Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява [PERSON] , в якій остання посилалась на те, що є дружиною [PERSON] , [INFO] , який загинув від кульового поранення [INFO], виконуючи бойове завдання в складі підрозділу 3 прикордонного загону ім.Героя України Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України, під час зустрічного бою з живою силою військовослужбовців ЗС РФ та учасниками контрольованих РФ незаконних збройних формувань в центрі с.Новокраснянка Кремінського району Луганської області. Посилаючись на вказані обставини, неможливість забрати тіло чоловіка під час загибелі та тимчасову окупацію с.Новокраснянка Кремінського району Луганської області, внаслідок чого не має можливості отримати необхідний для реєстрації факту смерті документ, заявниця просила в судовому порядку встановити факт смерті громадянина [PERSON] , [INFO] (місце народження: Україна, Луганська область, м.Лисичанськ, РНОКПП [NUMBER] ), у віці 47 років, дата смерті - [INFO] , місце смерті - Україна, Луганська область, с.Новокраснянка Кремінського району. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.05.2022 року заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в судовому засіданні. Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали подану заяву та посилаючись на викладені в ній підстави, просили задовольнити останню. Заінтересована особа в поданій заяві просила проводити розгляд справи за відсутності її представника. Перевіривши викладені в заяві доводи, заслухавши заявницю та її представника, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В свою визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть розглядатись судом. Зокрема, п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз`яснень, наданих в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Пунктом 18 вказаної Постанови роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органі, а є лише підставою для їх одержання. Згідно ч.ч.1,4 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. З наданої до заяви копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що заявниця [PERSON] , [INFO] перебувала у шлюбі із [PERSON] , [INFO] , що був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м.Лисичанська Луганської області 10.10.1998 року, актовий запис №541. [PERSON] згідно контракту від 24.11.2020 року проходив військову службу в Державній прикордонній службі України. З наданого до заяви акту від 31.03.2022 року про настання смерті, складеного в м.Кремінна Луганської області військовослужбовцями прикордонного загону ім.Героя України Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України, засвідчено, що інспектор прикордонної служби, сержант [PERSON] , виконуючи бойове завдання, під час зустрічного бою з живою силою противника, загинув в центрі с.Новокраснянка Кремінського району Луганської області від кульового поранення. Тіло військовослужбовця в кінці бою залишилось лежати на центральній вулиці населеного пункту. 12.03.2022 року ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області за вказаним фактом було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022131240000202 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.438 КК України. Під час розгляду справи заявницею також було надано довідку від 14.05.2022 року №12/57 за підписом начальника відділу кадрів 3 прикордонного загону ім.Героя України Євгенія Пікуса, а також наказ №335-ОС від 12.04.2022 року Голови Державної прикордонної служби України, згідно якого сержанту [PERSON] присвоєно чергове військове звання старший сержант (посмертно). Указом Президента України №254/2022 від 17.04.2022 року [PERSON] було нагороджено (посмертно) орденом «За мужність» ІІІ ступеня. Аналізуючи досліджені судом письмові докази, суд вважає, що останні в достатній мірі підтверджують факт смерті [PERSON] [INFO] під час виконання бойового завдання в с.Новокраснянка, Кремінського району Луганської області. Оскільки тіло [PERSON] залишилось в населеному пункті, який тимчасово не підконтрольний Україні, у заявниці відсутня можливість отримати документ встановленої форми про смерть чоловіка, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, як це передбачено ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», що стало підставою для відмовлення реєстрації факту смерті за наявними у заявниці документами відділом реєстрації актів цивільного стану. Таким чином, іншим шляхом, ніж у судовому порядку, заявниця позбавлена можливості встановити відповідний факт. При цьому, враховуючи фактичні обставини, встановлення відповідного факту в судовому порядку узгоджується із положеннями п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України та ч.4 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». З урахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги, що встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, а саме: для проведення державної реєстрації факту смерті її чоловіка уповноваженими державними органами, отримання свідоцтва про смерть та подальшої реалізації пов`язаних з цим прав, зокрема прав спадкоємця, отримання соціальних виплат, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved