Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.10.2020 року у справі № 369/8830/20, яке набрало законної сили 25.11.2020 року ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] у розмірі 2500 грн., починаючи із 17.07.2020 року, до закінчення дитиною навчання, тобто 30.06.2023 року, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позивач вказує, що відповідач систематично ухиляється від виконання зазначеного вище рішення суду. В зв`язку з цим, відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 64417563 Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на 01.11.2021 року сукупний розмір заборгованості [PERSON] складає 27 922 грн. 75 коп., в тому числі сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження становить 11 713 грн. На підставі вище наведеного, позивач просила суд, стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в сумі 27 922 грн. 75 коп. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2022 відкрито провадження у справі. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Як встановлено судом, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.10.2020 року у справі № 369/8830/20, яке набрало законної сили 25.11.2020 року ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] у розмірі 2500 грн., починаючи із 17.07.2020 року, до закінчення дитиною навчання, тобто 30.06.2023 року, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Згідно Довідки-розрахунку по № 6441756 від 01.11.2021 року виданої головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасовим Є.В. вбачається що у боржника [PERSON] існує заборгованість в розмірі 27 922 (двадцять сім тисяч дев`ятсот двадцять дві) грн. 75 коп. станом на 01.11.2021 року. Згідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. У відповідності до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Суд погоджується з наявним у справі розрахунком пені за несплату аліментів з 17.07.2020 року по 01.11.2021 року, відповідно до якого розмір пені складає 27 922 грн. 75 коп., та вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути пеню від суми несплачених аліментів розмір якої суд визначає з урахуванням положень ст. 196 СК України, тобто не більше 100 відсотків суми заборгованості по сплаті аліментів. Судом встановлено, що відповідач має заборгованість по спліті аліментів в розмірі 27 922 грн. 75 коп. Оскільки розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, то з відповідача слід стягнути суму пені, рівнозначну розміру заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в сумі 27 922 грн. 75 коп. за період з 17.07.2020 року по 01.11.2021 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved