Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

позов мотивований\~тим,\~що 22.05.2013\~року між\~КС «Злагода»\~та [PERSON] \~був укладений\~кредитний договір\~№ 7511к,\~згідно умов\~якого відповідач\~отримала кредит\~в сумі\~13\~000\~грн.\~строком на\~24\~місяці на\~засадах строковості,\~звітності,\~цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом 80% річних. Відповідно до п. 3.7 договору у разі прострочення сплати планового платежу на строк, що перевищує 3 дні, процентна ставка змінюється відповідно до ст. 611 ЦК України як зміна умов зобов`язання і встановлюється в розмірі 240% річних від суми залишку кредиту та застосовується з моменту прострочення. У разі прострочення планових платежів з позичальника стягується штраф. Позовна давність за цим договором 10 років. Заборгованість відповідача перед позивачем по договору кредиту від 22.05.2013 року № 7511к станом на дату закінчення кредитування згідно графіку розрахунків становить 29\~698, 36 грн. З 2015 року в провадженні Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області перебуває два кримінальних провадження, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015020010002901 від 06.05.2015 року та № 12017020010000240 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 191 КК України щодо деяких посадових осіб, які своїми діями призвели до того, що КС «Злагода» на даний час заборгувала перед своїми вкладниками кошти в розмірі майже 40\~000\~000 грн. Вказана заборгованість виникла і в наслідок того, що велика кількість осіб, що отримали кредит в КС «Злагода» його не повернули, чим фактично порушили права та законні інтереси вкладників. Тому керівництво КС «Злагода» з метою дотримання прав та законних інтересів вкладників, вирішило укласти з ними договори відступлення права вимоги. Так, 01.04.2021 року відповідно до договору про відступлення права вимоги № 1 між КС «Злагода» та [PERSON] , первісний кредитор відступив новому кредитору своє право вимоги за кредитним договором № 7511к з усіма додатками та додатковими угодами до нього на суму боргу - 29\~698,36 грн. Відповідач продовжує ухилятись від виконання свого зобов`язання і заборгованість за кредитним договором не погасила. На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 625, 1049, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 22.05.2013 року № 7511к в сумі 29\~698,36 грн. Ухвалою суду від 03.02.2022 року було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі (а.с. 43). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав за викладених у ньому обставин. Суду пояснив, що КС «Злагода» не повернула йому суму вкладу за договором, в тому числі через те, що члени КС отримали кредити, але не повернули їх. З метою погашення заборгованості КС «Злагода» переуступила йому борг відповідача на підставі договору про відступлення права вимоги від 01.04.2021 року. Він повідомив [PERSON] про заміну кредитора і вимагав погасити борг в сумі 29\~698,36 грн., однак, його вимогу відповідач не виконала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась завчасно, за місцем реєстрації проживання. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223,\~280 ЦПК України\~суд провів заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 21.05.2013 року [PERSON] звернулась до голови кредитного комітету КС «Злагода» із заявою про надання кредиту (а.с. 14). 22.05.2013 року між КС «Злагода» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 7511к на суму 13\~000 грн. на 24 місяці, зі сплатою процентів 80 % від суми залишку за кожен день користування кредитом, згідно графіку (а.с. 9-11). Відповідно до п. 3.3 договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредиту здійснюватиметься згідно графіку розрахунків, що є додатком до цього договору. Відповідно до п. 3.7 договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково на строк, що перевищує 3 (три) календарні дні, процентна ставка по кредиту змінюється у відповідності до ст. 611 ЦК України як зміна умов зобов`язання і встановлюється у розмірі 240 %річних від суми залишку кредиту та застосовується з моменту прострочення. До правовідносин, пов`язаних з укладенням і виконанням даного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю в 10 років (п.9.5). Згідно графіку розрахунків станом на 22.05.2015 року, на суму кредиту 13\~000 грн., нараховані відсотки 16\~698,36 грн. Всього до сплати 29\~698,36 грн. (а.с. 18). 01.04.2021 року між КС «Злагода» та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги (а.с. 19-23), згідно з яким первісний кредитор відступив, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги за кредитними договорами та відповідними договорами забезпечення, на загальну суму боргових зобов`язань 394\~465 грн. згідно акту прийому-передачі кредитних справ згідно договору № 1 про відступлення права вимоги від 01.04.2021 року (а.с. 24). Компенсація первісному кредитору відступленого права вимоги в сумі 126\~307, 07 грн. здійснюється шляхом передачі новим кредитором у власність КС «Злагода» в день укладення цього договору депозитного внеску в цілому з нарахованими відсотками згідно ряду договорів, зокрема, за договором кредиту від 22.05.2013 року № 7511к (боржник [PERSON] ). У акті прийому-передачі, який є додатком до договору, [PERSON] вказана як боржник по договору кредиту, що укладений з КС «Злагода» 22.05.2013 року № 7511к, на суму загальної заборгованості 29\~698 грн. (а.с. 24). КС «Злагода» та [PERSON] надіслали [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги (а.с. 25-26) та вимогу про повернення боргу в сумі 29\~698, 36 грн. (а.с. 27-28). Вирішуючи питання щодо правовідносин, які виникли між сторонами, суд враховує наступне. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зокрема договорів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Законодавство передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», зокрема, визначено: фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. Згідно частини 1 статті 5 вказаного закону, фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Як вбачається з встановлених судами обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права. Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа. Відповідна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16), в постанові від 31.10.2018 року у справі № 465/646/11. Крім того, Законом України «Про кредитні спілки» визначені організаційні, правові та економічні засади створення та діяльності кредитних спілок, їх об`єднань, права та обов`язки членів кредитних спілок та їх об`єднань. Згідно ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка\~-\~це неприбуткова\~організація,\~заснована фізичними\~особами,\~професійними спілками,\~їх об`єднаннями\~на кооперативних\~засадах з\~метою задоволення\~потреб її\~членів у\~взаємному кредитуванні\~та наданні\~фінансових послуг\~за рахунок\~об`єднаних грошових\~внесків членів\~кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Статтею 2\~вказаної статті\~передбачено,\~що діяльність\~кредитної спілки\~ґрунтується на\~таких основних\~принципах: добровільності\~вступу та\~свободи виходу\~з кредитної\~спілки; рівноправності\~членів кредитної\~спілки; самоврядування; гласності. Відповідно до принципів, визначених у частині першій цієї статті: ніхто не\~може бути\~примушений вступати\~до кредитної\~спілки,\~а виключення\~з членів\~кредитної спілки\~дозволяється лише\~у випадках,\~визначених статутом\~спілки; усі\~члени кредитної\~спілки мають\~рівні права,\~в тому\~числі у\~разі голосування\~на загальних\~зборах,\~незалежно від\~розміру пайового\~та інших\~внесків; забороняється\~будь-яке\~втручання в\~діяльність кредитної\~спілки,\~за винятком\~випадків,\~передбачених законом; кредитна спілка зобов`язана забезпечити повне та своєчасне інформування своїх членів з питань власної діяльності, на їх прохання ознайомлювати з протоколами загальних зборів і засідань інших органів управління кредитної спілки, видавати копії документів та витяги з них у порядку, визначеному статутом. Статтею 21 Закону України «Про кредитні спілки» визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а саме: приймає вступні та обов`язкові пайові та інші внески від членів спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Отримувати кредити від імені членів кредитної спілки можуть також фермерські господарства та приватні підприємства, які знаходяться у їх власності. Розмір кредиту, наданого одному члену кредитної спілки, не може перевищувати 20 відсотків від капіталу кредитної спілки; залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Зобов`язання кредитної спілки перед одним своїм членом не можуть бути більше 10 відсотків від загальних зобов`язань кредитної спілки; виступає поручителем виконання членом спілки зобов`язань перед третіми особами; розміщує тимчасово вільні кошти на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, об`єднаній кредитній спілці, а також придбаває державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та паї кооперативних банків; залучає на договірних умовах кредити банків, кредити об`єднаної кредитної спілки, кошти інших установ та організацій виключно для надання кредитів своїм членам, якщо інше не встановлено рішенням Уповноваженого органу. Загальна сума залучених коштів, у тому числі кредитів, не може перевищувати 50 відсотків вартості загальних зобов`язань та капіталу кредитної спілки на момент залучення;надає кредити іншим кредитним спілкам, якщо інше не встановлено рішенням Уповноваженого органу;виступає членом платіжних систем;оплачує за дорученням своїх членів вартість товарів, робіт і послуг у межах наданого йому кредиту;провадить благодійну діяльність за рахунок коштів спеціально створених для цього фондів. Законом не\~допускається провадження\~кредитною спілкою\~іншої діяльності,\~крім передбаченої цим Законом. Отже, кредитна спілка, як кредитодавець, з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження Законом «Про кредитні спілки» не передбачені. Зобов`язання між КС «Злагода» та [PERSON] випливають з кредитного договору і надання їй кредитних коштів здійснено за рахунок об`єднання грошових внесків членів кредитної спілки, такі зобов`язання тісно пов`язані з особою кредитора і відповідно до ст. 515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов`язаннях не допускається і відступлення права вимоги не спричиняє правових наслідків. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.12.2018 року № 642/1269/16-ц. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, укладеним з КС «Злагода» від 22.05.2013 року № 7511к, немає. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судовий збір слід залишити за позивачем згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed