Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

30 березня 2022 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області ухвалене рішення по цивільній справі №946/1124/22, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №644 розірвано. 10.05.2022 року представник позивача звернувся до суду із заявою про прийняття додаткового рішення по справі, оскільки у рішенні суду не вирішено питання щодо стягнення судових витрат у виді сплаченого судового збору в сумі 992,40 грн. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином, проте позивач надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. 09.02.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 992,40 грн. 30 березня 2022 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області ухвалене заочне рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] , яким шлюб між сторонами розірвано. 10.05.2022 року представник позивача звернувся до суду із заявою про прийняття додаткового рішення по справі, оскільки у рішенні суду не вирішено питання щодо стягнення судових витрат у виді сплаченого судового збору в сумі 992,40 грн. Так, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи, що стосовно позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача не вирішено питання щодо стягнення судових витрат у виді сплаченого судового збору в сумі 992,40 грн. не ухвалено рішення, суд вважає за необхідне ухвалите додаткове рішення у справі.

Outcome: approved