Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради (далі - Позивач), що виступає в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Барвінок» Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] позбавлена батьківських прав рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2014 року. Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , не приділяє належну увагу вихованню та розвитку дитини, тривалий час разом із дитиною не проживає, матеріальним утриманням доньки не займається, не підкується про її стан здоров`я. У зв`язку із чим, 06.09.2021 року [PERSON] була влаштована до КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Барвінок» Дніпровської міської ради на повне державне забезпечення. Однак, за час перебування у закладі батько жодного разу не відвідав дитину, матеріальної допомоги не надавав, успіхами доньки не цікавився. Батько не виконує свої обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, не проявляє щодо неї батьківської турботи та піклування, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тим самим проявляє байдужість до подальшої долів доньки. Внаслідок такої бездіяльності з боку батька створились умови, які шкодять інтересам дитини. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача змушений звернутися до суду та просити суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] у відношенні до його неповнолітньої дитини, доньки - [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особистий рахунок дитини відкритий в Державному ощадному банку України. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача надала суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Барвінок» Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2014 року мати дитини - [PERSON] , була позбавлена батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] . Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2021 року у задоволені позову Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, було відмовлено та попереджено [PERSON] щодо необхідності належного виконання батьківських обов`язків щодо своєї дитини [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває в КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Барвінок» Дніпровської міської ради, з 06.09.2021 року по теперішній час. Згідно висновку Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради № 3/9-12 від 02.02.2022 року, такий компетентний орган вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити відповідача [PERSON] , батьківських прав у відношенні до його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Оскільки орган опіки та піклування наполягає на тому, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до вказаної дитини, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З аналізу норми, що міститься у пункті 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вказані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При цьому, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Зважаючи на те, що відповідач, будучи батьком дитини, не цікавиться життям дитини, не приймає участі в її вихованні та утриманні, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в його діях вбачається винна поведінка відносно дитини, суд доходить висновку що відповідач свідомо нехтує батьківським обов`язками та відмовляється приймати участь в житті своєї дитини. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що вжиття таких крайніх заходів як позбавлення батьківських прав відповідає саме інтересам дитини, оскільки забезпечить її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, та ґрунтується на законі і є пропорційним заходом реагування на поведінку відповідача. Суд також не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, оскільки раніше такий учасник справи вже попереджався судом про необхідність вчинення таких дій. Зокрема, як вказувалось вище, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2021 року відповідача [PERSON] було прямо попереджено судом щодо необхідності належного виконання батьківських обов`язків стосовно своєї дитини [PERSON] , [INFO] . Однак відповідач своє ставлення до дитини не змінив, за весь час перебування дитини у закладі КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Барвінок» Дніпровської міської ради жодного разу не відвідав таку дитину, матеріальної допомоги не надавав, успіхами доньки не цікавився. Таким чином, враховуючи інтереси дитини, вказані приписи чинного законодавства, та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, про те, що позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні до його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , є такими, що ґрунтуються на законі, внаслідок чого підлягають задоволенню. Позбавляючи відповідача батьківських прав суд виходив з того, що останній характеризуються негативно, протягом тривалого часу не займається утриманням, вихованням та навчанням дитини, під час розгляду справи не змінила своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, що свідчить про відсутність у нього наміру займатись вихованням та утриманням своєї дитини. Разом з цим, суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу положення ст. 169 СК України, відповідно до якої мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Окрім цього, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, ухиляється від виховання та матеріального забезпечення дитини, не піклуються про її життя та здоров`я, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача повністю, у тому числі й вимоги, щодо стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особистий рахунок дитини відкритий в Державному ощадному банку України, оскільки відповідач, в силу вимог ст. 180 СК України будучи батьком дитини, зобов`язаний її матеріально утримувати. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду даної цивільної справи по суті, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати по справі у вигляді судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав та вимогу про стягнення аліментів у загальному розмірі 1984 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved