Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся в суд із означеним позовом до відповідача, вказавши, що він є власником житлового будинку під [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У вказаному будинку значиться зареєстрованою відповідач, яка являється колишньою дружиною позивача та в даному будинку не проживає. Позивач вказує, що протягом тривалого часу спільно проживали у зареєстрованому шлюбі, проте з серпня 2019 року відповідач у будинку не проживає. Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 15.01.2020 року. В добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації не бажає, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатися вказаним житловим будинком, оформити субсидію та пільги на комунальні послуги. Протягом всього часу відсутності відповідач матеріальної допомоги не надає, будь-якої участі у витратах по веденню спільного господарства, утриманню будинку не приймає. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] . Ухвалою судді від 18.10.2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явився, натомість, подав заяву, в якій просив розгляд справи за означеним позовом завершувати у його відсутність, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі, не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомляла, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №113796726 від 13.02.2018 року, сформованим державним реєстратором Хмельницької міської ради Савчук Н.С.. Вказане підтверджується також технічним паспортом на одноквартирний (садибний) житловий будинок [ADDRESS] , виданим ГМП «Інвентаризатор» 19.04.2017 року, інвентаризаційна справа №198. Так, рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 15.01.2020 року, ухваленим по справі №673/1819/19, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Виконавчим комітетом Деражнянської міської ради за №02.16-08/16-88 від 11.08.2021 року складено акт, в тому, що 11 серпня 2021 року було проведено обстеження господарства жителя [ADDRESS] [PERSON] .. Внаслідок обстеження встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно не проживає в даному господарстві з 20.08.2019 року по даний час. Акт підписаний свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та старостою Старостинського округу з центром в с. Яблунівка Бондар Н.. Також, виконавчим комітетом Деражнянської міської ради за №02.16-08/16-103 від 01.10.2021 року складено акт, в тому, що 01.10.2021 року було проведено обстеження господарства жителя [ADDRESS] [PERSON] .. Внаслідок обстеження встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстровані за даною адресою, але не проживають в даному господарстві з 20.08.2019 року по даний час. Зазначений акт підписаний свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та старостою Старостинського округу з центром в с. Яблунівка Бондар Н.. Довідкою виконавчого комітету Деражнянської міської ради Хмельницької області №30 від 25.05.2022 року підтверджується, що при складанні вищевказаних актів допущено технічні помилки, а саме вказано « [ADDRESS] » замість вірного [ADDRESS] . Також, факт непроживання [PERSON] за вищевказаною адресою з серпня 2019 року по теперішній час підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] , який являється жителем с. Шарки Хмельницького району Хмельницької області. Частиною 1 ст. 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд враховує, що відповідач не проживає разом з позивачем з серпня 2019 року, спільного господарства не ведуть, що підтверджується письмовими доказами, тобто наявність реєстрації є формальною умовою приналежності до житлового будинку. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що слід усунути перешкоди в користуванні [PERSON] належним йому житловим будинком за адресою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням. Як встановлено судом, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому в силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved