТОВ «Дельмар Арена», а останнє 16 жовтня 2012 року продало їх [PERSON] та [PERSON] , які передали їх в іпотеку [PERSON] . Новозбудований комерційно-торгівельний комплекс не було завершено будівництвом та не введено в експлуатацію станом на час укладання договорів купівлі-продажу між ПП «Візит-Дніпро» та ТОВ «Дельмар Арена», між ТОВ «Дельмар Арена» та [PERSON] , [PERSON] . Цю обставину встановлено рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2013 року у справі № 904/2492/13 за позовом ТОВ «Центр міста» до ПП «Візит Дніпро», ТОВ «Дельмар-Арена» та інших про визнання права власності на об`єкти будівництва. Позивач вважає, що укладання та виконання договорів купівлі-продажу нерухомого майна між ПП «Візит-Дніпро» та ТОВ «Дельмар Арена», між останнім та Абаєвими здійснено до завершення будівництва та введення в експлуатацію нерухомості, що є порушенням частини другої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абзацу другого частини другої статті 331 ЦК України та може бути підставою для визнання цих договорів недійсними відповідно до частини першої статті 203, статті 215 ЦК України. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 29 квітня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 30 квітня 2020 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Міста», Приватного підприємства «Візит Дніпро», [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельма Арена», треті особи - Приватне підприємство «Созидатель 2000», Відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та Дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Лещенко Ольга Володимирівна, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигирин Андрій Валерійович, [PERSON] , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання майнового права на нерухоме майно. Ухвалою судді від 27 листопада 2020 року вищевказану позовну заяву було залишено без розгляду. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 червня 2021 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2020 року було скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Представник позивача до суду подав заяву про розгляд цієї цивільної справи без участі сторін, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачі клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надали, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Треті особи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 09 березня 2006 року ПП «Созидатель 2000» та ТОВ «Центр міста» уклали договір №09/3 дольової участі у будівництві будівлі комерційного призначення, за умовами якого ПП «Созидатель 2000» прийняло ТОВ «Центр міста» у дольову участь у будівництві будівлі комерційного призначення, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, 82 , з метою створення спільної дольової власності у вигляді готового об`єкта та його подальшого використання учасниками цього договору. ТОВ «Центр міста» виступало замовником-забудовником, генеральним проектувальником та генеральним підрядником будівництва. 10 січня 2008 року ТОВ «Центр міста» та [PERSON] уклали договір про інвестування будівництва № 10, за яким [PERSON] є інвестором будівництва адміністративно-комерційного комплексу за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, 82 , а ТОВ «Центр міста» - забудовник, який зобов`язується організувати будівництво та передати інвестору нежитлові приміщення площею 46 м2, розташовані на технічних поверхах. Загальна сума інвестицій становить 126 250 грн. ТОВ «Центр Міста» зобов`язалося виконати комплекс робіт з будівництва будівлі з дотриманням вимог проектної документації та діючих ДБН, а в четвертому кварталі 2008 року підписати інвестору «Оглядовий ордер» на об`єкт в узгодженій сторонами базовій комплектації, ввести будівлю в експлуатацію у встановленому законом порядку протягом 90 днів з моменту закінчення загальнобудівельних робіт. Датою введення будинку в експлуатацію є дата прийняття виконкомом Дніпропетровської міської ради рішення про затвердження акту державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. Забудовник залишив за собою право змінити строк введення в експлуатацію на термін до 90 днів від установленого терміну, в зв`язку з затвердженням акта державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. Згідно пунктів 3.1.3-3.1.5 договору забудовник зобов`язався підготувати та передати інвестору всі документи, необхідні для отримання в БТІ свідоцтва про право власності, витягу про реєстрацію права власності та технічного паспорта на об`єкт інвестування, за умови, що інвестор проінвестував 100 % вартості об`єкта інвестування, підписав оглядовий ордер та прийняв об`єкт інвестування шляхом підписання акту його приймання-передачі. Оглядовий ордер видається забудовником інвестору до моменту введення будинку в експлуатацію, після завершення загальнобудівельних робіт. Забудовник також зобов`язався повернути інвестору внесені кошти у разі дострокового розірвання договору. За пунктом 3.4.4 договору інвестор має право отримати від забудовника документи, необхідні для замовлення і отримання в МБТІ свідоцтва про право власності, витяг про реєстрацію права власності та технічний паспорт на об`єкт інвестування, розірвати договір і відмовитися від об`єкту інвестування при порушенні забудовником термінів введення в експлуатацію будинку. У розділі 9 договору вказано, що забудовник підтверджує і гарантує, що ним отримані всі дозволи та погодження, передбачені законом для будівлі. Забудовник гарантує можливість безперешкодної експлуатації об`єкта інвестування після введення його в експлуатацію протягом строків, встановлених ДБН. Новобудові розпорядженням Дніпропетровського міського голови від 14 січня 2009 року № 4-р надано нову адресу: м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, 82Д . Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2009 року за ПП «Візит-Дніпро» визнано право власності на нежитлові приміщення у будинку по вул. Набережна Перемоги, 82Д , у тому числі й на надбудову літ. А-1-1 - А-3-1 (номери приміщень IX-1 - IX-12) загальною площею 191,9 м2. При цьому господарський суд виходив із договору про пайову участь у будівництві об`єкта № 24/01/06 від 24 січня 2006 року, укладеного між ПП «Созидатель 2000» та ПП «Візит-Дніпро», який у зміненій 15 лютого 2006 року редакції передбачав обов`язок ПП «Візит-Дніпро» профінансувати частину будівництва об`єкта та зустрічні обов`язки ПП «Созидатель 2000» надати земельну ділянку для будівництва, виконувати функції замовника-забудовника та забезпечити передачу ПП «Візит-Дніпро» по завершенню будівництва його частку збудованого об`єкта, а саме: 358,5 м2 підвалу будівлі літ. А-8, 401,8 м2 першого поверху будівлі літ. А-8, 404,5 м2 другого поверху будівлі літ. А-8, 402,4 м2 третього поверху будівлі літ. А-8, 592,7 м2 п`ятого поверху будівлі літ. А-8, 593,6 м2 сьомого поверху будівлі літ. А-8, 543,5 м2 восьмого поверху будівлі літ. А-8, 191,9 м2 надбудови літ. А-1-1 - А-3-1 (номери приміщень IX-1 - IX-12). За угодою про відчуження майнових прав за договором про пайову участь у будівництві об`єкта від 24 січня 2006 року № 24/01/06, що підписана 06 травня 2009 року, ПП «Созидатель 2000» відступило свої права за вказаним договором ПП «Візит-Дніпро», на підставі чого господарський суд визнав право власності на наведені приміщення за ПП «Візит-Дніпро». 18 серпня 2010 року ПП «Візит-Дніпро» продало приміщення по вулиці Набережна Перемоги, 82Д у м. Дніпропетровську ТОВ «Дельмар Арена», у тому числі й надбудову літ. А-1-1 - А-3-1 (номери приміщень IX-1 - IX-12) загальною площею 191,9 м2. Постановою Вищого господарського суду від 18 серпня 2010 року скасовано рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2009 року, справу передано на новий розгляд. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04 січня 2011 року відмовлено ПП «Візит-Дніпро» у позові про визнання права власності на приміщення по вулиці Набережна Перемоги, 82Д у м. Дніпропетровську . Вказане рішення залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16 червня 2011 року. 10 лютого 2012 року ТОВ «Дельмар Арена» продало приміщення по вулиці Набережна Перемоги, 82Д у м. Дніпропетровську [PERSON] та [PERSON] . Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2013 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04 вересня 2013 року, відмовлено у позові ТОВ «Центр міста» у тому числі і до ПП «Візит-Дніпро» про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва комерційно-торгівельний комплекс літ. А-8, надбудови літ. А-1-1 - А-3-1 по вулиці Набережна Перемоги, 82Д у м. Дніпропетровську у зв`язку з тим, що вказаний об`єкт не завершено будівництвом та не введено в експлуатацію. Як встановлено господарськими судами в указаній справі, ТОВ «Центр міста» просив суд визнати за ним право власності на об`єкт незавершеного будівництва - комерційно-торгівельний комплекс та витребувати це майно у відповідачів, як осіб, що безпідставно заволоділи ним. Господарський суд дійшов висновку, що ТОВ «Центр міста» не надав усіх документів, необхідних для реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, зокрема документу, який підтверджує право власності або право користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва. ТОВ «Центр міста» надав дозволи на виконання будівельних робіт зі строком дії до 31 грудня 2006 року та 31 грудня 2007 року та документи, які підтверджують виконання підрядних будівельних робіт на спірному об`єкті незавершеного будівництва. Станом на час розгляду справи будівництво спірного об`єкта не завершено, в експлуатацію не введено, тому ТОВ «Центр міста» вважається власником лише матеріалів, які були використані в процесі будівництва. Право власності у ТОВ «Центр міста» на спірний об`єкт не виникло. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/501/15-ц від 27 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2017 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. Постановою Верховного суду від 25 березня 2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2017 року було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не розглянули спір по суті та не встановили обставини укладення та виконання інвестиційного договору № 10, не встановили наявність чи відсутність майнового права у позивача на приміщення IX-7 площею 48,2 м2, розташоване у надбудові за адресою: вулиця Набережна Перемоги, 82Д у м. Дніпро , а тому дійшли передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання майнових прав. Висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що порушене право [PERSON] не можна відновити шляхом визнання спірних договорів купівлі-продажу недійсними, також є передчасним та необґрунтованим. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У справі встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2009 року за ПП «Візит-Дніпро»| визнано право власності на нежитлові приміщення у будинку по вул. Набережна Перемоги, 82-д м. Дніпропетровська , у тому числі на надбудову літ. А-1-1 - А-3-1 (номери приміщень IX-1- IX -12) загальною площею 191, 9 кв. м (а. с. 16-19). Позов задоволено, виходячи з договору про пайову участь у будівництві об`єкту № 24/01/06 від 24 січня 2006 року, укладеного між ПП «Созидатель 2000» та ПП «Візит-Дніпро», який у зміненій 15 |лютого 2006 року редакції передбачав обов`язок ПП «Візит-Дніпро» профінансувати частину будівництва об`єкту та зустрічний обов`язок ПП «Созидатель 2000» надати земельну ділянку для будівництва, що виконує функції замовника - забудовника та забезпечує передачу ПП «Візит-Дніпро» за завершенням будівництва його частку збудованого об`єкту а саме: 358, 5 кв. м підвалу будівлі літ. А-8, 401, 8 кв. м першого поверху будівлі літ. А-8, 404, 5 кв. м. другого поверху будівлі літ. А-8, 402, 4 кв. м. третього поверху будівлі літ. А-8, 592, 7 кв. м. п`ятого поверху будівлі літ. А-8, 593, 6 кв. м. сьомого поверху будівлі літ. А-8, 543, 5 кв. м восьмого поверху будівлі літ. А-8, 191, 9 кв. м., надбудови літ. А-1-1 - А-3-1 (номери приміщень IX -1- ІХ-12). За угодою про відчуження майнових прав за договором про пайову участь у будівництві об`єкта № 24/01/06 від 24 січня 2006 року, що підписана 06 травня 2009 року, ПП «Созидатель 2000» відступило свої права за вказаним договором ПП «Візит-Дніпро», на підставі якого господарський суд визнав право власності ПП «Візит-Дніпро» на наведені приміщення. За договором купівлі-продажу від 18 серпня 2010 року ПП «Візит-Дніпро» відчужено приміщення по вул. Набережна Перемоги, 82-д м. Дніпропетровська ТОВ «Дельмар Арена», у тому числі й надбудову літ. А-1-1 - А-3-1 (номери приміщень IX-1- ІХ-12) загальною площею 191, 9 кв. м, а за договором купівлі-продажу від 10 вересня 2012 року право власності на надбудову перейшло до [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці до кожної. Постановою Вищого господарського суду від 18 серпня 2010 року скасовано рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2009 року, справу передано на новий розгляд. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04 січня 2011 року відмовлено ПП «Візит-Дніпро» у позові. Вказане рішення залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16 червня 2011 року. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2013 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04 вересня 2013 року, відмовлено у позові ТОВ «Центр міста» у тому числі й до ПП «Візит-Дніпро» про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва - комерційно-торгівельного комплексу літ. А-8, по вул. Набережна Перемоги, 82-д м. Дніпропетровська у зв`язку з тим, що вказаний об`єкт не завершено будівництвом та не введено в експлуатацію. У вказаному судовому провадженні ТОВ «Центр міста» захищало свої права й інтереси, які виникли із договору дольової участі у будівництві будівлі комерційного призначення по вул. Набережна Перемоги, 82 м. Дніпропетровська № 09/3 , який укладено із ПП «Созидатель 2000». Договір укладено з метою створення спільної дольової власності у вигляду готового об`єкта та його подальшого використання учасниками договору, ТОВ «Центр міста» виступає як замовник-забудовник, генеральний проектувальник та генеральний підрядник. Підстави позову обгрунтовано зокрема й рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04 січня 2011 року про відмову ПП «Візит-Дніпро» у визнанні права власності на спірні приміщення. Між тим, 20 січня 2008 року між ТОВ «Центр міста» та [PERSON] було укладено договір про інвестування будівництва № 10, за умовами якого інвестор [PERSON] зобов`язався прийняти участь в інвестуванні нежитлового будівництва адміністративного комерційного комплексу будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 82 , а забудовник ТОВ «Центр міста» зобов`язався організувати його будівництво та передати інвестору у власність нежитлове приміщення загальною початковою площею 46 кв. м (об`єкт інвестування), розташоване на технічному поверсі (надбудова) цього адміністративного комерційного комплексу . Згідно з п. 1.2. договору інвестування вказані площі на момент укладення договору визначаються за будівельними кресленням у відповідності з планувальним рішенням (додаток № 2) та підлягають уточненню за результатами контрольних замірів в момент підписання Акту приймання-передачі з відповідним коригуванням сумарні вартості площі та суми договору на підставі договірної вартості одиниці площі. Згідно офіційного листа Дніпропетровської міської ради, першого заступника міського голови Крупського А.Ф. об`єктом адресації по вул. Набережній Перемоги був новозбудований комерційно-торгівельний комплекс, якому раніше адреса не надавалася. Розпорядженням міського голови від 14 січня 2009 року № 4-р не здійснювалася переадресація комерційного торгівельного комплексу адреси: з « вул. Набережна Перемоги, 82 » на « вул. Набережна Перемоги, 82-д ». Відповідно до матеріалів справи комерційний торгівельний комплекс з адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 82-д - є саме тим об`єктом, якому у договорі про інвестування будівництва № 10, укладеному між ТОВ «Центр міста» та [PERSON] вказана будівельна адреса « м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 82 ». Встановлено також, що по вул. Набережній Перемоги розмішується лише один новозбудований комерційно-торгівельний комплекс, якому присвоєно адресу із буквеним індексом (82-д), виходячи із вже наявної нумерації об`єктів нерухомого майна по цій вулиці та неможливістю у зв`язку з цим надати номер, який є цілим числом. Позивач свої обов`язки відповідно до договору інвестування № 10 виконав у повному обсязі. За змістом ч. 2 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» у редакції станом на 10 січня 2008 року, інвестори - це суб`єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових та залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування. За ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Відповідно до статті 876 ЦК України власником об`єкта будівництва та результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачав договором. Таким чином, виконання зобов`язань за інвестиційною угодою свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних та достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт. Розпорядження цими правами будь-ким, крім особи інвестора або без його згоди, порушує права інвестора та надає йому право заперечував дійсність правочину, вчиненого із порушенням його прав на об`єкт інвестування на підставі ч. 3 ст. 215 ЦК України. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову [PERSON] , який звернувся до суду для захисту права на об`єкт інвестування, правильно ідентифікувавши його як приміщення ІХ-7 площею 48, 2 кв. м, розташоване у надбудові по вул. Набережна Перемоги, 82-Д м. Дніпро (Дніпропетровськ) . Судом встановлено, що об`єкт інвестування - приміщення ІХ-7 площею 48, 2 кв. м, розташоване у надбудові по вул. Набережна Перемоги, 82-д м. Дніпро (Дніпропетровська) - відчужено без згоди інвестора. Дійсність намірів самих учасників вчинених 18 серпня 2010 року та 10 вересня 2012 року правочинів (ПП «Візит-Дніпро», ТОВ «Дельмар Арена», [PERSON] та [PERSON] ) позивач не заперечує, а просить визнати ці договори недійсними як заінтересована особа - інвестор, на що має право відповідно до наведених вище норм законодавства України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі . На підставі викладеного,

Outcome: approved