Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

Заявники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Солом`янського районного суду м. Києва з заявою про видачу обмежувального припису в якій просять видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , яким визначити наступні обмеження його прав: - заборонити [PERSON] наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця реєстрації або місця проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця навчання [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання та частого відвідування й наближатися на відстань ближче ніж 500 метрів до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зокрема, але не виключно, за такими адресами в [ADDRESS] , 7-Б, [ADDRESS] (приватний будинок), вул. Танкістів, спеціалізована школа №173 (просп. Відрадний, 20), просп. Відрадний, вул. Попелявська, вул. Газова, вул. Знам`янська, вул. Одеська, вул. Планерна, вул. Новопольова, вул. Гарматна, вул. Михайла Донця, парк Відрадний, бульв. Вацлава Гавела, вул. Суздальська, вул. Зелена, вул. Постова, вул. Миколи Шепелева, просп. Комарова та всі вулиці м. Шулявська, м. Дорогожичі, м. Театральна, м. Берестейська, м. Хрещатик, м. Майдан Незалежності; - заборонити [PERSON] вести листування, здійснювати дзвінки та вести телефонні переговори з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; - заборонити [PERSON] особисто та/або через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому [PERSON] та/або переслідувати їх, і в будь-який спосіб спілкуватися із заявниками; - зазначити в рішенні, що кривдник [PERSON] повинен бути направлений для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, для проходження програми кривдників за місцем реєстрації та проживання: [ADDRESS] . В обгрунтування заяви вказали, що з 07 серпня 2010 року [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , який було розірвано 28 травня 2012 року. Від шлюбу в них народилася дитина - [PERSON] (попереднє по-батькові - [PERSON] ) [INFO] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2016 року у справі № 369/2380/16-ц [PERSON] було позбавлено батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] ( [PERSON] ). Ухвалою апеляційного суду Київської області від 11 квітня 2017 року вказане рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області залишено без змін. 14 лютого 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Солом`янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 219. 01 грудня 2017 року Солом`янським районним судом м. Києва у справі № 760/9974/17 було ухвалено рішення про задоволення заяви [PERSON] про усиновлення та вирішено усиновити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису № 325 від 01.02.2011, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про народження [PERSON] , [INFO] , змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », в графі «відомості про батька» змінити з « [PERSON] , [INFO] , громадянин України», на « [PERSON] , [INFO] , громадянин України, місце проживання: [ADDRESS] .». З кінця 2013 року [PERSON] почав переслідувати колишню дружину [PERSON] разом із дитиною, жорстоко поводився та вчиняв психологічний тиск на дитину; на очах у дитини [PERSON] неодноразово бив її матір [PERSON] та саму дитину, а також вчиняв психологічне насильство до бабусі - [PERSON] [PERSON] своїми діями лякав дитину, кричав на неї, в її присутності обзивав матір та бабусю нецензурними словами, погрожував вбити або завдати шкоди здоров`ю. Дитина боялася [PERSON] , не хотіла з ним спілкуватися. Подальше спілкування дитини з [PERSON] призводило до погіршення психологічного та нервового стану дитини, негативно впливало на загальний стан її здоров`я. Дитина є постійним свідком фізичної та психологічної агресії [PERSON] , в результаті чого у неї наявні неврологічний розлад та страх, вона потребувала психологічної допомоги. Наказом служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 16 січня 2015 року № 2-с [PERSON] поставлена на облік як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та встановлено, що 09 грудня 2014 року близько 17:00 год, він за адресою м. Київ, вул. Танкістів, вчинив насильство в сім`ї у вигляді дій психологічного та фізичного характеру, які виразились у застосуванні фізичного насильства щодо своєї малолітньої доньки [PERSON] (удари рукою в область лівого вуха). Згідно листа начальника відділу КМСД районного управління Солом`янського районного управління МВС України від 11 лютого 2015 року [PERSON] поставлено на алфавітно-довідковий облік дорослих осіб у відділі КСМД Солом`янського РУ. Факт жорстокого поводження з дитиною, внаслідок чого завдано шкоди її психічному та фізичному здоров`ю, та необхідності забезпечити захист дитини від такого поводження батька шляхом позбавлення його батьківських прав встановлено в Рішенні Києво-Святошинський районний суд Київської області від 19.04.2016 у справі № 369/2380/16-ц та Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11.04.2017 у справі № 369/2380/16-ц. Крім того встановлено, що протягом 2013-2016 років [PERSON] неодноразово зверталася до міліції на протиправну поведінку [PERSON] та жорстоке поводження з дитиною під час його зустрічі з дитиною, що підтверджується листами Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві від 22 липня 2014 року, 16 лютого 2015 року, 22 грудня 2015 року. Відносно відповідача порушено кримінальне провадження №12014100090011282 за ч.1 ст.125 КК України за спричинення тілесних ушкоджень, що підтверджується витягом з кримінального провадження та листом Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 13.08.2015. В рішеннях також зазначено, що [PERSON] не виконує захисний припис та продовжує чинити жорстокі дії стосовно дитини [PERSON] . Зазначені обставини стали підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON] 19 травня 2016 року та 12 вересня 2018 року [PERSON] , перебуваючи за адресою [ADDRESS] в першому випадку, та за адресою [ADDRESS] в ході конфлікту наніс тілесні ушкодження [PERSON] та здійснив погрозу фізичною розправою, за результатами чого порушено кримінальне провадження №12016100090005848 та №12018100090010533. Факт звернення до правоохоронних органів з приводу завдання тілесних ушкоджень відносно [PERSON] підтверджується витягом з кримінального провадження №12014100090011282 від 10.12.2014 року. Випадки застосування фізичного та психологічного насильства зі сторони [PERSON] продовжили відбуватися також у 2021 році. Так, 09.02.2021 року приблизно о 08:00 годині, перебуваючи за адресою [ADDRESS] , [PERSON] наніс тілесні ушкодження [PERSON] , з приводу чого було порушено кримінальне провадження № 12021105090000391, що підтверджується витягом з реєстру досудових розслідувань від 10.02.2021 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Таким чином, [PERSON] здійснює переслідування їх сім`ї, а також їх дитини, спричиняє їм психічне та фізичне насильство, зокрема, в місцях, де вони найчастіше перебувають в Солом`янському районі м. Києва: вулиця Героїв Севастополя; вулиця Танкістів, 7А, 7В, 7Б; вулиця Танкістів; спеціалізована школа № 173 (проспект Відрадний, 20); проспект Відрадний; вулиця Попелявська; вулиця Газова; вулиця Знам`янська; вулиця Одеська; вулиця Планерна; вулиця Новопольова; вулиця Гарматна; вулиця Михайла Донця; Парк Відрадний; бульвар Вацлава Гавела; вулиця Суздальська; вулиця Зелена; вулиця Новопольова; вулиця Постова; вулиця Миколи Шепелева; проспект Комарова; метро «Шулявка», метро «Дорогожичі», метро «Театральна», метро «Берестейська», метро «Хрещатик», метро «Майдан Незалежності». Інколи таке насильство вчиняється також до [PERSON] , яка є матірю [PERSON] , оскільки вона проживає за адресою [ADDRESS] , де мешкає сімя [PERSON] , а також по відношенню до меншої дитини [PERSON] , при яких [PERSON] вживає ненормативну лексику та вчиняє насильство. [PERSON] , будучи позбавленим батьківських прав щодо [PERSON] , продовжує переслідувати її, вчиняє акти агресії із застосуванням фізичного та психологічного насильства, як щодо самої дитини, так і по відношенню до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як зазначено в довідці класного керівника [PERSON] від 30.11.2020 року, [PERSON] потерпає від систематичних візитів батька [PERSON] , який позбавлених батьківських прав рішенням суду. З розмови з дитиною вияснилось, що вранці, коли вона йде до школи зі своїм батьком [PERSON] , який удочерив її, то [PERSON] , якого вона боїться, підходить до них, кричить, ображає, залякує та погрожує. Таким чином, вчиняється психологічне насилля над дитиною, вона не бажає з ним спілкуватися тому що боїться, є свідком його агресивної поведінки. Дана психотравмуюча ситуація, яка склалася 28.09.2020 року, 02.10.2020 року та 30.11.2020 року в результаті візиту [PERSON] негативно вплинула на психологічне здоров`я дитини, що негативно відобразилось і на навчанні. Дитина стала замкнутою і знервованою. Якщо, [PERSON] буде продовжувати зустрічати дитину, вимагати від неї спілкування з ним, то це спровокує незворотні наслідки у здоров`ї і потрібна буде допомога психіатра та медикаментозне лікування дитини. Довідка від 30 листопада 2020 року аналогічного змісту була видана і шкільним психологом [PERSON] . За кожним фактом вчинення агресивних дій зі сторони [PERSON] було подано відповідні звернення до правоохоронних органів в підтвердження чого надаються листи органів нацполіції у відповідь на звернення [PERSON] та [PERSON] 28 грудня 2020 року Солом`янським управлінням поліції ТУ Національної поліції у м. Києві надіслано лист про результати розгляду чергового звернення про застосування зі сторони [PERSON] фізичного та психічного насильства, в якому було зазначено, що підстав для притягнення [PERSON] до відповідальності за ст.173-2 КУпАП немає, оскільки він позбавлений батьківських прав. При цьому, рекомендовано звернутися із заявою до суду про винесення обмежувального припису. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року було задоволено заяву про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] строком на шість місяців (справа №760/12321/21). Однак, після закінчення дії даного обмежувального припису [PERSON] продовжив переслідувати заявників 23 листопада 2021 року, 30 листопада 2021 року, 17 грудня 2021 року, 23 грудня 2021 року, 11 січня 2022 року, що підтверджується відповідними заявами по вчинення правопорушення, поданими [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , до Солом`янського УП ГУНП України в м. Києві. Згідно відповідей Солом`янського УП ГУНП України в м. Києві від 15.12.2021р. №Н-7333/125/55/05/-21 та від 23.12.2021р. №67627/125/55/05-21 заявників було повідомлено, що із [PERSON] в телефонній розмові проведено профілактичну роботу, з метою недопущення подібних випадків у майбутньому та рекомендовано заявникам звернутися з позовною заявою до суду для винесення обмежувального припису. [PERSON] не реагує на проведені з ним профілактичні бесіди правоохоронних органів, адже після бесід він повторно приходив і переслідував, продовжуючи вчиняти психологічне насилля. Всі звернення до правоохоронних органів з приводу вчинення фізичного та психологічного насильства не дали жодних результатів. [PERSON] як вчиняв протиправні дії із застосуванням фізичної сили до заявників, а також психологічного тиску, так і продовжує вчиняти, чіпляється до дитини своїми грубими висловлюваннями, поводить себе агресивно, внаслідок чого дитина лякається та починає плакати. Такі дії негативно відображаються на психологічному стані дитини, спричиняють замикання дитини в собі, підвищену нервовість, дратівливість, викликає сильний нервовий стрес, що також негативно впливає на навчальні процеси. Постійні переслідування та погрози й залякування змусили звернутися заявників до шкільного психолога та невропатолога через непокоєння за психологічний стан дитини. Єдиним дієвим способом захисту сім`ї насильства від подальшого переслідування та насильства - є звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису, на що власне і посилалися правоохоронні органи. Тому вони звертаються до суду про винесення обмежувального припису на термін дванадцять місяців. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2022 року для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 25 лютого 2022 року. 25 лютого 2022 року судове засідання не відбулося у зв`язку із тим, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Заявники в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, однак 02 червня 2022 року заявниця [PERSON] , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] подала заяву, в якій вона просила розгляд справи проводити без її участі, а заяву задовольнити. Заявники [PERSON] та [PERSON] також 02 червня 2022 року подали до суду заяви аналогічного змісту. Представник Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про час, дату і місце проведеня судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до норм ч.11 ст.128 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Як встановлено судом з 07 серпня 2010 року [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , який було розірвано 28 травня 2012 року. Від шлюбу в них народилася дитина - [PERSON] (попереднє по-батькові - [PERSON] ) [INFO] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2016 року у справі № 369/2380/16-ц [PERSON] було позбавлено батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] ( [PERSON] ). Ухвалою апеляційного суду Київської області від 11 квітня 2017 року вказане рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області залишено без змін. 14 лютого 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Солом`янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 219. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2016 року у справі №369/2380/16-ц було позбавлено [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . 01 грудня 2017 року Солом`янським районним судом м. Києва у справі № 760/9974/17 було ухвалено рішення про задоволення заяви [PERSON] про усиновлення та вирішено усиновити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису № 325 від 01.02.2011, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про народження [PERSON] , [INFO] , змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », в графі «відомості про батька» змінити з « [PERSON] , [INFO] , громадянин України», на « [PERSON] , [INFO] , громадянин України, місце проживання: [ADDRESS] .». З кінця 2013 року [PERSON] почав переслідувати колишню дружину [PERSON] разом із дитиною ( [PERSON] ), вчиняв щодо них фізичне насилля та психологічний тиск. Психологічне насильство вчинялося також щодо інших близьких родичів заявників, а саме - [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , оскільки вона проживає за адресою [ADDRESS] , де мешкає сім`я [PERSON] , а також що до меншої дитини - [PERSON] , [INFO] , при яких [PERSON] вживав ненормативну лексику та вчиняв насильство. Наказом служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 16 січня 2015 року № 2-с [PERSON] поставлена на облік як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах. З 2013 року [PERSON] та [PERSON] неодноразово зверталися до міліції на протиправну поведінку [PERSON] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та встановлено, що 09 грудня 2014 року близько 17:00 год, він за адресою м. Київ, вул. Танкістів, вчинив насильство в сім`ї у вигляді дій психологічного та фізичного характеру, які виразились у застосуванні фізичного насильства щодо своєї малолітньої доньки [PERSON] (удари рукою в область лівого вуха). Випадки застосування фізичного та психологічного насильства зі сторони [PERSON] продовжили відбуватися також у 2021 році. Так, 09.02.2021 приблизно о 08:00 годині, перебуваючи за адресою [ADDRESS] , [PERSON] наніс тілесні ушкодження [PERSON] , з приводу чого було порушено кримінальне провадження №12021105090000391, що підтверджується витягом з реєстру досудових розслідувань від 10.02.2021 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. З наявних матеріалів справи вбачається, що [PERSON] починаючи з 2013 року та до цього часу систематично здійснює переслідування сім`ї [PERSON] та [PERSON] , в присутності їх дітей спричиняє їм психічне та фізичне насильство, зокрема, у місцях, де вони найчастіше перебувають. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року було задоволено заяву про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] строком на шість місяців (справа №760/12321/21). Однак, після закінчення дії даного обмежувального припису [PERSON] продовжив переслідувати заявників 23 листопада 2021 року, 30 листопада 2021 року, 17 грудня 2021 року, 23 грудня 2021 року, 11 січня 2022 року, що підтверджується відповідними заявами по вчинення правопорушення, поданими [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , до Солом`янського УП ГУНП України в м. Києві. Так, із заяви про вчинення правопорушення від 24.11.2021 року, поданої [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що 24 листопада 2021 року близько 16 години біля спеціалізованої школи №173 за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] чіплявся до [PERSON] , [INFO] , словесно залякував та перебуваючи в нетверезому стані поводив себе неадекватно, чим створив стресову ситуацію та завдав шкоди психологічному здоров`ю дитини, вчинивши психологічне насилля. Із заяви про вчинення правопорушення від 30.11.2021 року, поданої [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що 30 листопада 2021 року близько 15 години біля спеціалізованої школи №173 за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] чіплявся до [PERSON] та [PERSON] , словесно залякував дитину, та перебуваючи в нетверезому стані поводив себе неадекватно, чим створив стресову ситуацію та завдав шкоди психологічному здоров`ю дитини, вчинивши психологічне насилля. Також, із заяви [PERSON] та [PERSON] від 17.12.2021 року вбачається, що 17 грудня 2021 року [PERSON] перестрів [PERSON] разом з її бабусею та почав чіплятися словесно до дитини, залякувати її та перебуваючи в нетверезому стані поводив себе агресивно. Своїми діями та розмовами він створив стресову ситуацію та завдав шкоди психологічному здоров`ю дитини, вчинивши психологічне насилля. Також о 19 годині [PERSON] біг за [PERSON] , який повертався додому, після чого останній звернув на вулицю Танкістів у напрямку свого помешкання. [PERSON] зупинився біля його вулиці та кричав та погрожував. Зі змісту заяви [PERSON] та [PERSON] від 23.12.2021 року встановлено також те, що 23 грудня 2021 року біля спеціалізованої школи №173 за адресою: [ADDRESS] , близько 8 години ранку [PERSON] почав чіплятися до [PERSON] своїми розмовами та словесно залякував її, був нетверезий та поводив себе агресивно. Своїми діями [PERSON] вкотре вчинив психологічне насилля відносно [PERSON] . Із заяви [PERSON] та [PERSON] від 12.01.2022 року вбачається також, що 11.01.2022р. по дорозі зі школи по [ADDRESS] , близько 13 години 45 хвилин до [PERSON] зненацька підбіг [PERSON] , який почав чіплятися до дитини, словесно залякував її, перебуваючи в нетверезому стані поводив себе агресивно. Своїми діями він створив стресову ситуацію та завдав шкоди психологічному здоров`ю [PERSON] , вчинивши психологічне насилля. Також, в матеріалах справи міститься заява [PERSON] про вчинення правопорушення від 12.01.2022р., з якої вбачається, що 11.01.2022 року [PERSON] близько 15 години 30 хвилин на вул. Героїв Севастополя [PERSON] вчинив психологічне насилля відносно неї, оскільки перебуваючи в нетверезому стані почав словесно залякувати її та поводив себе агресивно. Згідно відповідей Солом`янського УП ГУНП України в м. Києві від 15.12.2021р. №Н-7333/125/55/05/-21 та від 23.12.2021р. №67627/125/55/05-21 заявників було повідомлено, що із [PERSON] в телефонній розмові проведено профілактичну роботу, з метою недопущення подібних випадків у майбутньому та рекомендовано заявникам звернутися з позовною заявою до суду для винесення обмежувального припису. Заявники стверджують, що [PERSON] не реагує на проведені з ним профілактичні бесіди правоохоронних органів, адже після цього він повторно їх переслідував, продовжуючи вчиняти психологічне насилля. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як визначено ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування. Згідно пунктів 3, 6, 7, 8, 14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; - особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; - кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; - обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; - фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та Кримінальному Кодексі України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених зазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Відповідно до ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Частиною другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Тимчасове обмеження прав кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства оцінює пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. При розгляді даної справи суд виходить із наявності встановлених фактів систематичного вчинення психологічного та фізичного насильства [PERSON] відносно заявників, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Тому заслуговують на увагу доводи заявників про те, що їх життя та здоров`я під загрозою, систематичні випадки насильницьких дій призвели до постійних побоювань за свою безпеку, неможливості відчувати себе захищеними від повторення протиправних дій кривдника. Проаналізувавши наявні докази, суд вважає, що у даній справі наявні очевидні ризики повторного заподіяння домашнього насильства [PERSON] відносно колишньої дружини [PERSON] та її родини. Заявники неодноразово звертались до правоохоронних органів щодо вчинення [PERSON] щодо них не лише фізичного, але й психологічного насильства. Докази цього містяться в матеріалах справи і не були належним чином спростовані заінтересованою особою [PERSON] .. Оскільки такі дії вчиняються у присутності дітей, що негативно впливає на їх емоційний стан, то, з метою застосування превентивного засобу, стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає, що до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис на строк шість місяців, який є максимальним в силу ч.4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Суд вважає, що такий захід стримування буде сприяти безпеці заявників, стимулюватиме [PERSON] до правомірної поведінки, дотримання правил встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, поваги до прав, честі і гідності інших громадян. Разом з тим, задовольняючи заяву про видачу обмежувального припису, суд вважає за необхідне заборонити [PERSON] перебувати в місцях спільного проживання та відвідування, а також наближатись на відстань ближче 500 метрів до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за визначеними адресами - вулицями міста Києва, де вони найчастіше перебувають (вулиця Героїв Севастополя; вулиця Танкістів, 7А, 7В, 7Б; вулиця Танкістів; спеціалізована школа № 173 (проспект Відрадний, 20); проспект Відрадний; вулиця Попелявська; вулиця Газова; вулиця Знам`янська; вулиця Одеська; вулиця Планерна; вулиця Новопольова; вулиця Гарматна; вулиця Михайла Донця; Парк Відрадний; бульвар Вацлава Гавела; вулиця Суздальська; вулиця Зелена; вулиця Новопольова; вулиця Постова; вулиця Миколи Шепелева; проспект Комарова; метро «Шулявка», метро «Дорогожичі», метро «Театральна», метро «Берестейська», метро «Хрещатик», метро «Майдан Незалежності»). Щодо вимоги про заборону перебування [PERSON] в районі всіх вулиць метро «Шулявка», метро «Дорогожичі», метро «Театральна», метро «Берестейська», метро «Хрещатик», метро «Майдан Незалежності», вона задоволенню не підлягає, оскільки є неконкретизованою та необґрунтованою. Також задоволенню не підлягає вимога щодо направлення кривдника [PERSON] для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, для проходження програми кривдників за місцем реєстрації та проживання: [ADDRESS] , оскільки такий обмежувальних захід може бути застосований в порядку п.5 ч.6 ст.194 КПК України. Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Відповідно до ч.2 ст.350-8 ЦПК України про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. За змістом ч.1 ст.27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» уповноважений підрозділ органу Національної поліції України бере на профілактичний облік кривдника з моменту виявлення факту вчинення ним домашнього насильства на встановлений законодавством строк і проводить з ним профілактичну роботу. У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне повідомити повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявників.

Outcome: partial