Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

07 грудня 2021 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Гребенюк Олександр Сергійович засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказував, що [PERSON] з метою отримання кредитних коштів підписав заяву № б/н від 14.12.2018, відповідно до умов якої отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, який в подальшому збільшувався. Відповідач підписанням даної заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (Далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, однак зі своєї сторони порушив умови Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 24.11.2021 становить 110068,83 грн. з яких: 98230,64 грн. заборгованість за кредитом, у тому числі 83278,13 заборгованість за поточним тілом кредита; 14952,51 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 5402,65 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 5435,54 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 14.12.2018 заборгованість у розмірі 110068,83 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2021 року головуючим суддею обрано суддю Бебешко М.М. Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 09 жовтня 2021 року за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Судовий розгляд у справі призначено на 17 лютого 2022 року. Представником позивача до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підтримав в повному обсязі. У разі виникнення обставин викладених у ч.1 ст.280 ЦПК України, проти заочного розгляду справи не заперечував. 17 лютого 2022 року розгляд справи відкладено на 28 березня 2022 року у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей по вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. В судове засідання 28 березня 2022 року відповідач повторно не з`явився, у зв`язку з чим судовий розгляд у справі повторно відкладено на 24 травня 2022 року. В судове засідання, призначене на 24 травня 2022 року відповідач повторно не з`явився, про час\~ та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення х ухвалою про відкриття провадження у справі та датою проведення судового розгляду повернулося на адресу суду 17 лютого 2022 року за закінченням терміну зберігання. Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення з судовою повісткою про призначення судового розгляд у справі на 28 березня 2022 року повернулося на адресу суду 21 березня 2022 року через відсутність адресата за вказаною адресою. Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення з судовою повісткою про призначення судового розгляд у справі на 24 травня 2022 року повернулося на адресу суду 08 квітня 2022 року через відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 17 грудня 2021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 09 жовтня 2012 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з вимогами ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 04 грудня 2018 [PERSON] звернувся звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Підписуючи вказану заяву-анкету відповідач погодися, що підписанням цієї анкети-заяви, він, відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України, у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет та які разом із пам`яткою клієнта та тарифами договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Згідно копії довідки АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] 05 липня 2019 року було надано кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 06/22. 21 серпня 2019 року [PERSON] було надано кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 08/22, 05 березня 2020 року [PERSON] було надано кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 03/23. Відповдіно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» старт карткового рахунку № [NUMBER] відбувся 05 липня 2019 року. 02 березня 2020 року встановлено кредитний ліміт в сумі 195 000,00 грн. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток «Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, Visa Signature» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статутом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З наданого позивачем розрахунку (а.с.7-12), вбачається, що за договором станом на 14 грудня 2018 року рахується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 98230,64 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 5402,65 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 6435,54 грн. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушив. Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст.611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Отже, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved