Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В лютому 2022 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що вона є власницею жилого будинку по [ADDRESS] . В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься архівний запис №58874 від 9 липня 2004 року про заборону відчуження вказаного жилого будинку. Позивач посилається на те, що запис про обтяження був зареєстрований на підставі повідомлення Бориспільського відділення ощадбанку відносно [PERSON] , який ніколи не був власником жилого будинку по [ADDRESS] . Ця обставина свідчить про те, що оскаржуване обтяження було помилково вжито щодо цього об`єкта нерухомого майна. Тому [PERSON] просить суд скасувати та виключити заборону відчуження жилого будинку по [ADDRESS] , відомості про яку містяться в архівному записі №58874 від 9 липня 2004 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 1.2. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 1.3. Представник відповідача [PERSON] не з`явилась у судове засідання та надіслала лист вих. №554/01-16 (а.с.35), в якому при вирішенні спору вона покладається на розсуд суду та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. 1.4. Представник АТ «Державний ощадний банк України» також не з`явився у судове засідання. Він у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.36-37). 2. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 2.1. [PERSON] є власницею жилого будинку по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 15 липня 1987 року (а.с.11). 2.2. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №297148461 від 31 січня 2022 року (а.с.12-13) вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься архівний запис №58874 від 9 липня 2004 року про заборону відчуження жилого будинку по [ADDRESS] . 2.3. Спірні правовідносини регулюються главою 23 «Загальні положення про право власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України. 3. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 3.1. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряд-жається своїм майном на власний розсуд. 3.2. Згідно з ч.1, ч.2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 3.3. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.9 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). 3.4. Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 4. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Зі змісту архівного запису №58874 від 9 липня 2004 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.13) вбачається, що заборона відчуження жилого будинку по [ADDRESS] була зареєстрована на підставі повідомлення Бориспільського відділення ощадбанку відносно [PERSON] . В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] був власником вказаного об`єкту нерухомого майна. Ця обставина свідчить про те, що оскаржуване обтяження було помилково вжито щодо жилого будинку позивача. Чинним законодавством України, зокрема ЦК України, не передбачено скасування заборони відчуження об`єкта нерухомого майна у випадку помилкового застосування цього обтяження щодо нерухомого майна, яке не належить боржнику. В такому випадку за аналогією закону, передбаченою ч.9 ст.10 ЦПК України, при вирішенні спору підлягає застосуванню ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». 4.2. У зв`язку з забороною відчуження жилого будинку по [ADDRESS] [PERSON] позбавлена права на власний розсуд розпоряджатись цим об`єктом нерухомого майна. Вказане обтяження застосовано без жодної юридичної підстави, тобто незаконно. Ця обставина свідчить про те, що архівний запис №58874 від 9 липня 2004 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна суперечить ч.1 ст.319 та ч.1, ч.2 ст.321 ЦК України. 4.3. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності та порушених прав позивача належить скасувати та виключити заборону відчуження жилого будинку по [ADDRESS] , відомості про яку містяться в архівному записі №58874 від 9 липня 2004 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Outcome: approved