Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивач звернувся із позовною заявою до суду, в якій просить суд стягнути з\~ [PERSON] на\~його користь26\~298,02 грн. шкоди внаслідок дорожньо транспортної пригоди та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що 16 жовтня 2020 року о 17-30 год. на автошляху Т-0412, м.Кам`янське, Дніпропетровської області сталася дорожньо-траспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля «Daewoo» (номерний знак [NUMBER] ), яким керував [PERSON] та автомобіля «ВАЗ 21043» (номерний знак [NUMBER] ), яким керував [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобілі. Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.11.2020 р. визнано винним в здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП [PERSON] .. На момент ДТП авто відповідача не було застраховано. Потерпіла особа [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуг аварійного комісара та визначення розміру шкоди склав 26\~298,02 грн., яке МТСБУ було сплачено особі згідно платіжних доручень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причина неявки до суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2\~ст. 247 ЦПК\~України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Ухвалою суду 11 жовтня 2021 року відкрито провадження по справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначені адміністративні стягнення, а саме: 16.10.2020 року о 17:30 годині водій [PERSON] , на автошляху Т - 0412, м. Кам`янське Дніпропетровської області, керуючи автомобілем марки ДЕУ державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21043 державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду у попутному напрямку, під керуванням водія [PERSON] .. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.4-5). Судом встановлено, що на момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №200487269). Відповідно до заяви від [PERSON] 17.10.2020 р. він просить МТСБУ здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо транспортної пригоди, що сталась 16.10.2020 р. та в результаті якої було пошкоджено його автомобілю ВАЗ 21043 державний номерний знак [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України від 04.01.2021 р. № 3.1/28, довідки №1 від 29 грудня 2020 року та платіжного доручення № 247543 від 12 січня 2021 р. [PERSON] позивачем МТСБУ виплачені кошти в рахунок відшкодування шкоди в результаті дорожньо транспортної пригоди в розмірі 24\~548,02 грн. грн. (а.с.26,27,29). Відповідно до акту виконаних робіт від 20 листопада 2020 року, рахунку № 649/СВ/2020 від 20 листопада 2020 року та платіжного доручення №2545749 від 14 грудня 2020 року ПАТ «СК «Країна» позивачем МТСБУ виплачені кошти в рахунок виконання експертного звіту №71682 від 17.11.2020р. СПД « [PERSON] » в розмірі 1\~750.00 грн. (а.с.30,31,32). Згідно з\~п.41.1.\~ст.41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~МТСБУ за\~рахунок коштів\~фонду захисту\~потерпілих відшкодовує\~шкоду на\~умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Ст.\~22\~ЦК України\~передбачено,\~що особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками\~є: втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв`язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки); доходи,\~які особа\~могла б\~реально одержати\~за звичайних\~обставин,\~якби її\~право не\~було порушене\~(упущена\~вигода). Збитки\~відшкодовуються у\~повному обсязі,\~якщо договором\~або законом\~не передбачено\~відшкодування у\~меншому або\~більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Згідно із ч. 2\~ст. 1187 Цивільного кодексу України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку У відповідності до ч.1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконанням робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожнасторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено,\~що суд\~оцінюєдокази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оскільки на момент завдання шкоди [PERSON] цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно приписів ст.38.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право регресної вимоги до відповідача, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved