Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Калінін С.К. звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 187358 від 17.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 40753,18 грн. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати: по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 5000,00 грн, судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 992,40 грн та за подання заяви про забезпечення позову 496,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис №187358 від 17.06.2021 про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 40753,18 грн, мотивуючи тим, що [PERSON] є боржником за Кредитним договором № 630362455 від 04.02.2016, укладеним із АТ «Альфа Банк», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТОВ «Росвен Інвест Україна». Вважає, що виконавчий напис № 187358 від 17.06.2021 винесений з порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», та не підлягає виконанню. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 17.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тобто стягувачем не подано документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ухвалою суду від 28 березня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У визначений судом строк відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України не подав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Микитин Оксана Степанівна правом на подачу до суду пояснень не скористалась. Сторони та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивач [PERSON] та представник позивача- адвокат Калінін С.К. направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не подав. Третя особа про причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду чи розгляд справи у її відсутність до суду не направила. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 17 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис №187358 про стягнення з позивача [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», якому ТОВ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 01/12-1 від 01.12.2020, якому в свою чергу АТ «Альфа Банк», на підставі Договору факторингу № 1 від 30.11.2020, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 630362455 від 04.02.2016, укладеного між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] . На підставі виконавчого напису пропонується стягнути з [PERSON] за період з 02.12.2020 по 17.06.2021 включно, суму у розмірі: 31455,16 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8948,02 грн - заборгованість за пенею; плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Загальна заборгованість боржника становить 40753,18 грн (а.с. 12 - копія виконавчого напису). 25 січня 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Микитин Оксана Степанівна, на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за №68339595 (а.с. 16 - копія постанови). Постановою державного виконавця від 25.01.2022 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 45092,29 грн (а.с. 17 - копія постанови). Відповідно до ч. 1, 4 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. При цьому, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Одночасно з поданням позову, представник позивача [PERSON] - адвокат Калінін С.К. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 68339595 від 25.01.2022. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 28.03.2022 у справі № 365/86/22, номер провадження 2-з/365/3/22, задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 68339595 від 25.01.2022, відкритому на підставі виконавчого напису № 187358 від 17.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 40753,18 грн. Ухвала суду набрала законної сили 12.04.2022 (інформація з ЄДРСР). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1. Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Остаточне рішення адміністративного суду набрало чинності 22 лютого 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), який суд застосовує до даних спірних правовідносин. З позовної заяви судом встановлено, що відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» нотаріусу для вчинення виконавчого напису не наданий нотаріально посвідчений кредитний договір, що вбачається з копії договору, який міститься в матеріалах ВП № 68339595 (а.с. 13-15). Згідно з відповіддю на адвокатський запит, наданої Управлінням нотаріату Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. припинено з 31 грудня 2021 року (а.с. 19 - копія відповіді на адвокатський запит). Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (постанова Верховного Суду від 23.06.2020 у справі N 645/1979/15-ц). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича №187358 від 17.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 40753,18 грн. В частині розподілу судових витрат, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справ, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У позовній заяві представник позивача просив стягнути судові витрати з відповідача. Як вбачається з копії квитанції, позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн (а.с. 5 - квитанція). Також, позивач сплатив судовий збір у розмірі 496,20 грн за подання заяви про забезпечення позову у справі № 365/86/22, номер провадження 2-з/365/3/22. Заява про забезпечення позову розглянута судом з постановленням ухвали про забезпечення позову. Відповідно сплачений судовий збір за подання цієї заяви підлягає стягненню з відповідача. Окрім того, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, що підтверджується копіями Договору № б/н/22 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2022 (а.с. 19-20), додатку № 1 до Договору (а.с. 21), меморіального ордеру № @2PL584423 від 02.02.2022 (а.с. 23), актом виконаних робіт (наданих послуг) від 21.02.2022 (а.с. 24). З огляду на вище зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь позивача [PERSON] : судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 992 грн 40 коп.; судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у справі № 365/86/22, номер провадження 2-з/365/3/22, у розмірі 496 грн 20 коп; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн 00 коп. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного, визначити строк дії заходів забезпечення позову, вжитих згідно з ухвалою суду від 28.03.2022, протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved