Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати недійсним договір про переведення боргу від 13 вересня 2019 року з підстав, викладених в позовній заяві. 21 травня 2021 року [PERSON] подав до суду заяву про зміну підстав позову. Просить суд визнати недійсним договір про переведення боргу від 13 вересня 2019 року з підстав, викладених в заяві про зміну підстав позову. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в заяві про зміну підстав позову. Просив позов задовольнити. Представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позову Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених в письмових поясненнях. В подальшому судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під оспорюванням права слід розуміти такий стан цивільних правовідносин, за якого між учасниками існує спір з приводу наявності чи відсутності суб`єктивного права у сторін, а також належності такого права певній особі. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені статтею 216 цього Кодексу. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв`язку з вчиненням цього правочину. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06 листопада 2009 року, правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних мовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 05 січня 2017 року між Обслуговуючим кооперативом «ЖБК Еталон» та [PERSON] було укладено договір № 32 про пайову участь у кооперативі. Об`єкт будівництва, що становить предмет договору нежитлове приміщення загальною площею 83,00 кв.м., розташоване на технічному поверсі будинку [ADDRESS] . Вартість приміщення 747\~000,00 гривень. 19 липня 2018 року між Обслуговуючим кооперативом «ЖБК Еталон» та [PERSON] було укладено договір № 10Г про пайову участь у кооперативі. Об`єкт будівництва, що становить предмет договору гараж загальною площею до 20,00 кв.м., розташоване на першому поверсі будинку [ADDRESS] . Вартість приміщення 250 000,00 гривень. Судом достовірно встановлено, і це підтверджується особистими поясненнями [PERSON] та голови Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон» Берекети О.Б., що перший внесок згідно умов договорів № 32 від 05 січня 2017 року та 10Г від 19 липня 2018 року про пайову участь у кооперативі було здійснено [PERSON] шляхом внесення грошових коштів на банківський рахунок Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон». В подальшому, внаслідок досягнутої домовленості між [PERSON] , [PERSON] та головою Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон» [PERSON] , грошові кошти на виконання умов договорів № 32 від 05 січня 2017 року та 10Г від 19 липня 2018 року про пайову участь у кооперативі, вносились [PERSON] шляхом передачі [PERSON] , який здійснював юридичний супровід справ Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон». Зі слів самого голови Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон» [PERSON] , в них з [PERSON] склалися тривалі робочі взаємовідносини (а.с. 42). До 2018 року [PERSON] належним чином виконував взяті на себе зобов`язання з передачі Обслуговуючому кооперативу «ЖБК Еталон» коштів [PERSON] згідно умов договорів № 32 від 05 січня 2017 року та 10Г від 19 липня 2018 року про пайову участь у кооперативі. Також судом достовірно встановлено, що з боку [PERSON] було повністю виконано зобов`язання на виконання умов договорів № 32 від 05 січня 2017 року та 10Г від 19 липня 2018 року про пайову участь у кооперативі та передані грошові кошти [PERSON] в повному обсязі. 20 березня 2019 року [PERSON] склав власноручно написану розписку, відповідно до змісту якої протягом 2018 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 200\~000,00 гривень та 109\~840,00 гривень, для подальшої передачі до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон», на виконання умов договору про пайову участь в будівництві квартири та гаража, укладеного з [PERSON] . Вказані грошові кошти [PERSON] витратив на власні потреби. [PERSON] зобов`язався грошові кошти в сумі 200\~000,00 гривень та 109\~840,00 гривень передати в повному обсязі до 31 грудня 2019 року. [PERSON] не зазначив особу, якій зобов`язується передати грошові кошти, однак, вказана розписка була передана ним голові Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон» [PERSON] . При цьому, суд звертає особливу увагу, що голова Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон» Берекета О.Б., прийнявши від [PERSON] боргову розписку, згідно якої [PERSON] зобов`язався грошові кошти в сумі 200\~000,00 гривень та 109\~840,00 гривень передати в повному обсязі до 31 грудня 2019 року, фактично, визнав [PERSON] боржником замість [PERSON] та набув відповідне право вимоги від імені Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Еталон». [PERSON] жодним чином не виконав свого зобов`язання щодо передачі грошових коштів в сумі 200\~000,00 гривень та 109\~840,00 гривень. Зазначені обставини визнані сторонами по справі та підтверджуються письмовими матеріалами справи. 13 вересня 2019 року між [PERSON] (Боржник 1), [PERSON] (Новий боржник) та Обслуговуючим кооперативом «ЖБК Еталон» було укладено договір про переведення боргу (а.с. 6). Із дійсного змісту вказаного договору вбачається, зокрема, що: -[PERSON] є замовником квартири [ADDRESS] , та вбудованого гаража у цьому ж будинку за цією ж адресою; -[PERSON] перед ОК «ЖБК Еталон» становить 359\~840,00 гривень, з яких борг за квартиру 109\~840,00 гривень, борг за гараж 250\~000,00 гривень; -Борг утворився через причини, які не залежали від [PERSON] , і виходять із потреби вирішити цей «Казус» у спосіб та строки, які є прийнятні для сторін договору; -[PERSON] переводить на [PERSON] свій борг перед ОК «ЖБК Еталон» в загальній сумі 359\~840,00 гривень, з яких борг за квартиру 109\~840,00 гривень, борг за гараж 250\~000,00 гривень; -ОК «ЖБК Еталон» надав згоду на переведення боргу в загальній сумі 359\~840,00 гривень, з яких борг за квартиру 109\~840,00 гривень, борг за гараж 250\~000,00 гривень з [PERSON] на [PERSON] ; -[PERSON] перевів на себе борг [PERSON] в загальній сумі 359\~840,00 гривень, з яких борг за квартиру 109\~840,00 гривень, борг за гараж 250\~000,00 гривень та зобов`язався погасити вказану заборгованість перед ОК «ЖБК Еталон» до 31 грудня 2020 року. -[PERSON] визнав, що приймає на себе борг добровільно, без будь-якого примусу з боку інших сторін договору і визнав, що борг, який утворився у [PERSON] перед ОК «ЖБК Еталон» є наслідком прикрих обставин, за які він приймає на себе фінансові зобов`язання [PERSON] . Суд звертає особливу увагу, що із змісту договору про переведення боргу від 13 вересня 2019 року взагалі не вбачається, що останній укладений у зв`язку з розтратою [PERSON] , який являється сином [PERSON] , грошових коштів в сумі 200\~000,00 гривень та 109\~840,00 гривень. В судовому засіданні Голова ОК «ЖБК Еталон» Берекета О.Б. суду пояснив, що згідно розписки [PERSON] від 20 березня 2019 року, останній зобов`язався повернути грошові кошти в сумі 200\~000,00 гривень та 109\~840,00 гривень до 31 грудня 2019 року саме на користь ОК «ЖБК Еталон». Крім того, Голова ОК «ЖБК Еталон» [PERSON] підтвердив, що переведення боргу на [PERSON] відбулось саме у зв`язку з наявністю боргу в його сина [PERSON] . Із змісту відзиву ОК «ЖБК Еталон» достовірно вбачається, що [PERSON] прийняв на себе «борг свого сина» (а.с. 104). Із змісту пояснень [PERSON] вбачається, що [PERSON] просив не передавати справу щодо розтрати його сином [PERSON] грошових коштів до правоохоронних органів. Однак, суд звертає особливу увагу, що укладення договору про переведення боргу від 13 вересня 2019 року юридично не звільнило [PERSON] від обов`язку передати невстановленій особі грошові кошти в сумі 200\~000,00 гривень та 109\~840,00 гривень до 31 грудня 2019 року. Боргова розписка, держателем якої залишився голова ОК «ЖБК Еталон» [PERSON] залишилась чинною, не була знищена, анульована або передана [PERSON] . Таким чином, починаючи з 13 вересня 2019 року [PERSON] та [PERSON] стали окремими самостійними боржниками щодо виконання особистих зобов`язань на суму 359\~840,00 гривень та 309\~840,00 гривень відповідно. Суд звертає увагу, що грошове зобов`язання [PERSON] становить 359\~840,00 гривень замість 309\~840,00 гривень (згідно розписки [PERSON] ). Збільшення такого зобов`язання обумовлене виключно усними поясненнями [PERSON] . Також суд звертає особливу увагу, що станом на день укладення договору про переведення боргу, а саме 13 вересня 2019 року, строк виконання [PERSON] зобов`язання за розпискою від 20 березня 2019 року не настав (а.с. 7). Суд приходить до обґрунтованого висновку, що укладення договору про переведення боргу від 13 вересня 2019 року пов`язано виключно з тяжким захворюванням [PERSON] , перенесенням останнім оперативного втручання, внаслідок чого в [PERSON] та [PERSON] виникли сумніви щодо можливості виконання саме [PERSON] грошового зобов`язання. Вищевказані обставини безсумнівно є вкрай невигідними умовами правочину для [PERSON] в розумінні положень статті 233 ЦК України. Щодо тяжких життєвих обставин, які не пов`язані безпосередньо з укладенням договору, однак невід`ємно впливали на моральний/психологічний стан [PERSON] та його життєві обставини, станом на день його укладення, суд звертає увагу на наступне. Як вбачається із змісту епікризу № 8059 ВОКЛ міста Луцьк, що [PERSON] , яка являється дружиною [PERSON] , було встановлено діагноз астроцитома кістозне лівої лобної частки головного мозку. Набряк та набухання головного мозку. Лікворно-гіпертензивний синдром. Епісиндром, елементи Афазії. Стійка цефалгія. 02 червня 2014 року проведена операція кістковопластична трепанація черепа та видалення об`ємного утвору. Як вбачається із змісту епікризу № 16829 ВОКЛ міста Луцьк, що 06 листопада 2015 року [PERSON] було проведено операцію КПТ черепа зліва, видалення рецидиву пухлини, що був оточений зоною постпроменевозміненої мозкової речовини та набряку. [PERSON] потребує довготривалого лікування та спостереження в умовах ВООД. Як вбачається із змісту виписки з медичної картки амбулаторного хворого № 4490, [PERSON] встановлений діагноз ангіогенний сепсис. Підгострий активний деструктивний інфекційний ендокардит з ураженням мітрального клапану стафілококової етіології, гідроторакс, гідроперикард. 15 серпня 2019 року [PERSON] проведена операція спленектомія. 22 серпня 2019 року [PERSON] проведена операція протезування мітрального клапану, пластика тристулкового клапану, ушито вушко лівого передсердя. Також судом встановлено, що [PERSON] , який являється сином [PERSON] , протягом 2012-2020 року неодноразово проходив лікування у Національному інституті раку, КП «Волинський обласний медичний центр онкології». З метою повної та всебічної оцінки стану здоров`я [PERSON] , та, відповідно, оцінки відповідних життєвих обставини позивача [PERSON] , суд звертає увагу, що [PERSON] помер [INFO] , у віці 32 років (а.с. 93). З метою повної та всебічної оцінки стану здоров`я [PERSON] , та, відповідно, оцінки відповідних життєвих обставини позивача [PERSON] , суд звертає увагу, що [PERSON] померла [INFO] , у віці 55 років (а.с. 92). Вищевказані обставини безсумнівно є тяжкими життєвими обставинами для [PERSON] в розумінні положень статті 233 ЦК України. Щодо особи ініціатора укладання договору про переведення боргу, суд звертає увагу на наступні обставини. Як вбачається із змісту письмових пояснень [PERSON] , що [PERSON] сам був ініціатором укладення договору про переведення боргу від 13 вересня 2019 року. Суд звертає увагу, що у відповідності до положень статті 233 ЦПК України особа ініціатора правочину, який було вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах жодним чином не впливає на визнання такого правочину судом недійсним (за умови наявності доведених та обґрунтованих підстав для цього). Однак, суд також звертає особливу увагу, і це також вбачається із змісту письмових пояснень [PERSON] , що саме остання була ініціатором телефонної розмови з [PERSON] , під час якої позивачу було повідомлено про розтрату [PERSON] на особисті потреби грошових коштів, а також можливість його притягнення до кримінальної відповідальності. За вказаних обставин, в суду відсутні будь-які сумніви, що обставини, повідомлені [PERSON] були прямим спонуканням з боку [PERSON] до необхідності повернення розтрачених [PERSON] грошових коштів саме позивачем. Суд також звертає увагу, що [PERSON] мав власне майно, в тому числі транспортні засоби, за наслідком відчуження яких останній самостійно повинен був виконати грошове зобов`язання згідно письмової розписки від 20 березня 2019 року. Зазначені обставини також були підтверджені [PERSON] . Однак, внаслідок перенесеної хвороби та значних витрат на лікування, про яке суд зазначив вище, [PERSON] станом на 13 вересня 2019 року не виконав зобов`язання з передачі грошових коштів в сумі 309\~840,00 гривень. Таким чином, суд констатує наступні обставини, які характеризують правочин переведення боргу від 13 вересня 2019 року як такий, що укладений [PERSON] на вкрай невигідних умовах: -Відбулось збільшення грошового зобов`язання на суму 359\~840,00 гривень замість 309\~840,00 гривень (згідно розписки [PERSON] ). виключно на підставі усних пояснень [PERSON] -укладення договору про переведення боргу від 13 вересня 2019 року юридично не звільнило [PERSON] від обов`язку передати невстановленій особі грошові кошти в сумі 200\~000,00 гривень та 109\~840,00 гривень до 31 грудня 2019 року. Боргова розписка, держателем якої залишився голова ОК «ЖБК Еталон» [PERSON] залишилась чинною, не була знищена, анульована або передана [PERSON] -[PERSON] зобов`язався виконати грошове зобов`язання [PERSON] , однак, не свого сина [PERSON] ; -Станом на день укладення договору про переведення боргу, а саме 13 вересня 2019 року, строк виконання [PERSON] зобов`язання за розпискою від 20 березня 2019 року не настав. Крім того, суд констатує наступні обставини, які характеризують правочин переведення боргу від 13 вересня 2019 року як такий, що укладений [PERSON] внаслідок тяжких життєвих обставин: -Тяжкі хвороби синів [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , а також дружини [PERSON] [PERSON] ; -Укладення договору про переведення боргу від 13 вересня 2019 року безпосередньо в післяопераційний період реабілітації його сина [PERSON] ; -[PERSON] притягнення до кримінальної відповідальності його сина [PERSON] за розтрату грошових коштів на загальну суму 309\~840,00 гривень. Позивачем повністю доведено суду, та не викликає жодних сумнівів, що за відсутності вищевказаних обставин оспорюваний договір про переведення боргу від 13 вересня 2019 року ним би не був укладений взагалі. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині розірвання шлюбу в повному об`ємі. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 908,00 гривень.

Outcome: approved