Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

13.08.2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 21635,31 грн. - величину втрати товарної вартості, 3000,00 грн. - витрат на проведення огляду та оцінки автомобіля, 25000,00 грн. - моральної шкоди, 103,00 грн. - витрат на відправку поштового кореспонденції, а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 04.10.2019 року о 09 год. 04 хв. по Русанівській набережній, 2/1 в м. Києві відповідач керуючи автомобілем «Тойота Прадо», д.н.з. [NUMBER] , безпідставно застосував різке гальмування, не оцінивши положення транспортного засобу, що рухався позаду, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Субару», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача, чим порушив вимоги п. 12.9г ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.02.2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 08.04.2021 року, відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, отже вину відповідача у вчиненні 04.10.2019 року дорожньо-транспортної пригоди встановлено належним чином та повною мірою. Пошкоджений у ДТП автомобіль «Субару», д.н.з. [NUMBER] , на праві власності належить позивачу і своїми одноосібними винними діями, що полягали в порушенні положень ПДР України, відповідач завдав позивачеві матеріальних збитків. Відповідно до звіту №21/10-ТЗ величина втрати товарної вартості автомобіля «Субару», д.н.з. [NUMBER] , становить 21635,31 грн. Посилаючись на положення ст. 22 ЦК України і Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів позивач зазначає, що величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Тойота Прадо», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно полісу №107897289. Позивач вказує, що ураховуючи положення п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1166 ЦК України, відповідальність за відшкодування втрати товарної вартості автомобіля покладається на відповідача. Також позивач зазначає, що оскільки неправомірні винні дії відповідача спричинити пошкодження належного позивачу автомобіля, а також призвели до затяжного процесу притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, ураховуючи що відповідач не визнавав своєї вини, позивач був вимушений на тривалий час змінити звичний ритм життя, відмовитися від частини звичок та бажань, оскільки ним був витрачений власний час та власні кошти на ремонт автомобіля, юридичні консультації, підготовку процесуальних документів, присутність в суді у справах про адміністративні правопорушення та вчинення інших дій, які не потрібно було б вчиняти, якби законні права позивача не були порушені відповідачем. Все це, а також введення в України обмежувальних карантинних заходів, змушує позивача взяти на себе тягар з відновлення усіх негативних наслідків, які були завдані неправомірними діями відповідача. Ураховуючи зазначене та з огляду на великий розмір фінансового тягаря, який позивач змушений був нести, наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди можна вважати безперечним і виходячи з розумності та справедливості позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у сумі 25000,00 грн. До збитків позивач також відносить свої витрати на проведення огляду і оцінки автомобіля в сумі 3000,00 грн. та 103,00 грн. витрат на поштову кореспонденцію пов`язану з притягненням відповідача до адміністративної відповідальності. Ухвалою суду від 26.08.2021 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалою суду від 01.12.2021 року залишено без задоволення заяву представника відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ПрАТ «СК «АРКС», ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Ухвалою суду від 02.12.2021 року задоволене клопотання представника відповідача про витребування доказів. 01.12.2021 року до суд надійшов відзив сторони відповідача на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає заявлених до нього позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що 04.10.2019 року дійсно сталась дорожньо-транспортна пригода, але ДТП відбулось коли відповідач вже зупинився та не рухався у щільному транспортному потоці в бік мосту Патона в крайній лівій смузі руху, а позивач різко, без включення попереджувальних сигналів, змінив напрямок руху свого автомобіля, виїхав позаду в ліву смугу руху і скоїв зіткнення. Дані обставини підтверджуються схемою ДТП з якої чітко вбачається, що автомобіль позивача знаходиться одночасно і на лівій і на праві смузі руху під кутом в напрямку руху з правої смуги в ліву смугу. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.11.2019 року по справі №755/16637/19 водій [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вказана постанова набрала законної сили 14.11.2019 року. Відповідач вважає визначений позивачем розмір величини втрати товарної вартості необґрунтованим, оскільки пошкодження зафіксовані у схемі ДТП відрізняються від пошкоджень зазначених в Акті огляду 21/10-ТЗ і в цьому акті наведені пошкодження яких не було в схемі ДТП. Також сторона відповідача вказує, що в порушення п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів і п. 2.1.1. Договору №21/10-ТЗ про проведення автотоварознавчого дослідження ТЗ від 21.10.2019 року позивач не запросив відповідача на проведення огляду транспортного засобу. Директор ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» Шимко Л.О., яка здійснювала огляд і оцінку пошкодженого ТЗ, та адвокат Шимко А.О., який надає позивачу правову допомогу, є пов`язаними особами і здійснюють свою оціночну та адвокатську діяльність за однією адресою. Оскільки відповідач не був присутнім під час огляду ТЗ, про дату, час та місце проведення огляду він не був повідомлений, тому відповідач був позбавлений можливості висловити свої пропозиції і заперечення щодо фіксування пошкоджень автомобіля, які могли бути отримані вже після ДТП 04.10.2021 року. Також у порушення вимог Методики у акті огляду ТЗ або в будь-якому іншому додатку не зазначені характер та об`єм пошкоджень, лише назва деталей та можливий метод ремонту. Посилаючись на положення п.п. д) та п. 8.6.2. Методики, сторона відповідача зазначає, що позивачем не надано доказів того, що він повідомив або надав суб`єкту оціночної діяльності інформацію про стан свого автомобіля та про наявність або відсутність складових частин ТЗ, які раніше піддавалися відновлювальному ремонту або фарбуванню повному, зовнішньому, частковому. Крім того, відповідач зазначає, що звертався до страховика позивача - АТ «СК «АРКС» і отримав повідомлення про реєстрацію відповідного страхового випадку та про те, що відповідно до умов договору №17665а9кп від 22.01.2019 року за фактом ДТП від 04.10.2019 року позивачу було виплачене страхове відшкодування в розмірі 73268,72 грн. - 17.10.2021 року. Також відповідач посилається на те, що при складанні висновку про величину втрати товарної вартості використовувалась методика для складання звіту визначення вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП, а не висновку втрати товарної вартості. У поданому позивачем висновку вказано, що вартість відновлювального ремонту складає 63833,08 грн. і враховуючи, що позивач отримав від страховика відшкодування, яке фактично значно перевищує встановлену у висновку вартість відновлювального ремонту, відповідач вважає, що страхова компанія відшкодувала втрату товарного вигляду. Сума страхового відшкодування, яка була виплачена позивачу по договору добровільного страхування значно більше шкоди, нібито завданої відповідачем. Розмір витрат на проведення огляду та оцінки автомобіля в сумі 3000,00 грн. не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, адже договір із ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» був укладений для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику ТЗ без ВТВ, тож надані позивачу послуги не стосувались визначення втрати товарного вигляду. Зазначені обставини також підтверджуються змістом квитанції про оплату послуг з якої вбачається, що грошові кошти сплачені за проведену оцінку, а не визначення величини втрати товарного вигляду. Також сторона відповідача зазначає, що розмір витрат на правову допомогу в сумі 25000,00 грн. не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою і не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial