Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

19 серпня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач вказала, що між нею та відповідачем у 2005 році було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , 2007 року народження. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 серпня 2021 року цивільну справу № 753/16968/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 25 серпня 2021 року. 27 вересня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача. Ухвалою від 28 вересня 2021 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року було призначено судове засідання по даній справі на 24 грудня 2021 року на 09 год. 30 хв. Ухвалою суду від 24 грудня 2021 року судове засідання було відкладено на 02 лютого 2022 року у зв`язку з неявкою сторін. 02 лютого 2022 року судове засідання не відбулось у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Шаповалової К.В. у період з 24 січня по 3 лютого 2022 року. Судове засідання було перенесено на 22 березня 2022 року. Судове засідання призначене на 22 березня 2022 року не відбулось, оскільки відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Згодом судове засідання було призначено на 01 червня 2022 року. У судове засідання 01 червня 2022 року сторони не з`явилися. 03 травня 2022 року від позивача на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Причини неявки відповідача суду невідомі, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема шляхом надсилання телефонограми, яка була отримана останнім та судових викликів за місцем реєстрації. Враховуючи подану позивачем заяву, з огляду на Указ Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17 травня 2022 року, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів, суд вважає за можливе розглядати справу без участі позивача та відповідача. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 14 жовтня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1260, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] ( а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1484, серія [NUMBER] (а.с. 9). Як зазначала позивач у позовній заяві, сімейні відносини між нею та чоловіком не склались, на даний час сторони не ведуть спільного господарства, разом не проживають. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, відповідач не надав суду будь-яких заяв по суті справи та не викладав заперечень щодо розірвання шлюбу, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved