Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

У лютому 2022 року до суду з позовом звернувся [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує, що 07.10.2021 о 22:08 годині [PERSON] , керуючи автомобілем «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , по просп. Григоренка в м. Києві, не врахував швидкості руху, дорожньої обстановки, стан транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля «Volvo» д.н.з. [NUMBER] , котрий почав знижувати швидкість перед автомобілем «Renault» д.н.з. [NUMBER] , який почав знижувати швидкість перед пішоходним переходом, в зв`язку з чим відбулося зіткнення автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] з автомобілем «Volvo» д.н.з. [NUMBER] , від якого автомобіль «Volvo» д.н.з. [NUMBER] відлетів в автомобіль «Renault» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого всі транспортні засоби зазанали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 13.1 ПДР України, тобто, здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08.11.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Загальна сума збитку, визначеного суб`єктом оціночної діяльності складає 223 965,72 грн. Сума страхової виплати Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» - 129 350,00 грн. Отже, загальна сума завданої позивачу матеріальної шкоди становить 94 615,72 грн. (223 965,72-129 350,00 = 94 615,72), яка є різницею між сумою прямих матеріальних збитків та їх частковим відшкодуванням. Також посилається, що йому завдано моральну шкоду яку він оцінює у 25 000,00 грн. В позовних вимогах просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 94 615,72 грн., моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн., витрати на проведення експертизи та складання звіту в сумі 3 000,00 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 31 200,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 18.02.2022 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 18.02.2022 року заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто заявнику. Ухвалою суду від 12.05.2022 року заяву [PERSON] задоволено. Накладено арешт на 1/5 частку приватного будинку, загальною площею 65,8 кв.м., житловою 46.8 кв. по [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві власності за [PERSON] . Накладено арешт на 1/5 частку земельної ділянки, площею 0,0,2282 га, за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві власності за [PERSON] . Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.10.2021 о 22:08 годині [PERSON] , керуючи автомобілем «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , по просп. Григоренка в м. Києві, не врахував швидкості руху, дорожньої обстановки, стан транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля «Volvo» д.н.з. [NUMBER] , котрий почав знижувати швидкість перед автомобілем «Renault» д.н.з. [NUMBER] , який почав знижувати швидкість перед пішоходним переходом, в зв`язку з чим відбулося зіткнення автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] з автомобілем «Volvo» д.н.з. [NUMBER] , від якого автомобіль «Volvo» д.н.з. [NUMBER] відлетів в автомобіль «Renault» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого всі транспортні засоби зазанали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 13.1 ПДР України, тобто, здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08.11.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу (а.с. 8). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок неправомірних дій відповідача, [PERSON] було завдано матеріальний збиток в сумі 94 615,72 грн. (різниця між страховою виплатою та розміром завданої матеріальної шкоди), що підтверджується копією звіту № 62/13.11.21 від 05.11.2021 року, що складений ФОП « [PERSON] » (а.с. 9-25). Загальна сума збитку, визначеного суб`єктом оціночної діяльності складає 223 965,72 грн. Сума страхової виплати Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» - 129 350,00 грн., яка була здійснена 06.12.2021 року, що підтверджується копією виписки АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 28). Отже, загальна сума завданої позивачу матеріальної шкоди становить 94 615,72 грн. (223 965,72-129 350,00 = 94 615,72), яка є різницею між сумою прямих матеріальних збитків та їх частковим відшкодуванням. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. За викладених обставин суд вважає, що заявлені вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 94 615,72 грн. знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 25 000,00 грн., суд вважає, що у їх задоволені слід відмовити, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В позовній заяві позивач в обґрунтування розміру моральної шкоди посилається на неможливістю використовувати тривалий час транспортний засіб за призначенням, нормальний уклад життя був порушений, постійно нервував та хвилювався. Матеріали справи не містять доказів завдання шкоди здоров`ю позивача внаслідок ДТП, а заподіяння моральної шкоди позивач обґрунтовує фактом пошкодження автомобіля. Крім того, позивачем не зазначено, з яких міркувань він виходив, оцінюючи моральну шкоду саме в такому розмірі, та яким доказами це підтверджується в розумінні ст.ст. 77-81 ЦПК України. Отже, факт спричинення позивачу моральної шкоди є недоведеним та суд не вбачає підстав для її задоволення. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставини, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: partial