Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

17.02.2022\~року позивач\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~вказаним позовом, відповідно до\~якого прохав\~суд визнати\~припиненими трудові\~відносини із\~ Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОДТЕХСНАБ 11». В обгрунтування позову зазначив, що на підставі наказу №3 від 08.07.2019 року та рішення одноособового учасника №3 від 08.07.2019 р. він був прийнятий на роботу на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДТЕХСНАБ 11», про що відповідні відомості були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 15\~червня 2021 року позивач написав заяву про звільнення за власним бажанням у порядку\~статті 38 КЗпП України, в якій просив звільнити його займаної посади директора «30» червня 2021 р, зазначену заяву 15.06.2021 р. було отримано єдиним учасником товариства [PERSON] , що підтверджується відміткою про отримання на заяві про звільнення. Однак, з моменту отримання заяви про звільнення, та на дату звернення з цим позовом до суду, ТОВ «ПРОДТЕХСНАБ 11» не вчинив жодних дій щодо розгляду даної заяви про звільнення, створення нового виконавчого органу товариства та дій щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач вважає, що уповноважений на звільнення керівник орган ТОВ «ПРОДТЕХСНАБ 11»\~ проігнорував повідомлення [PERSON] про звільнення і не розглянув по суті його заяву про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладені на нього обов`язки по створенню нового виконавчого органу, тобто, як наслідок, ТОВ «ПРОДТЕХСНАБ 11»\~ не визнає припинення трудових відносин із позивачем та нехтує його правами, щодо вільного обрання місця роботи, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача направила до суду заяву, в якій прохала розгляд проводити у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримали, прохали їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглядати справу без участі товариства. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Позивач [PERSON] посилається на те, що він підставі наказу №3 від 08.07.2019 року та рішення одноособового\~учасника №3\~від 08.07.2019\~р. був прийнятий на роботу на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДТЕХСНАБ 11» (код ЄДРПОУ 41591203), що підтверджується копією рішення одноособового учасника №3\~від 08.07.2019\~року та копією наказу №3 про початок виконання обов`язків директора від 09.07.2019 року. 15\~червня 2021 року [PERSON] написав заяву про звільнення за власним бажанням у порядку ст.38 КЗпП України, у якій просив звільнити його із займаної посади директора з 30.06.2021 р., зазначену заяву 15.06.2021 р. було отримано єдиним учасником товариства [PERSON] , що підтверджується відміткою про отримання на заяві. Будь-якої відповіді на заяву від відповідача ТОВ «ПРОДТЕХСНАБ 11»\~ позивач не одержав, та жодних дій щодо звільнення його з посади директора не здійснив. Позивач [PERSON] вважаючи, що подальше формальне перебування у трудових відносинах із відповідачем ТОВ «ПРОДТЕХСНАБ 11», порушує його права на вільний вибір праці, тому з метою захисту порушених прав він звернувся до суду з цим позовом. У ч. ч. 1, 2 ст. 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням вказаної норми, Конституційний Суд України у своїх Рішеннях від 07 липня 2004 року у справі N 1-14/2004, від 16 жовтня 2007 року у справі N 1-16/2007 та від 29 січня 2008 року у справі N 1-5/2008 вказав на те, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Відповідно до вимог ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Трудові відносини всіх працівників регулюються Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України). Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (ст. 1 КЗпП України). Згідно із приписами ч. 1 ст. З КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незатежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. У ч. 2 ст. 22 КЗпП України встановлено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Підстави припинення трудового договору встановлені у ст. 36 КЗпП України. Однією із визначених ст. 36 КЗпП України підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (ст. ст. 38. 39 КЗпП України). За змістом ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Судом встановлено, 15\~червня 2021 р. [PERSON] написав заяву про звільнення за власним бажанням у порядку ст.38 КЗпП України, у якій просив звільнити його із займаної посади директора з 30.06.2021 р., зазначену заяву 15.06.2021 р. було отримано єдиним учасником товариства [PERSON] , що підтверджується відміткою про отримання на заяві. Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що позивач [PERSON] , належним чином, у визначеному законом порядку повідомив відповідача ТОВ «ПРОДТЕХСНАБ 11» про намір припинити трудові відносини та звільнитися з роботи за власним бажанням. Проте, відповідач ТОВ «ПРОДТЕХСНАБ 11» всупереч вимогам закону та у порушення прав позивача на припинення трудових відносин та звільнення з роботи з ініціативи працівника за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, жодних дій не вчинив, наказ про звільнення останнього з роботи не видано, трудову книжку не повернуто. Датою припинення трудових відносин позивача із ТОВ «ПРОДТЕХСНАБ 11» та звільненням його з роботи з посади директора Товариства, суд вважає 30 червня 2021 року, оскільки 15 червня 2021 року позивач вручив засновнику відповідача письмову заяву про звільнення за два тижні. За змістом ст. ст. 221,232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач не бажає працювати на посаді директора ТОВ «ПРОДТЕХСНАБ 11» про що надав 15 червня 2021 року цьому Товариству письмову заяву, однак з боку відповідача відсутнє будь-яке реагування, тому суд дійшов висновку, що позов [PERSON] , про визнання припиненими його трудових відносин із ТОВ «ПРОДТЕХСНАБ 11», на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, грунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі\~викладеного вище,\~

Outcome: approved