Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 04.09.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 19_107, згідно якого останньому надано кредит у розмірі 53000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 03.09.2025 року. 27.04.2021 року між сторонами укладено додатковий договір №1 до Договору про споживчий кредит, відповідно до якого внесені зміни до п.3.10.2.2. Відповідач з 04.09.2020 року розпочав користуватися кредитними коштами Банку, а саме, встановленим кредитним лімітом в сумі 53000,00 грн. Однак, з листопада 2021 року відповідач припинив виконувати належним чином взяті на себе зобов`язання, передбачені Договором. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань відповідачем виникла заборгованість у розмірі 41996,78 грн., а тому у зв`язку з невжиттям відповідачем ніяких заходів щодо погашення заборгованості в передбачений умовами договору строк понад 88 календарних днів з моменту прострочення зобов`язання, представник позивача змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, своєю заявою прохав суд слухати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 04.09.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 19_107. За умовами вказаного договору банк надав відповідачу кредиті кошти у сумі 53000 грн. 00 коп. з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 03.09.2025 року, зі сплатою 56% річних (а.с.10-15). Відповідно до п.п.1.1.12., 2.3, 3.2.1. договору кредит надавався на споживчі цілі, одноразово, шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок відповідача № [NUMBER] для здійснення розрахунково-касового обслуговування відповідача, в тому числі для видачі та обслуговування кредиту. Відповідно до п. 3.3.3. договору відповідач зобов`язувався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 883,33 гривень та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредит щомісячно до 04 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з жовтня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язувався здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення кредиту, визначеної цим договором, а саме, 03.09.2025 року. 27.04.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено додатковий договір №1 до Договору про споживчий кредит, відповідно до якого внесені зміни до п.3.10.2.2 (а.с.16). Так, відповідно до п 3.10.2. договору термін остаточного повернення кредиту за цим договором є таким, що настав з дати виникнення будь-якої з вказаних в цьому пункті договору відкладальних обставин, і позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом та інші визначені цим договором платежі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якої з наступних відкладальних обставин, а саме, згідно п.3.10. 2.2 договору: спливу строку, відведеного законодавством України для усунення порушення споживачем умов договору про споживчий кредит уразі, якщо банк вимагає повернення кредиту, здійснення платежів, строк сплати яких не настав; прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щ погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/і комісіями) на строк понад 88 (вісімдесят вісім) календарних днів. Відповідно до п.п.4.3.1., 4.3.2. договору позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання та визначено, що позичальник зобов`язаний точно в строки, обумовлені цим договором погашати кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі. Позичальник зобов`язується відповідати всіма власними коштами майном по своїх зобов`язаннях що випливають з даного договору. Згідно п. 3.11.1. договору підставою для визначення суми і підстав повернення кредиту або будь-якої неповерненої позичальником банку частини кредиту (включаючи суми нарахованих процентів та інших платежів) служать виписки з рахунків, відкритих у банку для обліку заборгованості позичальника за договором по основній сумі боргу за кредитом, нарахованим процентам та іншим платежам. Пунктом 8.3. договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику обумовлену договором суму кредитних коштів. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджується виписками по особовому рахунку (а.с.31-34). Так, зокрема внаслідок порушення зобов`язань станом на 21.02.2022 року за відповідачем утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 41996 грн. 78 коп., яка складається з наступного: 41503 грн. 37 коп. - заборгованість за основним боргом; 102 грн. 64 коп. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 52 грн. 25 коп. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 141 грн. 82 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення боргу; 196 грн. 70 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків (а.с.21-23). Розрахунок заборгованості відповідачем не оскаржувався. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідність зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, в межах кредитного ліміту. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача посилається на договір про споживчий кредит від 04.09.2020 року № 19_107 (а.с.10-15) та розрахунок кредитної заборгованості за договором (а.с.21-23). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором. Таким чином в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми заборгованості за кредитним договором. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Згідно меморіального ордеру № 9201284512 від 24.02.2022 року, представником позивача при пред`явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.525, 526, 527, 530, 526, 536, 550,598, 599, 610, 615, 625, 634, 638, 1048, 1049, 1050,1054 Цивільного кодексу України.

Outcome: approved