Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

07.10.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 17.11.2001 року по 20.02.2003 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час син є повнолітнім, проте продовжує навчатися за контрактом на денній формі навчання, агрономічного факультету, Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, є студентом другого курсу, а тому не має можливості працевлаштуватися та отримувати самостійний заробіток. Позивач сама сплачує кошти за вказане навчання, крім того несе витрати на харчування сина, придбання для нього одягу, транспортні витрати, витрати на придбання канцтоварів, засобів гігієни, кишенькові витрати. Оскільки на даний час [PERSON] не працює, тому не може в достатній мірі нести вищевказані витрати. Зазначає, що [PERSON] працює та одержує заробітну плату, матеріально забезпечений, у зв`язку з чим має змогу надавати матеріальну допомогу сину . Тому, на підставі вище викладеного просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до для закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 23.11.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23.12.2021 року на адресу суду надійшов відзив від [PERSON] в якому вказує, що на даний момент перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] .. У його дружини є дочка [PERSON] , [INFO] , крім того у відповідача є ще один син [PERSON] , [INFO] , дітей він матеріально підтримує. На праві приватної власності відповідачу належить транспортний засіб, тип вантажний-спеціалізований фургон, модель TRANSIT, марки FORD, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] . Відповідач свого житла не має, проживає зі своєю родиною у своїх батьків, які є пенсіонерами, але мати продовжує працювати. Оскільки на даний момент [PERSON] не працює, то перебуває на їх утриманні. Мати відповідача хворіє на цукровий діабет, потребує нагляду по гіпертонічній хворобі. 29.12.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від [PERSON] , в якій вона посилається на те, що витрати на утримання дитини дружини [PERSON] [PERSON] відповідач може нести добровільно, адже це не є його обов`язоком. Син [PERSON] є повнолітній, підтверджень, щодо його навчання не має. Вказує, що в Генічеському районі Херсонської області на праві власності у [PERSON] є земельна ділянка на якій він розпочав будівництво. Також позивач зазначає, що після того як сину виповнилося 18 років, батьки відповідача перестали надавати допомогу позивачу на утримання сина. Щодо проживання [PERSON] зі своїми батьками, то вказує, що відповідач проживає у будинку на два господаря. 27.01.2022 року на адресу суду надійшли заперечення щодо відповіді на відзив [PERSON] , в яких [PERSON] пояснює наступне: оскільки він з дружино проживає разом однією родиною, [PERSON] не являється рідною донькою, але кошти витрачаються на різноманітні потреби родини, у тому числі і доньки дружини, оскільки в родині спільний бюджет. Щодо навчання сина [PERSON] зазначає, що син навчається на заочній формі навчання в м. Одеса, довідка на підтвердження буде надана пізніше. Щодо земельної ділянки вказує, що її придбала його дружина [PERSON] , оскільки в період цвітіння амброзії вона не може перебувати в Дніпропетровській області, а вимушена переїджати до Херсонської області, в подальшому вони планують мати власне житло. Як зазначає відповідач, то матеріальну підтримку сину [PERSON] він разом зі своїми батьками надає добровільно, оскільки вони є ріднею. Щодо будинку, в якому проживає відповідач зі своєю родиною, [PERSON] зазначає, що право власності на земельну ділянку та будинок належить його батькам, які є пенсіонерами. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25.06.2002 року встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 9) З довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої виконавчим комітетом Апостолівської міської ради від 11.08.2020 року вбачається, що [PERSON] . зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 12). Відповідно до довідки Державного аграрно-економічного університету №352/21 від 04.10.2021 року встановлено, що [PERSON] дійсно являється студентом 2 курсу агрономічного факультету, денної форми навчання за спеціальністю 201 «Агрономія», Дніпровського державного аграрно-економічного університету (а.с.13). Положеннями ч. 1, 3\~ст. 199 СК України\~визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Указане судам також роз`яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зазначені позивачем у відзиві обставини, а саме допомога сину [PERSON] , [INFO] , який проходить навчання, допомога батькам, які є пенсіонерами, утримання дитини дружини від першого шлюбу, на думку суду не підтверджують ту обставину, що він, перебуваючи у працездатному віці та не маючи утриманців, не має можливості сплачувати аліменти сина [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття, але продовжує навчатись. У відзиві позивач зазначив, що має змогу сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн., навівши розрахунок на необхідність покриття 1/2 витра на навчання та 1/2 на харчування. Але суд вважає, що з урахуванням розміру прожиткового мінімуму, вартості навчання, дана сума є недостатньою для допомоги дитині, яка здійснює навчання у вищому навчальному закладі. Разом з тим пред`явлена позивачем сума аліментів 2500 грн., на думку суду, не є завищеною. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Врахувавши те, що повнолітній син сторін навчається у Дніпропетровському державному аграрно-економічному університеті, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище сторін, стан здоров`я, суд приходить до висновку, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, з урахуванням принципу співмірності та розумності, закріплених у ст.7СК України, у визначеному позивачем розмірі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 07.10.2022 року. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~держави необхідно\~стягнути також\~судовий збір\~ 992\~грн.\~40 коп..

Outcome: approved