Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~13 червня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів в якому просив суд: -визнати незаконним та скасувати рішення Броварської міської ради Київської області від 26.07.2007 № 398-24-05 ?Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішень Броварської міської ради? в частині надання у власність із земель міської ради [PERSON] , проживаючій по [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по [ADDRESS] . -витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь територіальної громади Броварської міської ради Київської області в особі Броварської міської ради Київської області земельну ділянку загальною площею 0,1 га з кадастровим номером 3210600000:00:063:0816, яка знаходиться по [ADDRESS] . Свій позов обгрунтував тим, що Броварською місцевою прокуратурою Київської області під час опрацювання відомостей, отриманих з метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, виявлено факти порушення вимог земельного законодавства під час відведення земельної ділянки у приватну власність на території м Бровари за рахунок земель водного фонду. Рішенням Броварської міської ради Київської області від 26.07.2007 № 398-24-05 ?Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішень Броварської міської ради? із земель міської ради у власність [PERSON] , проживаючій по [ADDRESS] , надано земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по [ADDRESS] (підпункт 3.11 пункту 3 рішення міської ради). На підставі вищезазначеного рішення міської ради [PERSON] 08.08.2007 року отримано державний акт серії ЯД № 904011 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000:00:063:0816. В подальшому, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2008 відчужила належну їй земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000:00:063:0816 на користь [PERSON] . На підставі вказаного договору [PERSON] 20.11.2009 отримав державний акт серії ЯЗ № 346620. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №117287591 від 16.03.2018 право власності на земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] . Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3210600000:00:063:0816 згідно відповіді ГУ Держгеокадастру в Київській області від 26.01.2018 за № 10-10-0.10-1095/2-18 станом на 2018 рік становить 445143,13 грн. Разом з тим, за результатами опрацювання відомостей, отриманих з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді встановлено, що передача у власність вказаної земельної ділянки відбулась з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим рішення Броварської міської ради Київської області від 26.07.2007 № 398-24-05 ?Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішень Броварської міської ради? в цій частині є незаконним та підлягає скасуванню, а земельна ділянка - витребуванню в комунальну власність. Так, аналіз законодавства України дає підстави для висновку, що воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади. Таким чином, реалізація відповідним органом місцевого самоврядування правомочностей щодо об`єктів комунальної власності, зокрема розпорядження майном всупереч положень, передбачених законом, не може бути оцінено як вираження волі територіальної громади (постанови Верховного Суду України від 25.01.17 (справа № 3-1533гс 16), від 05.10.16 (справа № 3-604гс16) та від 15.03.17 (справа № 3-1515гс 16). Натомість, надання у приватну власність земель водного воду для будівництва та обслуговування житлового будинку без врахування імперативної заборони щодо використання земель водного фонду з метою будівництва та відсутності передбачених законом підстав для перебуванні у приватній власності земель вказаної категорії, суперечить вимогам законодавства, зокрема ст. ст. 20, 21, 60, 61 Земельного кодексу України, ст.ст. 88, 89 Водного кодексу України, призвело до вибуття спірної земельної ділянки з комунальної власності всупереч встановленому законом порядку. Тобто, в даному випадку спірна земельна ділянка вибула з комунальної власності всупереч вимог закону та безоплатно, а тому існують всі правові підстави для витребування спірної земельної ділянки з незаконного володіння у комунальну власність на підставі ст. ст. 387, 388, 396 Цивільного кодексу України. Територіальна громада як власник об`єктів права комунальної власності делегує відповідній раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тому, з огляду на те, що інтереси територіальної громади порушено органом місцевого самоврядування, який діяв всупереч її інтересам та вимогам чинного законодавства, позов пред`явлено прокурором в інтересах держави в особі територіальної громади, оскільки з огляду на вишевикладене, передача у приватну власність всупереч встановленого законом порядку земельної діляні водного фонду істотно суперечить інтересам держави та територіальної громади, однак відсутній орган до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів територіальної громади в судовому порядку у випадку їх порушення органом, який її представляє у спірних правовідносинах, а саме відповідною міською радою, що обумовлює необхідність звернення з даним позовом прокурора. За таких обставин ?суспільним?, ?публічним? інтересом звернення Броварської місцевої прокуратури до суду з вимогою про визнання незаконним і скасування рішення Броварської міської ради та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - незаконної передачі земель водного фонду у приватну власність для цілей несумісних з правовим режимом використання земель вказаної категорії, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу, вод - національного багатства України та вод як джерел задоволення потреб суспільства у водних ресурсах. Враховуючи викладене, чинним законодавством передбачено лише один випадок, коли землі водного фонду можуть передаватись у приватну власність та п`ять випадків, коли їх може бути передано в користування, з урахуванням наявності імперативної заборони їх забудови. Таким чином, законно набути в приватну власніть спірну земельну ділянку водного фонду із земель комунальної власності для будівництва не могла жодна юридична чи фізична особа, в тому числі і відповідач. Натомість, [PERSON] набув спірну земельну ділянку у приватну власність у спосіб, який за формальними ознаками має вигляд законного: юридичне оформлення права власності відповідача на землю стало можливим у результаті прийняття органом місцевого самоврядування влади низки рішень, зокрема незаконного рішення Броварської міської ради від 26.07.2007 № 398-24-05 ?Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішень Броварської міської ради?, відчуження спірної земельної ділянки особою, яка набула право власності всупереч вимог закону, та незаконної видачі державного акта на право власності на землю на цій підставі. Фактично відбулась незаконна зміна цільового призначення земельної ділянки водного фонду, яку було передано у приватну власність для забудови. Незаконне вилучення земель водного фонду виявлено прокурором під час моніторингу Публічної кадастрової карти 22.09.20І7, що стало підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР за № 42017111130000334. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 25.06.2018 року дана позовна заява була залишена без руху. 16 липня 2018 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., у зв`язку з неусуненням недоліків, даний позов було повернуто позивачу. 03 серпня 2018 року керівником Броварської місцевої прокуратури Київської області була подана апеляційна скарга на ухвалу про повернення позову. 20 вересня 2018 року постановою Апеляційного суду Київської області апеляційна скарга Броварської місцевої прокуратури Київської області була задоволена, а справа направлена до Броварського міськрайонного суду Київської області для продовження розгляду справи. 18 жовтня 2018 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 10 січня 2019 року. 10 січня 2019 року відповідач Броварська міська рада Київської області подала відзив на позовну заяву, в якому позов не визнають в повному обсязі. В позовній заяві позивач оскаржує рішення Броварської міської ради Київської області яке було прийнято 26.07.2007 р. за № 398-24-05, тобто на момент подачі позовної заяви з моменту прийняття рішення пройшло 11 років. Тлумачення прокурора повністю нівелює інститут позовної давності, як засобу захисту стабільності обороту, оскільки, якщо з ним погодитись, то прокурор має право на задоволення своїх вимог в будь-який проміжок часу, починаючи з того дня, коли прокурор побажав провести перевірку спірних правовідносин та/або провести досудове розслідування у кримінальному провадженні. Посилаються на те, що жителі, які постійно проживають у межах міста, в даному випадку відповідач [PERSON] також є складовою територіальної громади м. Бровари, в інтересах якої і виступає керівник Броварської місцевої прокуратури. Що в свою чергу є нонсенсом, оскільки із позовної зави випливає, що [PERSON] в даній справі виступає як відповідач (у зв`язку із визначенням сторін позивачем) так і позивачем (у розумінні ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"). Враховуючи викладене, можна зробити висновок, що на момент звернення до суду з позовом, органом, на який покладено обов`язок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, було Головне управління Держгеокадастру у Київській області, від імені якого і мав би бути пред`явлений позов, а тому керівник Броварської місцевої прокуратури зобов`язаний був на дотримання вимог ч. 4 ст, 23 ЗУ ?Про прокуратуру? звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, як органу, на який на час подачі позову покладено обов`язок здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, з повідомленням про представництво даного органу в суді по даній справі, що прокурором зроблено не було. Враховуючи викладене, можна з упевненістю стверджувати, що в даному випадку прокурор не набув статусу позивача. Також не зрозумілі підстави доручення позивачем до позовної заяви експертного висновку судового експерта Савчак Вікторії Владиславівни від 22.02.2018 р. № 12/18. Оскільки в тексті позовної заяви жодним чином не згадується даний документ. Крім того, згідно висновку судового експерта Савчак В.В. питання при проведенні експертизи ставились відносно інших земельних ділянок, які перебувають в оренді ТОВ ?Кондитер Інвест? та ТОВ ?Підприємство Будконтракт?. Також повідомляють суд, що висновки експерта викладені в даному експертному висновку піддані сумніву та призначені нові експертизи щодо питань порушених при проведенні цієї експертизи (судові справи № 911/429/18 та № 911/431/18, що перебувають на розгляді у господарському суді Київської області). Щодо захоплення земель водного фонду то посилаються на те, що відповідно до Генерального плану міста Бровари знаходяться водні об`єкти: водоймище площею 3,5 га на території парку "Приозерний", водоймище на території кварталу житлової забудови в районі Глінки та водоймище по [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, наголошують, що при прийнятті оскаржуваного рішення жодної норми чинного законодавства Броварською міською радою не було порушено. Дане рішення прийняте уповноваженим на це органом в межах компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства. В зв`язку з цим вважають позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та прсять суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також звернути увагу суду на той факт, що відповідно до Земельного кодексу України передача у власність земельних ділянок органами місцевого самоврядування приймаються на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відомості наявні в технічній документації, розробленої безпосередньо на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210600000:00:063:0816, можуть спростувати доводи позивача щодо незаконності прийняття рішення Броварської міської ради та передачі у приватну власність громадянці [PERSON] 12 липня 2019 року від позивача надійшла позовна заява (уточнена), в якій позивач свій позов обгрунтував тим, що Броварською місцевою прокуратурою Київської області під час опрацювання відомостей, отриманих з метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, виявлено факти порушення вимог земельного законодавства під час відведення земельної ділянки у приватну власність на території м Бровари за рахунок земель водного фонду. Рішенням Броварської міської ради Київської області від 26.07.2007 № 398-24-05 ?Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішень Броварської міської ради? із земель міської ради у власність [PERSON] , проживаючій по [ADDRESS] , надано земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по [ADDRESS] (підпункт 3.11 пункту 3 рішення міської ради). На підставі вищезазначеного рішення міської ради [PERSON] 08.08.2007 року отримано державний акт серії ЯД № 904011 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000:00:063:0816. В подальшому, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2008 відчужила належну їй земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000:00:063:0816 на користь [PERSON] . На підставі вказаного договору [PERSON] 20.11.2009 отримав державний акт серії ЯЗ № 346620. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №117287591 від 16.03.2018 право власності на земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] . Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3210600000:00:063:0816 згідно відповіді ГУ Держгеокадастру в Київській області від 26.01.2018 за № 10-10-0.10-1095/2-18 станом на 2018 рік становить 445143,13 грн. Разом з тим, за результатами опрацювання відомостей, отриманих з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді встановлено, що передача у власність вказаної земельної ділянки відбулась з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим рішення Броварської міської ради Київської області від 26.07.2007 № 398-24-05 ?Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішень Броварської міської ради? в цій частині є незаконним та підлягає скасуванню, а земельна ділянка - витребуванню в комунальну власність. Спірна земельна ділянка була сформована за рахунок земель водного фонду, та була передана у приватну власність всупереч вимог закону. Відведена у приватну власність оспорюваним рішенням Броварської міської ради земельна ділянка з кадастровим номером 3210600000:00:063:0816 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель розташована поблизу озера та включає в себе землі, які відносяться до земель водного фонду (прибережна захисна смуга) та відповіддю Київського державного підприємства геодезії, картографії та кадастрових та геоінформаційних систем ?Київгеоінформатика? від 04.01.2018 за № 01-01/20 із відповідними схемами накладення земельних ділянок на землі водного фонду. Незаконне вилучення земель водного фонду виявлено прокурором під час моніторингу Публічної кадастрової карти 22.09.2017, що стало підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР за № 42017111130000334. Тому, враховуючи відсутність органу до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів територіальної громади в судовому порядку у випадку їх порушення органом, який її представляє у спірних правовідносинах, а саме відповідною міською радою, указані факти свідчать про об`єктивні обставини, пов`язані зі складнощами своєчасного виявлення порушень земельного законодавства та захисту інтересів держави, та про те, що прокурор з даним позовом звертається в межах визначених законом строків повної давності. 19 грудня 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 02 червня 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про заміну сторони у порядку процесуального правонаступництва, яке протокольною ухвалою було задоволено та Броварську місцеву прокуратуру Київської області замінено Броварською окружною прокуратурою Київської області. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, суду надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив позов задовольнити. Представник відповідача АТ Альфа-Банк позовні вимоги не визнав у повному обсязі, у задоволенні позову просив відмовити із підстав наведених у поясеннях. Представник відповідача Броварської міської ради Київської області Сенько О.В., в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити. Інші сторони, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Суд вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази в справі, встановивши обставини в справі та відповідні правовідносини, дійшов до наступного висновку. Відповідно ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК\~України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обстав справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів, 3) показаннями свідків. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд неможе збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Броварської міської ради Київської області від 26.07.2007 № 398-24-05 ?Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішень Броварської міської ради? із земель міської ради у власність [PERSON] , проживаючій по [ADDRESS] , надано земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по [ADDRESS] (підпункт 3.11 пункту 3 рішення міської ради). На підставі вищезазначеного рішення міської ради [PERSON] 08.08.2007 року отримано державний акт серії ЯД № 904011 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000:00:063:0816. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2008 відчужила належну їй земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000:00:063:0816 на користь [PERSON] . На підставі вказаного договору [PERSON] 20.11.2009 отримав державний акт серії ЯЗ № 346620. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №117287591 від 16.03.2018 право власності на земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] . Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3210600000:00:063:0816 згідно відповіді ГУ Держгеокадастру в Київській області від 26.01.2018 за № 10-10-0.10-1095/2-18 станом на 2018 рік становить 445143,13 грн. У висновку експерта № 12/18 за результатами проведення судової земельно-технічної експертищи від 22 лютого 2018 року зазначається, що між [ADDRESS] розташовані два водні обєкти, які з огляду на вихідні дані є озерами. Між озерами проходить грунтова дорога. В цілому озера оточені кварталм індивідуальної житлового забудови. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, положення ст. ст. 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України за основним цільовим призначенням земель виділяють, зокрема, землі сільськогосподарського призначення, землі житлової та громадської забудови, землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення , землі оздоровчого призначення , землі рекреаційного призначення , землі історико-культурного призначення , землі лісогосподарського призначення , землі водного фонду , землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно до ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. Стаття 153 Земельного кодексу України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Крім того, відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з приписами ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону. За змістом статей 317, 318 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Частиною 1 статті 396 ЦК України передбачено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (частина 1 статті 387 ЦК). За змістом закріпленого в даній статті загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між первісним власником і володільцем за немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі їденого з первісним власником договору. В свою чергу, ч.ч. 1, 3 ст. 388 ЦК України передбачено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права з відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України. У відповідності до правової позиції Верховного суду України державний акт на право власності на землю видається на підставі рішення органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акту безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого такий акт видано (постанови Верховного Суду України від 18.09.13 (справа № 6-12цс 13), від 23.10.13 (справа № 6- 93цс13) та від 25.06.14 (справа № 6-67цс14). Таким чином, враховуючи вищенаведені норми, встановлені обставини у справі та досліджені докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved