Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В подальшому, на підставі рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 28.09.2021 року шлюб між ними був розірваний, вони проживають окремо, а їх спільні діти залишились проживати разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Зазначала, що відповідач не приймає матеріальної участі в утриманні їх спільних дітей та добровільно аліменти не сплачує, посилаючись на відсутність коштів, натомість він є особою працездатного віку, декілька років працює не офіційно в службі таксі, а отже отримує заробіток з якого може сплачувати аліменти. Крім того, вказувала на те, що малолітній [PERSON] є дитиною з інвалідністю від народження та йому встановлено діагноз ДЦП, спастична диплегія. За станом свого здоров`я хлопчик потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку з чим вона постійно знаходиться поряд з ним, здійснює піклування за дитиною та не має можливості займатись іншою діяльністю та отримувати заробіток. Оскільки, їх спільний з відповідачем син, який є дитиною з інвалідністю, залишився проживати разом з нею та вона здійснює за ним догляд, вважає, що відповідач повинен сплачувати грошову суму в розмірі 1000 грн. на її утримання як того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільного неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2618 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання їх спільного малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця на весь час проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею. В подальшому, в ході судового розгляду даного спору, позивач звернулась до суду з заявою про залишення без розгляду частини позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця на весь час проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею. Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19.05.2022 року позовну заяву в цій частині залишено без розгляду. Крім того, позивач зменшила позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1750 грн. щомісячно на кожного з дітей, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Сторони в судове засідання не з`явились, при цьому від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову про стягнення аліментів відповідно до зменшених позивачем вимог, а саме щодо розміру аліментів на кожного з дітей в твердій грошовій усім в розмірі 1750 грн. щомісячного на кожного з дітей. Суд,\~ дослідивши\~письмові \~докази по\~справі,\~вважає,\~що позов\~обґрунтований \~та підлягає\~задоволенню,\~при цьому\~суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували між собою в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 28.09.2021 року (а/с 5). Відповідно до наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] (а/с 4,5). За наслідками судового розгляду даного спору встановлено, що діти проживають разом з матір`ю. Вказана \~обставина не\~заперечувалась \~відповідачем.\~ За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» \~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.8\~ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~ сімейному Кодексі України. У відповідності\~до вимог\~ст.ст.\~180,\~181\~СК України,\~батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття.\~За рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина.\~ За змістом ст. 182 СК України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду даного спору встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, має ряд захворювань, пов`язаних із стійкими наслідками після вкрай важкої ЗЧМТ, будь-яких доказів які б вказували на перебування на його утримання інших дітей чи непрацездатних осіб матеріали справи не містять, при цьому останній зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07.12.2006 року у справі «HUNT v. UKRAINE», №31111/04, § 54). З системного аналізу ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України вбачається що як позивач так і відповідач зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Таким чином,\~враховуючи \~об`єктивні \~обставини справи,\~ відсутність\~доказів щодо\~офіційного працевлаштування\~ відповідача,\~ \~ \~однаковий обов`язок\~ обох\~батьків щодо\~утримання своїх\~неповнолітніх дітей,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~ підлягає\~ \~задоволенню \~та з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягають стягненню\~аліменти \~у твердій\~грошовій сумі\~по 1750 грн.\~на утримання\~кожного \~з дітей.Саме такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання дітей і не буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Так, позивач звернулась до суду з даним позовом 08.12.2021 року, що підтверджується відповідним штемпелем на поштовому конверті, а тому саме з цього моменту слід стягувати аліменти. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави за вимогами про стягнення аліментів за ставками, які існували на момент звернення позивача до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved