Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулося до суду з позовом у якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 73 668,80 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 17 575,12 грн., 3% річних у розмірі 6 593,10 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартирі [ADDRESS] здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ». Відповідачі являються користувачами послуг та мешканцями квартири [ADDRESS] , а тому являються споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у вказаній квартирі. 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503)) ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 року (№ 111 (4511)). Позивач зазначає, що до теперішнього часу договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з відповідачами не укладено. Відповідачі своєчасно з жовтня 2014 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та з липня 2014 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилася заборгованість станом на 01.10.2021 року у розмірі 73 668,80 грн., що складається із заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 31 968,91 грн. та заборгованості за послуги з гарячого водопостачання у розмірі 41 699,89 грн. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 17 575,12 грн. та 3% річних у розмірі 6 593,10 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2021 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, витребувано від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» копії правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] та витребувано від Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації відомості про кількість зареєстрованих осіб у квартирі [ADDRESS] та відомості щодо таких осіб та інформацію про те за ким і на підставі чого зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідачам був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була направлена відповідачам та повернута до суду із відмітками про закінчення терміну зберігання. Відзив на позов відповідачами у визначений термін не надано. 27 січня 2022 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на виконання ухвали суду надійшла відповідь № 062/14-788 (И-2022) від 20.01.2022 року з доданими до неї копіями договорів. 28 січня 2022 року до Дніпровського районного суду м. Києва від Дніпровської РДА в м. Києві на виконання вимог ухвали суду надійшла відповідь № 103/358/34/7 від 17.01.2022 року з повідомленням про зареєстрованих осіб у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я відповідача [PERSON] . Відповідно до відомостей наданих Дніпровською РДА в м. Києві № 103/358/34/7 від 17.01.2022 року, у квартирі [ADDRESS] за період з 30.01.2017 року по 17.01.2021 року зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно повідомлення Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА № 74833507 від 01.12.2021 року, відповідач [PERSON] з 04.11.2015 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За повідомленнями ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» № 74833632 від 01.12.2021 року та № 74833546 від 01.12.2021 року, відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрованими по м. Києву не значаться. Відповідно до змісту наданих на виконання вимог ухвали суду КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» копій договору купівлі-продажу нерухомості від 26.09.1997 року № D2744/10175 виданого Київською універсальною біржою та договору дарування 36/100 частини квартири від 04.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Дмітрієвою О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 899, власниками квартири [ADDRESS] являються відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, відповідач [PERSON] являється власником 32/100 частин, а відповідач [PERSON] власником 68/100 частин вищевказаної квартири. Отже, споживачами послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення, які надавалися позивачем, являються відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідачі свої зобов`язання зі сплати послуг з надання централізованого опалення та гарячого водопостачання не виконували, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 01.10.2021 року у розмірі 73 668,80 грн., що складається із заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 31 968,91 грн. та заборгованості за послуги з гарячого водопостачання у розмірі 41 699,89 грн., на підтвердження чого позивачем надано помісячний розрахунок суми заборгованості. За повідомленням позивача до теперішнього часу договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з відповідачами не укладено. У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року по справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15.03.2018 року по справі № 401/710/15-ц зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. ст. 525, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Докази про звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання позивачем неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Таким чином, враховуючи порушення відповідачами виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, суд вважає за можливе стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення станом на 01.10.2021 року у розмірі 73 668,80 грн. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Нормою частини 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на відповідача відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13. Враховуючи порушення відповідачами виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів на користь позивача втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі 17 575,12 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 6 593,10 грн. Отже, загальна сума до стягнення складає у розмірі 97 837,02 грн. Вирішуючи питання стягнення з відповідачів заборгованості, суд також зазначає наступне. Відповідно положень ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. За нормою ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Отже, виходячи із наявних у справі доказів, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як співвласники квартири [ADDRESS] , зобов`язані сплатити наявну заборгованість за надані позивачем послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення пропорційно до їх частки у праві власності. Враховуючи, що відповідач [PERSON] являється власником 32/100 частин квартири, розмір заборгованості, що підлягає до стягнення становить 31 307,85 грн. (97 837,02 грн. / 100 х 32). З відповідача [PERSON] , як власника 68/100 частин квартири підлягає стягненню заборгованість у розмірі 66 529,17 грн. (97 837,02 грн. / 100 х 68). У спростування вищенаведеного будь яких доказів відповідачами суду не надано. При цьому, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , оскільки позивачем жодним чином не доведено факту споживання відповідачами [PERSON] та [PERSON] у спірний період послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води чи факту належності на праві власності вказаним відповідачам квартири [ADDRESS] . За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат між сторонами, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі по 1 135,00 грн. з кожного.

Outcome: partial