Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Предествник позивачки адвокат Колєснік Б.В. 18.03.2022 року звернувся до суду із позовом в інтересах [PERSON] до КНП «Ратнівська центральна районна лікарня» Ратнівської селищної ради (далі - Ратнівська ЦРЛ) , в якому просить визнати протиправним і скасувати наказ Ратнівська ЦРЛ «Про звільнення [PERSON] » № 108-0С від 07.03.2022 року, поновити [PERSON] на посаді економіста з праці з 08.03.2022 року, стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.03.2022 року (наступний день після звільнення) до дня фактичного поновлення на роботі, моральну шкоду в розмірі 20000 грн, понесені нею судові витрати . В обгрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка має на утриманні двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вона працювала у Ратнівській ЦРЛ на посаді економіста з праці, тимчасово на період відпустки по догляду за дитиною . У зв`язку з існуванням потенційної і реальної загрози життю та здоров`ю дітей, високою імовірністю військової агресії мутуючої країни - Республіки Білорусь, запровадженням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 року, [PERSON] 27.02.2022 року звернулася у телефонному режимі до безпосереднього керівника - головного бухгалтера [PERSON] . Ратнівської ЦРЛ надати їй відпустку без збереження заробітної плати на 05 календарних днів з 28.02.2022. Наступного дня їй стало відому про відмову у її проханні. Вважає, ща така відмова директора [PERSON] у наданні їй відпустки без збереження заробітної плати була протиправною та незаконною, оскільки вона має дитину до 14 років і діє карантин до 31 травня 2022 року та має невикористану щорічну відпустку та додаткову відпустку за попередні роки роботи.Разом з тим, позивачку з 07.03.2022 звільнено з роботи за прогул без поважних причин, що також вважає є незаконним та таким , що проведене з порушенням чинного законодавства. Вказує, що відповідач відмовив позивачці у звільненні за згодою двох сторін , не надав їй відпустки. Середньомісячний заробіток позивачки складає 8975,53 грн. Стверджує, що незаконне звільнення відповідача залишили негативні зміни : щоденні думки та спогади про наслідки незаконного звільнення, негативні переживання та спогади, насторога,тривога, негативний вплив на членів сім`ї, психічне напруження , глибоке відчуттянесправедливості, розчарування, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Окрім того, порушено її законне право на працю, звільнення відбулося за дуже складних життєвих обставин без врахування поважності причини неприбуття на роботу та із цілковитим нехтуванням можливості униенути трудового спору, забезпечити дотримання законних прав на відпустку, що призвело до вжиття додаткових зусиль для налагодження свого життя, відшукання інших джерел для свого існування, тобто порушення її законних прав призвело до моральних страждань, які є у причинному зв`язку з її звільненням , оскільки внаслідок такого звільнення вона лишилась без будь-якого доходу при наявності утримувати дітей. Розмір страждань позивачка оцінила у розмірі 20000 грн. Позивачка просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 18.03.2022 року відкрито провадження у справі. До суду 15.04.2022 року надійшло клопотання адвоката Колєсніка Б.В. про проведення підготовчого судового засідання за відсутності позивачки, її представника. Представник відповідача адвокат Панасюк І.І. 15.04.2022 року звернувся із заявою про приєднання копії доказів: пояснення головного бухгалтера [PERSON] , табеля відпрацьованого часу за лютий та березень 2022 року, графіка роботи за лютий, березень 2022 року, інформацію з офіційного сайту Державної служби України з ппитань праці, інформацію з офіційного сайту Міністерства соціальної політики України " Про надання відпустки", посадової Інструкції [PERSON] ,витяг з журналу реєстрації заяв працівників Ратнівської ЦРЛ, договору про надання правової допомоги від 16.06.2020 року № 281, додаткової угоди до договору про надання правової допомоги № 281 від 16.06.2020 року, ордер адвоката серії АС № 1036820 від 01.04.2022 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 1054 від 02.11.2018 року, заяви [PERSON] про виключення її з членів профспілки Ратнівська ЦРЛ від 31.12.2021 року . Окрім того, просить викликати свідків: директора Ратнівська ЦРЛ [PERSON] , головного бухгалтера [PERSON] . Також адвокат Панасюк І.І. звернувся із письмовою заявою про проведення підготовчого судового засідання у відсутності відповідача та його представника, заперечує проти призначення справи по суті, оскільки позивачем не сплачено судового збору в повному розмірі. Підготовче судове засідання 15.04.2022 року відкладено. Представник позивачки 26.04.2022 року звернувся із клопотанням про долучення до матеріалів доказів - довідки № 321/01.10/2,22 від 25.04.2022 Ратнівської ЦРЛ. Представник позивачки 03.05.2022 року звернувся із клопотанням про долучення до матеріалів справи інформацію із сторінки " facеbook " Ратнівської ЦРЛ від 04.03.2022 року. Представник позивачки 06.05.2022 року звернувся із клопотанням про долучення до матеріалів справи довідки № 23 від 04.05.2022 року , квитанції № 6014-9366-1987-3066 від 06.05.2022 року та просив підготовче судове засідання провести без участі позивачки та його, згоден із клопотанням сторони відповідача про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] .. Представник відповідача 06.05.2022 року звернувся із заявою про проведення підготовчого судового засідання без його участі. Ухвалою суду від 06.05.2022 року задоволено клопотання представників сторін про долучення доказів, виклик свідків , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 17.05.2022 року позивачка, її представник підтримали позов, просили його задовольнити. [PERSON] додатково пояснила, що головний бухгалтер [PERSON] після введення воєнного стану в Україні повідомила про можливість взяти відпустку. Вона 25.02.2022 року задля збереження життя свого та дітей виїхала до м. Львів. Головного бухгалтера [PERSON] 27.02.2022 року про це повідомила та зважаючи , що є відгул, просила написати від її імені заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати з 28.02.2022 по 04.03.2022. Після 10 години 28.02.2022 остання повідомила їй , що директор [PERSON] на заяві написав відмовити у наданні відпустки без збереження заробітної плати. Вона 07.03.2022 прийшла на роботу і їй запропонували написати заяву про звільнення з роботи за власним бажанням в присутності директор, його заступників - [PERSON] , [PERSON] та юриста або звільнять за прогул. Окрім цього, 07.03.2022 їй відмовлено у звільненні з роботи за згодою сторін. Представнитк відповідача у судовому засіданні 17.05.2022 року не визнав позов, просить відмовити у його задоволенні.Ствердив, що [PERSON] мала можливість повідомити директора про виїзд. Окрім того, 07.03.2022 остання була відсутня на роботі більше 3 годин, не надала пояснення про причини відсутності на робочому місці. Головний бухгалтер не звільняє з роботи, а тому повідомлення її про відсутність на роботі не є підставою невиходу на роботу, як і написання заяви про надання відпустки без збереження заробітної плати . У табелі виходу на роботу [PERSON] за період з 28.02.2022 по 04.03.2022 поставили прочерк. У судовому засіданні 17.05.2022 року свідок [PERSON] , головний бухгалтер Ратнівської ЦРЛ, показала, що 27.02.2022 року ( неділя) їй телефонувала [PERSON] та повідомила про невихід на роботу 28.02.2022 року ( понеділок), оскільки перебуває далеко, не на території району по причині воєнного стану. Попросила її написати заяву від неї про надання відпустки без збереження заробітної плати. Вона це зробила, зареєструвала цю заяву, а також як безпосередній керівник [PERSON] не заперечувала проти надання останній відпустки без збереження заробітної плати. Проте, директор [PERSON] відмовив у наданні такої відпустки [PERSON] 28.02.2022 року, про що повідомила останню. При виході на роботу [PERSON] 07.03.2022 запропонували їй написати заяву на звільнення з роботи за власним бажанням. Ствердила по причині невиходу на роботу [PERSON] працівники Ратнівської лікарні отримали заробітну плату 09.03.2022 , а не 05.03.2022 року. У табелі виходу на роботу не пам`ятає , що проставлено [PERSON] .. Зазначила, що їй відомо, що [PERSON] має двоє неповнолітніх дітей. У судовому засіданні 26.05.2022 [PERSON] , директор Ратнівської ЦРЛ, показав суду, що [PERSON] звільнено з роботи по причині її відсутності на роботі з 28.02.2022 по 04.03.2022 . Ствердив, що вона могла повідомити його про причини невиходу на роботу. [PERSON] написала пояснення , що була відсутньою на роботі, оскільки подала заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати. Ствердив, що заява [PERSON] про надання відпустки без збереження заробітної плати написана головним бухгалтером [PERSON] , зареєстрована та вирішено відмовити у наданні такої відпустки. Він зазначив, що відсутність позивачки на роботі вплинуло на строк виплати заробітної плати працівникам - 13 .03.2022 замість 05.03.2022. Ствердив, що пропонував [PERSON] написати заяву на звільнення з роботи за власним бажанням, а вона написала заяву про звільнення з роботи за згодою сторін, в цьому їй відмовлено. Ствердив, що не пам`ятає порядок складення документів на підставі яких позивачку звільнено з роботи за прогул. Суд, заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. У судовому засідання 25.05.2022 відмовлено у клопотанні представника позивачки [PERSON] від 12.05.2022 за вх. 1435/22/вх про долучення доказів до матеріалів справи . Позивачка [PERSON] призначена з 12.08.2015 року на посаду економіста з праці , тимчасово на період відпустки по догляду за дитиною, у КНП "Ратнівська ЦРЛ", що підтверджено особовою карткою працівника ( а.с. 26). За приписами п.4 ч.1 ст. 40 КЗпПУ трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках , зокрема прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. За положеннями статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до наказу № 108-ОС від 07.03.2022 року " Про звільнення [PERSON] " її звільнено з 07.03.2022 року за прогул без поважних причин , п.4 ч.1 ст.40 КЗпПУ. Бухгалтерії райлікарні виплатити останній компенсацію за невикористану щорічну відпустку 03 календарні дні основної за період роботи з 12.08.2020 року по 11.08.2021 рік; 13 календарних днів основної ,04 календарних дні додаткової за період роботи з 12.08.2021 року по 07.03.2022 року включно ( а.с. 17).Звільнення [PERSON] проведено на підставі : доповідної записки головного бухгалтера [PERSON] від 28.02.2022 по факту відсутності на робочому місці 28.02.2022 року економіста з праці [PERSON] ( а.с.21),акту відсутності на робочому місці [PERSON] від 28.02.2022 року (а.с.22), заяви [PERSON] з резолюцією директора про відмову у наданні відпустки без збереження заробітної плати ( а.с.23),акту про надходження заяви від [PERSON] про надання відпустки без збереження заробітної плати від 28.02.2022 року (а.с.24), пояснюючої записки [PERSON] про причину відсутності на робочому місці з 28.02.2022 року (а.с.25). Із змісту заяви [PERSON] від 07.03.2022 року вбачається, що їй відмовлено у звільненні з роботи економіста з праці КНП " Ратнівська ЦРЛ " з 07.03.2022 року за згодою двох сторін ( а.с. 27). Відповідно до довідки про доходи № 12 від 09.03.2022 року слідує, що [PERSON] за період з січня по лютий 2022 року отримала дохід 17951,06 грн, з яких за січень - 11714,1 грн, 6236,96 грн ( а.с. 28). Позивачка має двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що не заперечили сторони та підтверджується особою карткою працівника ( а.с.26). Указом Президента України " Про введення воєнного стану в Україні" № 64 від 24.02.2022 року запроваджено воєнний стан на території України з 05год 30 хв 24.02.2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300, воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, - до 25 травня 2022 року. За нормами ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Відповідно до п.3 УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні " від 24.02.2022 року у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану". За приписами ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Статтею 27 Конституцією України визначено, що ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Отже, [PERSON] не вийшла на роботу з 28.02.2022 по 04.03.2022 внаслідок ведення воєнних дій та пов`язаних з ними обставин, що зумовлено необхідністю збереження життя та здоров`я її та неповнолітніх дітей, а тому суд вважає відсутність її на роботі з поважних причин. Окрім того, [PERSON] просила надати їй відпустку без збереження заробітної плати на 5 календарних днів з 28.02.2022 року по 04.03.2022 ( а.с.16). Вказану заяву [PERSON] суд вважає належним доказом, позаяк вона зареєстрована і вирішено директором [PERSON] , хоча і написана від її імені головним бухгалтером [PERSON] ( а.с. 59-63) . При цьому, керівництвом Ратнівської ЦРЛ не рекомендувало подати цю заяву іншим способом [PERSON] .. За приписами п.3-1 ч.1 ст. 25 Закону України " Про відпустки " відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов`язковому порядку матері або іншій особі, зазначеній у частині третій статті 18 цього Закону, для догляду за дитиною віком до 14 років на період оголошення карантину на відповідній території. Кабінет Міністрів України постановою № 229 від 23.02.2022 року вніс зміни до постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року" Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 , спричиненої коронавірусом SARS-Cov -2" продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 по 31 травня 2022 року. Отже, відмова відповідача у наданні з 28.02.2022 року [PERSON] відпустки без збереження заробітної плати була протиправною та незаконною, оскільки вона має сина [PERSON] , [INFO] , тобто віком до 14 років. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, що передбачено ч.1 ст. 233 КЗпПУ. Згідно до ч.1 ,ч.2 ст. 235 КЗпПУ у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, установлено, що [PERSON] звернулася до суду про поновлення на роботі в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення та підлягає поновленню на посаді економіста з праці Ратнівської ЦРЛ з 08.03.2022 року, оскільки була відсутньою на роботі з поважних причин - введення воєнного стану в Україні та їй незаконно відмовлено у наданні відпустки без збереження завробітної плати в період карантину, як такій, що має дитину до 14 років. За нормами ч.2 ст. 235 КЗпПУ при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до довідки № 23 від 04.05.2022 року Ратнівської ЦРЛ середньоденна заробітна плата економіста з праці [PERSON] з січень - лютий 2022 року складає 509,33 грн. [PERSON] необхідно виплатити середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу , тобто за період з 08.03.2022 року по 25.05.2022 року ( дата ухвалення рішення ), що становить 57 ( березень - 18 робочих днів + квітень- 21 робочий день + травень-18 робочих днів = 57 ) робочих днів Х 509,33грн ( середньоденна зарплата ) =29031,81 грн . Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд керується нормами статті 237-1 КЗпП України, в якій зазначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, або в приниженні честі та гідності, а також ділової репутації фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає доведеним, що внаслідок незаконного звільнення [PERSON] з 08.03.2022 із займаної посади їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає в порушенні її права на працю, звільнення відбулося за дуже складних життєвих обставин без врахування поважності причин неприбуття на роботу та із цілковитим нехтуванням можливості уникнути трудового спору, забезпечення дотримання її законних прав на відпустку, що в результаті призвело до вжиття додаткових зусиль для налагодження свого життя, відшукання інших джерел для свого існування, тобто порушення її законних прав призвело до моральних страждань - пережила емоційний стрес, розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги. Враховуючи тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, дотримуючись засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 6000 грн. Твердження відповідача про те, що позивачка була відсутня на роботі без поважних причин спростовано вищенаведеними фактами, а також не підтверджено долученим табелем відпрацьованих годин, в якому не відображено прогул [PERSON] з 28.02.2022 року по 04.03.2022 року , а проставлено прочерк ( а.с. 51-52). Окрім цього, твердження відповідача про неможливість надати [PERSON] відпустки без збереження заробітною плати по причині необхідності нарахування зарплати працівника лікарні спростовується посадовою Інструкцією [PERSON] економіста з праці Ратнівської ЦРЛ , де зазначено, що нарахування зарплати нею проводиться у період з 01 по 25 число місяця, а вона просила відпустку з 28.02.2022 по 04.03.2022,тобто після нарахування заробітної плати за першу і другу половину місяця лютого 2022 року ( а.с. 57-58). Інші твердження представника відповідача про законні дії Ратнівської ЦРЛ при звільненні [PERSON] не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеним. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з Ратнівської ЦРЛ на користь [PERSON] понесені нею судові витрати в розмірі 11555,11 грн, з яких судовий збір 4955,11 ( 2481 грн (моральна шкода) + 992,4грн (визання незаконним протиправним і скасування наказу) + 992,4( стягнення зарплати) = 4465,8 грн + 89,31( 29,77 грн +59,54= 89,31 сервісний збір за дві квитанції ) грн = 4555,11) грн, що підтверджується квитанціями ID 6666-0467-1121-4989 від 18.03.2022 року ( сума 3036,74 грн), ID 6014-9366-1987-3066 від 06.05.2022 ( сума 1518,37грн) сплаченого судового збору( а.с.42, 82) та витрат на правову допомогу в сумі 7400 грн, які підтверджено договором № 195 від 08.03.2022 року" Про надання правової допомоги" , актом № 1 від 18.03.2022 " Про надання правової допомоги", квитанцією № 87 від 18.03.2022 року про сплату [PERSON] 7400 гривень за надання правової допомоги, прибутковим касовим ордером № 87 від 18.03.2022 року ( а.с. 37-41). Згідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України стягнути з Ратнівської ЦРЛ до державного бюджету судовий збір в розмірі 992,4 грн від сплати якого звільнена [PERSON] під час розгляду справи про поновлення на роботі в силу вимог п.1 ч.1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір". Відповідно до вимог п.2,п.4 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині присудження [PERSON] виплати заробітної плати за один місяць та поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

Outcome: partial