Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

26 листопада 2021 року позивач [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила розділити спільне майно подружжя, а саме житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , виділивши кожному по 1/2 частині вказаного домоволодіння. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 14 лютого 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №50, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 14.02.2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, копія якого додається до позову. За час спільного сімейного життя [PERSON] з відповідачем набули: житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Мовчаном А.С., приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області 29 серпня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за номером № 1608, який зареєстрували на ім`я відповідача, що підтверджується зазначеним договором та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копії яких додаються. Відповідно до Звіту про вартість спірного житлового будинку 88 000 грн., в свою чергу вартість Ѕ цього ж об`єкту оцінки становить 44 000,00 грн., оригінал звіту додається до позову. З урахуванням вимог ст. 60 СК України, зазначене вище майно є об`єктом спільної сумісної власності сторін. З огляду на викладене, оскільки добровільної згоди між позивачкою та відповідачем щодо поділу спірного домоволодіння, набутого за час проживання у шлюбі, не досягнуто, позивач звернулася із даним позовом. Представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без його участі. Відповідач надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. В силу ст. 60 СК України все майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Поділ майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спір про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Згідно п. 24. тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Відповідач не заперечував придбання вказаного у позові майна під час шлюбу. З огляду на викладене, оскільки добровільної згоди між позивачкою та відповідачем щодо поділу спірного домоволодіння, набутого за час проживання у шлюбі, не досягнуто, вважаю за доцільне здійснити поділ вище вказаного майна у порядку запропонованому позивачем. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Outcome: approved