Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі вказали, що 14.08.1975 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. В період шлюбу сторін, а саме [INFO] народився - [PERSON] . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 002663, виданого 08.10.1998 року Кілійською міською Радою народних депутатів, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Кілійської міської Ради народних депутатів від 26.06.1998 року № 69, передано у приватну власність земельну ділянку, площею 2, 81 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території Кілійської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] , помер - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки. Позивачі в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, є спадкоємцями за законом. Разом з тим, при зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їм було відмовлено у зв`яку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Також, як вказано в позові, за життя спадкодавець заповітів не залишав, інших спадкоємців, крім позивачів немає. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 2, 81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кілійської міської ради Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 002663 від 08.10.1998 року, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 2, 81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кілійської міської ради Одеської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №002663 від 08.10.1998 року в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. Представник позивачів [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача, Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в підготовче судове засідання\~ не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 14.10.1975 року м. Кілія р/б ЗАГС Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 187 від 14.10.1975 року, /а.с. 10/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.05.1976 року м. Кілія р/б ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 127 від 15.05.1976 року, /а.с. 11/. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 002663, виданого 08.10.1998 року Кілійською міською Радою народних депутатів, встановлено, що [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Кілійської міської Ради народних депутатів від 26.06.1998 року № 69, передано у приватну власність земельну ділянку, площею 2, 81 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території Кілійської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, /а.с. 12/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.06.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 208 від 23.06.2005 року, /а.с. 9/. Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 482/01-16 від 04.05.2022 року встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не відкривалась та інформація про [PERSON] , який помер [INFO] , як заповідача відсутня, /а.с. 39-42/. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п. п. 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивачі\~ не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та позбавлені можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно їх право на спадщину підлягають судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved