Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 13894 гривні 78 копійок за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач прийняв право вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 13894 гривні 78 копійок. Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511). Зазначає, що заборгованість відповідача за спожиті послуги до 01 травня 2018 року складається з: - 13894 гривні 78 копійок - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та/або гарячого водопостачання; - 805 гривень 90 копійок - інфляційна складова боргу; - 590 гривень 43 копійки - три проценти річних. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та АЕК «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади м. Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про виконання послуг позивачем. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у результаті чого утворилась заборгованість за послуги з центрального опалення, яка станом на 01 березня 2020 року складає 51474 гривні 01 копійку. Зазначає, що заборгованість відповідача за спожиті послуги з 01 травня 2018 року складається з: - 51474 гривні 01 копійки - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води; - 1374 гривні 78 копійок - інфляційна складова боргу; - 1492 гривні 88 копійок - три проценти річних. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року залишено без задоволення клопотання відповідача про залучення у справі співвідповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 травня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи з повідомленням сторін. З відзиву на позовну заяву відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що умови договору про надання послуг опалення та гарячого водопостачання, укладеного між ним та ПАТ «Київенерго», дозволяють сторонам договору замінювати кредитора в зобов`язанні іншою особою, а також вимагати з відповідача оплати заборгованості в тому обсязі, в якому заявляє позивач. Позивач не надав доказів того, що початковий кредитор в зобов`язанні передав новому кредиту документи щодо засвідчення прав, які передаються. Також, позивачем не надано доказів письмового його повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні. Надані позивачем розрахунки заборгованості є неправомірними, оскільки позивач не надав доказів того, що ці розрахунки зроблені за показниками лічильників, встановлених в квартирі відповідача, або на підставі будинкових теплолічильників пропорційно житлової площі квартири. Крім того, позивач не надав доказів того, що між ним та позивачем в належній формі були досягнуті згоди з усіх істотних умов договору, що сторони домовились укласти договір шляхом публікації позивачем договору в газеті «Хрещатик» або в іншій формі. Сам факт підключення будинку до мережі централізованого опалення та/або поставки гарячої води не свідчить про те, що позивач запропонував укласти договір (акцепт), а відповідач прийняв цю пропозицію, та не свідчить про укладення договору про надання послуг саме між позивачем та відповідачем. З відповіді на відзив на позовну заяву представника позивача вбачається, що вона підтримує викладене у позовній заяві та просить задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахування оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Відповідно до п. 3.4.2. цього договору новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до договору цесії сплати заборгованостей, право вимоги до яких відступлене за цим договором. Згідно з Додатком № 1 та Додатком № 2 до договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 10271 гривні 79 копійок та за спожиті послуги гарячого водопостачання у розмірі 3622 гривні 99 копійок за адресою: [ADDRESS] . Договір цесії № 602-18 від 11 жовтня 2018 року було укладено на виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року у справі № 910/7807/18, за якою КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» перед «НАК «Нафтогаз Україна» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу). Розрахунок заборгованості за надані послуги проводився згідно діючого тарифу на період нарахування, а тому є належним та допустимим доказом та встановлює споживання відповідачем таких послуг у зазначеному обсязі. Факт підключення будинку до централізованого опалення та постачання гарячої води у спірний період підтверджується нарядами на включення та відключення, актом прийняття теплового вузла на облік, актом про готовність вузла комерційного обліку до роботи та оформленими відомостями обліку споживання теплової енергії мешканців будинку [ADDRESS] . Відповідач з приводу здійснення неправомірного нарахування заборгованості та перерахунку в спірний період до позивача не звертався, позов до суду не подавав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору (а.с. 12-14). Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 13894 гривні 78 копійок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15, 16). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач прийняв право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 13894 гривні 78 копійок. Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511) (а.с. 17). Відповідач не сплачує в повному обсязі за фактичне щомісячне споживання послуг з централізованого опалення та/або гарячого водопостачання. Суд вважає, що вимоги позивач ґрунтуються на законі. Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач, не сплативши у строк вартість послуг, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З позову вбачається, що заборгованість відповідача за спожиті послуги до 01 травня 2018 року складається з: - 13894 гривні 78 копійок - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та/або гарячого водопостачання; - 805 гривень 90 копійок - інфляційна складова боргу; - 590 гривень 43 копійки - три проценти річних. З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085) (а.с. 62). Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 березня 2020 року складає 51474 гривні 01 копійку. З позову вбачається, що заборгованість відповідача за спожиті послуги з 01 травня 2018 року складається з: - 51474 гривні 01 копійки - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води; - 1374 гривні 78 копійок - інфляційна складова боргу; - 1492 гривні 88 копійок - три проценти річних. На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідача, позивач надав суду розрахунок заборгованості (а.с. 7-11). Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про те, що надані позивачем розрахунки заборгованості є неправомірними, оскільки позивач не надав доказів того, що ці розрахунки зроблені за показниками лічильників, встановлених в квартирі відповідача, або на підставі будинкових теплолічильників пропорційно житлової площі квартири. Разом з тим, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості або власного розрахунку відповідач суду не надав. Доводи відповідача ґрунтуються лише на його поясненнях. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за спожиті послуги. Вимога про стягнення з відповідача 33 гривень за витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів, що такі витрати понесені підприємством з вини відповідача та підлягають стягненню. З огляду на наведене, позов КП «Київтеплоенерго» підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2102 гривні судового збору.

Outcome: partial