Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 83706, вчинений 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, щодо стягнення з неї на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 46839,31 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 30.04.2013 р. вона з Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк», код ЄДРПОУ: 23494714, заключила кредитний договір № 500368688 на отримання кредиту, грошових коштів, на загальну суму 8864 грн. Цього ж дня вона отримала зазначений кредит готівкою. Фіксована процентна ставка за користуванням кредиту становила 0,01 % річних. Дата останнього повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісії - 07.05.2016 року. В подальшому, у зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань, щодо повного та своєчасного погашення заборгованості між Банком та іншими фінансовими установами відбулись відступлення права вимоги. Перехід відступлення права грошової вимоги, в тому числі правонаступництво, на підставі укладеного кредитного договору № 500368688 від 30.04.2013 року, від первісного до нового кредитора: АТ «Альфа Банк», код ЄДРПОУ: 23494714 - ТОВ «Кредитні Ініціативи», ЄДРПОУ: 35536253 - ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ЄДРПОУ: 41264766 - ТОВ «Вердикт Капітал», ЄДРПОУ: 36799749. 16.01.2019 р. новим Кредитором, правонаступником усіх прав та обов`язків, стало ТОВ «Вердикт Капітал», ЄДРПОУ: 36799749 (м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б), на користь якої було відступлено право вимоги до [PERSON] . У зв`язку з існуванням договірних фінансових зобов`язань ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни, який видав виконавчий напис № 83706 від 12.06.2021 року про стягнення з [PERSON] , на підставі укладеного кредитного договору № 500368688 від 30.04.2013 року, заборгованості на загальну суму 46189,31 грн., з розрахунку 5642,76 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту + 2857,37 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредиту + 1578,40 грн. - строкова заборгованість за комісію + 17682,23 грн. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредиту + 18428,55 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенями + 650 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 46839,31 грн. 04.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем відкрито виконавче провадження № 68505471, відносно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , прож. за адресою: [ADDRESS] , на підставі вищевказаного виконавчого напису, та 04.02.2022 р. винесені постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди, а 08.02.2022 року винесена Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивачка не погоджується з діями приватного виконавця, щодо взагалі відкриття виконавчого провадження, з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та подальшого оскарження, направлено адвокатські запити з проханням надання всіх винесених постанов приватного виконавця та документів, які слугували підставами для їх винесення. Запити направлені шляхом направлення листа на адресу та електронного листування. Відповідь приватного виконавця надійшла поштовим листом, інші відомості по ВП було отримано з автоматизованої системи виконавчого провадження. Таким чином дії відповідача та третіх осіб у справі є незаконними та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства України, а виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що вчинений без врахування всіх необхідних документів, передбачених Законом України «Про нотаріат», які підтверджують безспірність вимоги. У виконавчому написі не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, а лише вказано грошові суми, які потрібно стягнути. Приватним нотаріусом не було дотримано вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, внаслідок чого були порушені права позивача. 01.03.2022 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження з повідомлення сторін, якою роз`яснено їх процесуальні права подачі заяв по суті справи та встановлено відповідні строки. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачі та третя особа у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце слухання справи оповіщені відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, в тому числі через оголошення на веб-порталі судової влади України. Заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Відзив чи пояснення на позовну заяву не надали. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис № 83706 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 46189,31 грн. за Кредитним договором № 500368688 від 30.04.2013 р., який був укладений позивачкою з Акціонерним товариством «Альфа Банк»», яке відступило своє право вимоги 21.06.2016 р. ТОВ «Кредитні Ініціативи», 26.12.2018 р. ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», а згодом 16.01.2019 р. згідно Договору відступлення прав вимоги до відповідача ТОВ "Вердикт Капітал". У відповідності до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При цьому, приймаючи рішення у справі, суд виходить з вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України відповідно до яких, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем та третіми особами не було надано жодних документів які б могли підтвердити, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся одразу до суду після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив розмір боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, що фактично скасовує його чинність з моменту вчинення. Судові витрати, що складаються з судового збору, відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved