Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

23 травня 2022 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява [PERSON] в особі представника (адвоката) Біжко Юлії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат про надання правничої допомоги по справі №202/7552/21. В якій вказала, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2022 року у справі №202/7552/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини позовні вимоги було задоволено в повному обсязі. Позивачем на виконання вимог ЦПК України, разом із позовною заявою, було подано до Індустріального районного суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, на професійну правничу допомогу який становить 3000,00 грн. В процесі розгляду справи, крім зазначеного розміру судових витрат позивачем планувалося додатково понести судові витрати у розмірі 6000,00 грн., а разом - 9000,00 грн., про що представником позивача було подано до суду відповідне клопотання. Однак, фактично позивачем було понесено судові витрати в тому числі, витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7500,00 грн. У зв`язку з введенням воєнного стану на всій території України підготувати, оформити та обмінятися первинними документами на підтвердження надання правничої допомоги, вдалося тільки 10.05.2022 року. Просила суд: поновити строк [PERSON] в особі представника - адвоката Біжко Юлії Олександрівни на подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №202/7552/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному складу суду від 23 травня 2022 року справу передано головуючому судді Слюсар Л.П. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 01 червня 2022 року [PERSON] в особі представника (адвоката) Біжко Юлії Олександрівни поновлено строк на подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до заяви представник позивача просила розглядати заяву без її участі та участі позивача. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Як вбачається з матеріалів цивільної справи №202/7552/21 рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини задоволені: стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 02 грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. Зі змісту позовної заяви [PERSON] вбачається, що при зверненні до суду у попередньому розрахунку судових витрат було зазначено про понесення витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. 07.02.2022 року позивачем [PERSON] в особі представника (адвоката) Біжко Ю.О. було подано до суду заяву про те, що позивачем планується додатково понести судові витрати у розмірі 6000,00 грн., а разом - 9000 грн. На підтвердження понесення вказаних витрат позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 12 жовтня 2021 року, укладеного з адвокатом Біжко Юлією Олександрівною, Додаткову угоду №2 від 23.11.2021 року до Договору про надання правової допомоги від 12.10.2021 року, відповідно до якої сторони погодили, що загальна вартість правової допомоги за Договором про надання правової допомоги від 12.10.2021 року, яка буде надаватися адвокатом Біжко Юлією Олександрівною (у вигляді підготування та подання позовної заяви про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини- [PERSON] , [INFO] до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та супроводження розгляду справи у суді першої інстанції (Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська) - складатиме у розмірі 7500,00 грн.; копію акта № 1 приймання -передачі наданої правничої допомоги від 10.05.2022 року; копію меморіального ордеру №@2PL485753 від 24 листопада 2021 року на суму 3000,00 грн.; копію меморіального ордеру №@2PL037917 від 12 січня 2022 року на суму 1500,00 грн.; копію меморіального ордеру №№@2PL5655678 від 12 лютого 2022 року на суму 1500,00 грн.; копію меморіального ордеру№@2PL733478 від 06 квітня 2022 року на суму 1500,00 грн. (на загальну суму 7500,00 грн.) При цьому, як слідує з наданого відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву [PERSON] , відповідач заперечував проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що заявлені позивачем витрати в сумі 3000 грн., оскільки крім повноважень адвоката до позову не надано будь-яких доказів, які б обґрунтовували розмір правової (правничої) допомоги у розмірі 3000,00 грн. та докази сплати вказаної суми позивачем на рахунок адвоката. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Метою впровадження цього принципу пропорційності є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність ). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Щодо тверджень відповідача про не надання позивачем будь-яких доказів, які б обґрунтовували розмір правової (правничої) допомоги у розмірі 3000,00 грн. та доказів сплати вказаної суми позивачем на рахунок адвоката, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку , що встановлені договором. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 23 травня 2022 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Біжко Юлії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, до якої надано докази на підтвердження судових витрат по справі, а саме Акт №1 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 10 травня 2022 року та докази оплати послуг, пов`язаних з наданням правничої допомоги [PERSON] по справі Стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] )витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот ) грн. Сума зазначена в Акті №1 від 10.05.2022 р.відповідає договірній ціні на виконання робіт (надання послуг) до Договору про надання правової допомоги від 12.10.2021 р., Додатковій угоді №2 до Договору про надання правової допомоги від 12.10.2021 року, та документально підтверджені . Відповідно до 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а оскільки позовні вимоги позивача задоволено, тому є передбачені законом підстави для ухвалення додаткового рішення по справі. Таким чином, враховуючи вищевикладене, наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований факт надання адвокатом Біжко Ю.О. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.11.2018 року Серія ДП №3976) професійної правничої допомоги у цій справі на суму 7500,00 грн., яка сплачена [PERSON] та з урахуванням обставин справи суд доходить висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved