Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінфорс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості , посилаючись на те, що 12.03.2019року між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] укладено кредитний договір №509319-А . Вказаний кредитний договір був підписаний одноразовим цифровим ідентифікатором №928762 після підписання паспорту кредиту. [PERSON] отримала за вказаним договором 6000,00 гривень з фіксованою процентною ставкою в розмірі 1,33% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, що складає 485,45% реальної річної процентної ставки, на строк до 11.04.2019р.. 30.07.2019 року між ТОВ «СС ЛОУН» та позивачем був укладений договір факторингу №40071779-14, за умовами якого ТОВ «СС ЛОУН» передало, а позивач отримав в розпорядження право грошової вимоги основного зобов`язання, відсотків, комісії, неустойки, штрафів, пені та інші платежі,щодо права вимоги за вазаним кредитним договором. Всупереч договірним зобов`язанням, відповідач неналежно виконувала умови договору, тому має перед позивачем заборгованість за кредитним договором, відповідно до реєстру відсутуплених прав вимоги, в розмірі 13788,00 гривень, з яких: 6000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 4788,00 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 000 гривень - заборгованість за штрафними санкціями. ТОВ "Фінфорс" не нараховувало жодних сум заборгованості після отримання права вимоги за вказаним договором, хоча [PERSON] не сплачувала кошти за кредитом. Враховуючи , що відповідач добровільно не сплачує заборгованість, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» зазначену вище заборгованість та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідживши письмові матреіали справи , суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається ,що 12.03.2019року між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] укладено кредитний договір №509319-А в електронній формі. Вказаний кредитнимй договір був підписаний позичальником одноразовим цифровим ідентифікатором № 928762 після підписання пваспорту кредиту. Кредитний договір містить, серед іншого, умови графіку платежів, порядок нарахування процентів, повернення кредиту, про що свідчить копія долучена до позову.. Відповідно до паспорту кредиту, наданого та підписаного шляхом накладання електронного цифрового підпису 656046, 12.03.2019року [PERSON] надано інформацію щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та стосовно процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Згідно інформаційної довідки та рахунку ТОВ «СС Лоун», [PERSON] проведено фінансову операцію через платіжний сервіс "Platon", згідно яких [PERSON] , як одержувач, отримала кошти в сумі 6000,00 гривень. Додаткова угода №1 до кредитного договору №509319-А від 12.03.2019року, яка підписана відповідачем шляхом накладання електронного цифрового підпису , свідчить про авто пролонгацію зазначеного договору. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Аналізуючи письмові докази, судом встановлено, що підписавши даний договір, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «СС ЛОУН». Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що сторони в даних правовідносинах керуються Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі і щодо підписання документів електронним підписом. При реєстрації на сайті ТОВ «СС ЛОУН» для відповідача був згенерований цифровий підпис. Надалі у правовідносинах сторони підписували всі документи, в тому числі і кредитний договір, виключно цифровим підписом. Тому саме підписання документів цифровим підписом, і є в даному випадку волевиявленням відповідача на отримання кредиту. Правила надання споживчих кредитів є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. За таких обставин суд вважає, що кредитний договір №509319-А від 12.03.2019року був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». 30.07.2019 року між ТОВ «СС ЛОУН» та позивачем був укладений договір факторингу №40071779-14, за умовами якого ТОВ «СС ЛОУН» передало, а позивач отримав в розпорядження право грошової вимоги основного зобов`язання, відсотків, комісії, неустойки, штрафів, пені та інші платежі. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до п. 1) ч. 1 ст.512 ЦК України , кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно додатку №1 з Реєстру прав грошових вимог до договору факторингу №40071779-14 від 30.07.2019року клієнт відступає факторові право грошової вимого до боржника [PERSON] . Розмір фінансового активу складає 13788,00 гривень. За довідкою ТОВ «Фінфорс» №15/11-Ф від 15.11.2021року вбачається, що станом на 15.11.2021 року [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором №509319-А від 12.03.2019року у розмірі 13788,00 гривень, з яких: 6000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту , 4788 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 3000гривень-заборгованість за штрафними санкціями. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими, підтвердженими доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved