Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

02 травня 2022 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. звер- нулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий бу- динок в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] помер її чоловік [PERSON] . [PERSON] була бабусею її покійного чоловіка. Після смерті [PERSON] її чоловік звернувся до нотаріа- льної контори та фактично вступив у спадщину, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті чоловіка, вона отри- мала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність (ненадання) правовста- новлюючого документу на спадковий будинок. Також нотаріус у своїй відмові зазначив, що її чо- ловік фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не оформив спадкові права на спірний житловий будинок. Вона фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки з 1992 року і по теперішній час зареєстрована та проживає в зазначеному будинку, зробила в ньому безліч ремонтних робіт та переобладнань, тобто відкрито ним володіє та користується. Про втрату правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця була опублікована об`ява в газеті "Татарбу- нарський вісник». Зважаючи на те, що успадкувати житловий будинок у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.29). Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності (а. с.28). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову су- перечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії паспорту [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5) вид- но, що позивач народилася [INFO] у м.Ровеньки Луганської області. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8), 31.10.1987 р. між [PERSON] та позивачем був укладений шлюб, після чого позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». Копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.9, 10) підтверд- жується, що [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] (чоловік позивача) помер [INFO] , обидва у м.Татарбунари Одеської області. Як слідує з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7), 17.10.2002 р. між позивачем та [PERSON] був укладений шлюб, після чого остання змінила прізвище на « [PERSON] ». Довідкою відділу з питань реєстрації управління надання адміністративних послуг виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області від 26.01.2021 р. (а.с.12) підтверджується, що [PERSON] , 1913 р. народження, на момент смерті, яка настала [INFO] , була зареєст- рована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на момент її смерті за вказаною адресою були зареєстровані - онук [PERSON] , 1965 р. народження, та дружина онука [PERSON] , 1968 р. народження, позивач у справі. Відповідно до копії свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 15.02. 1974 р. та копії зведеного оцінюючого акту на домоволодіння (а.с.13, 14-16), [PERSON] значиться власником житлового будинку по [ADDRESS] . З довідки ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» від 29.04.2022 р. (а.с.18) слідує, що житловий будинок за [ADDRESS] станом на 1967 р. мав ад- ресу - [ADDRESS] . Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 148904 грн., що видно із звіту про незалежну оціночну вартість житлового будинку по [ADDRESS] , виготовленого ТОВ «Імперіал-777» від 08.04.2022 р. на замовлення [PERSON] (а.с.19- 20). Листом нотаріуса № 31/2000/02-14 від 08.06.2021 року (а.с.21) підтверджується, що позивачу бу ло відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після по мерлого [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права до майна [PERSON] (спадкова справа № 31/2000), у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності померлого на вищезазначене майно. Газета "Татарбунарский вестник" № 16 від 05.05.2022 р. містила оголошення про недійсність свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15.02.1974 р., виданого на ім`я [PERSON] , що видно з її копії (а.с.30). В силу ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які вини- кли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відно- сини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, но- вий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту на- брання ним чинності. Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України зас- тосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних ві- дносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодек- су застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час ві дкриття спадщини. Оскільки спадщина по даній справі відкрилась [INFO] - в день смерті спа дкодавця [PERSON] , діяв ЦК УРСР (1963 року), зазначений нормативно-правовий акт пот- рібно застосувати для вирішення спірних правовідносин. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоє- мець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийня- та спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкрит- тя спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є де- нь смерті спадкодавця. Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями пе- ршої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) по- мерлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питан- ня не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль- них і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду циві- льних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який фактично прийняв спадщину після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , але не оформив спадкові права на спірний будинок, однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору позивач не має мож- ливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений житловий будинок, що за- лишився після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved