Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить скасувати заходи забезпечення позову, накладені на підставі постанови державного виконавця Другого ВДВС Київського РУЮ м.Одеси Кіптікова І.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АВ 983057 від 14.04.2008 року, а саме: 1/6 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . При цьому позивачка посилається на те, що при оформленні спадщини на 1/24 частину після смерті батько, від нотаріуса їй стало відомо, що на належну [PERSON] частину квартири накладено арешт. Враховуючи неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивачка в іншій спосіб захистити своє порушене право не може, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. 3-я особа: представник Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду лист в якому просив розглядати справу у їх відсутність на підставі наявних с праві документів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 14 квітня 2008 року постановою державного виконавця Другого ВДВС Київського РУЮ м.Одеси Кіптікова І.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АВ 983057 накладено арешт на 1/6 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . 28 грудня 2021 року на адвокатський запит від 24.12.2021 року до Другого Київського відділу ДВС про отримання інформації, в рамках якого виконавчого провадження державним виконавцем Другого ВДВС Київського РУЮ Кіптіковим І.О. була винесена постанова від 14.04.2008 року про накладення арешт, Другий Київський відділ ДВС надав відповідь, згідно з якою вбачається, що на примусовому виконанні у Другому Київського відділі ДВС перебував судовий наказ №2-н-6910/07, виданий 21.09.2007 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «УМЗ» Одеська філія грошової суми 627,60 гривень. 30.06.2020 року на депозитний рахунок Відділу від [PERSON] надійшли кошти в сумі 269 грн. та 959,40 гривень. 269 гривень - витрати АСВП № 30922599, перераховані на відповідний рахунок ПМУ МЮ (м.Одеса); 269,04 - витрати АСВП № 8226068, перераховані на відповідний рахунок ПМУ МЮ (м.Одеса), 62,76 гривень виконавчий збір за примусове виконання судового наказу; 627,60 борг за судовим наказом №2н-6910/07. Одночасно, було роз`яснено, про право на звернення до суду з позовом про зняття арешту відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» Відповідно до ч. 2 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При таких\~обставинах та\~враховуючи,\~що позивачка\~не має\~заборгованості передЗАТ «УМЗ» суд вважає, позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved