Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що відповідач зареєстрований у належному їй на праві приватної власності будинку [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідач понад три роки не проживає за місцем своєї реєстрації, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Враховуючи, що судову повістку, яку відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України було надано позивачу за її згодою для вручення відповідачу, повернуто до суду без вручення з відміткою «не проживає», суд на підставі ч. 4 ст. 130 ЦПК України вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Оскільки відповідач, який належним чином у порядку визначеному цивільним процесуальним законом, повідомлений про розгляд справи, у встановлений строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.12.2016 року позивач є власником будинку [ADDRESS] , що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 жовтня 2021 року (а.с. 103 104, 105 106). При цьому, суд враховує факт зміни прізвища позивача внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується відповідним свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18 вересня 2018 року (а.с. 89). Згідно із довідкою № 9673 від 18.11.2021 року відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, відповідач зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 153). Як встановлено Актом від 08.11.2021 року, відповідач з травня 2017 року за місцем реєстрації не проживає (а.с. 91). Відповідно до частини першої статті 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК Української РСР). Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач вже понад три роки без поважних причин не проживає у будинку [ADDRESS] , тобто відсутній у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останнього таким, що втратив право користування житлом у якому він зареєстрований. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved