Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

в позові вказано, що 06.08.2011 року сторони зареєстрували шлюб, в якому народилося 2 дітей: син [PERSON] та дочка [PERSON] . Діти проживають з позивачкою. З 12.12.2021 сторони не проживають разом. Шлюбні відносини сторін носять формальний характер. Причиною фактичного розірвання шлюбу є різні характери, погляди на життя, протиріччя у стосунках. Під час перебування у шлюбі намагалася зберегти сім`ю, постійно йшла на примирення з чоловіком, незважаючи на шкоду власним інтересам. Позивачка зазначає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Просила розірвати шлюб, дітей залишити на проживання з нею, прізвище [PERSON] змінити на дошлюбне прізвище [PERSON] , сплачений судовий збір стягнути з відповідача. Позивачка подала суду клопотання, в якому просила про розгляд справи за її відсутності, не надавати строк для примирення, оскільки збереження шлюбу суперечитиме безпосередньо її інтересам, та не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Вказала, що сімейні відносини сторони не підтримують і не бажає їх відновлювати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Клопотань щодо реалізації прав до суду не надано. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п.27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Оскільки відповідача повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за відсутність відповідача в судовому засіданні процесуальним законом повністю покладено на відповідача. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторони зареєстрували шлюб 06.08.2011, про що 06.08.2011 складено відповідний актовий запис №1211, що підтверджується наданим позивачкою свідоцтвом про шлюб. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданими позивачкою копіями свідоцтва про народження дітей. Згідно наданої позивачкою копії довідки від 25.01.2022 позивачка та діти сторін зареєстровані на проживання за адресою: [ADDRESS] . В п. 2 ст. 104 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В п. 3 ст. 105 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже позивачкою доведено перед судом наявність правових підстав для розірвання шлюбу. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила про визначення місця проживання дітей разом з нею. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін немає. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплачений судовий збір в сумі 992,4 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у повному розмірі. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved