Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу, визнання угод недійсними, поділ майна подружжя та усунення перешкод. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі протягом 20 років, від якого вони мають доньку. Для створення найкращих умов існування родини ними було придбано нерухоме майно (дві квартири, машиномісце та нежитлове приміщення) та рухоме майно (автомобіль). Однак стосунки між ними погіршилися, що призвело до їх окремого проживання з лютого 2018 року та прийняття рішення про розірвання шлюбу з одночасним поділом майна подружжя набутого під час спільного проживання. При цьому позивач зазначив, що [PERSON] поза його волею було відчужено квартиру [PERSON] та автомобіль .У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 17.10.1998 Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 336); - визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 11.05.2018, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. (р. 673); - визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля AUDI Q5, 2017 року випуску, р/н [NUMBER] від 12.09.2018; - визнати право власності за [PERSON] на: 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею 11,3 кв. м.; 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м.; 1/2\~частину автомобіля AUDI Q5, 2017 року випуску, р/н [NUMBER] ; 1/2 частину машиномісця [ADDRESS] , загальною площею 16,8 кв.м.; 1/2 частину нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS] , загальною площею 12,8 кв.м; - визнати право власності за [PERSON] на: 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею 11,3 кв.м.;\~1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м.; 1/2 частину автомобіля AUDI Q5, 2017 року випуску, р/н [NUMBER] ; 1/2 частину машиномісця [ADDRESS] , загальною площею 16,8 кв.м.; 1/2\~частину нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS] , загальною площею 12,8 кв.м.; - виділити у власність позивачу речі домашнього начиння, які знаходяться в квартирі [ADDRESS] загальною вартістю 700\~000,00 грн, а саме: спальний гарнітур, виробництва Румунії вартістю 120\~000,00 грн; диван для вітальні, виробництва Італія вартістю 150\~000,00 грн; меблі для передпокою вартістю 70\~000,00 \~грн; пральна машина-автомат «Bosch» вартістю 30\~000,00 грн; телевізор «Samsung» вартістю 20\~000,00 грн; штори та фіранки вартістю 160 000 грн; телевізори «Sony» (2 штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кондиціонери «Mitsubishi» (2 штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кавоварку виробництва «Delonghi Prima» вартістю 30\~000,00 грн; - виділити у власність відповідачу речі домашнього начиння, які знаходяться в квартирі [ADDRESS] загальною вартістю 700\~000,00 \~грн, а саме: кухонний гарнітур з вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа), виробництва Італії вартістю 600\~000,00 грн; дитячий гарнітур, виробництва Іспанії вартістю 100\~000,00 грн; - зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] , а також речами домашнього начиння, які знаходяться в квартирі [ADDRESS] загальною вартістю 700\~000,00 грн, а саме: спальним гарнітуром, виробництва Румунії вартістю 120\~000,00 грн; диваном для вітальні, виробництва Італія вартістю 150\~000,00 грн; меблями для передпокою вартістю 70\~000,00 грн; пральною машиною-автомат «Bosch» вартістю 30\~000,00 грн; телевізором «Samsung» вартістю 20\~000,00 грн; шторами та фіранками вартістю 160\~000,00 грн; телевізорами «Sony» (2 \~штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кондиціонерами «Mitsubishi» (2 штуки) вартістю 60 \~000,00 \~грн; кавоваркою виробництва «Delonghi Prima» вартістю 30\~000,00 грн. 11.10.2018 від позивача на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 04.10.2018 до суду надійшла нова редакція позовної заяви, згідно якої позивач виключив [PERSON] із кола відповідачів та уточнив свої позовні вимоги у яких просить суд: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 17.10.1998 Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 336); - визнати право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на: квартиру [ADDRESS] ; квартиру [ADDRESS] ; автомобіль AUDI Q5, 2017 року випуску, р/н [NUMBER] ; машиномісце № [NUMBER] в будинку [ADDRESS] , загальною площею 16,8 кв.м.; нежитлове приміщення в будинку [ADDRESS] , загальною площею 12,8 кв.м.; спальний гарнітур, виробництва Румунії вартістю 120\~000,00 грн; диван для вітальні, виробництва Італія вартістю 150\~000,00 грн; меблі для передпокою вартістю 70\~000,00 \~грн; пральну машину-автомат «Bosch» вартістю 30\~000,00 грн; телевізор «Samsung» вартістю 20\~000,00 грн; штори та фіранки вартістю 160 000 грн; телевізори «Sony» (2 штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кондиціонери «Mitsubishi» (2 штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кавоварку виробництва «Delonghi Prima» вартістю 30\~000,00 грн; кухонний гарнітур з вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа), виробництва Італії вартістю 600\~000,00 грн; дитячий гарнітур, виробництва Іспанії вартістю 100\~000,00 грн; визнати легковий автомобіль BMW, 2017 року випуску р/н [NUMBER] особистою власністю [PERSON] . Поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином: -\~визнати за [PERSON] право власності на: 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м.; 1/2 частину машиномісця [ADDRESS] , загальною площею 16,8 кв.м.; 1/2 частину нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS] , загальною площею 12,8 кв.м.; - визнати за [PERSON] право власності на: 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м.; 1/2 частину машиномісця [ADDRESS] , загальною площею 16,8 кв.м.; 1/2 частину нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS] , загальною площею 12,8 кв.м. Виділити у власність позивачу речі домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі [ADDRESS] , загальною вартістю 700\~000,00 грн, а саме: спальний гарнітур, виробництва Румунії вартістю 120\~000,00 грн; диван для вітальні, виробництва Італія вартістю 150\~000,00 грн; меблі для передпокою вартістю 70\~000,00 \~грн; пральну машину-автомат «Bosch» вартістю 30\~000,00 грн; телевізор «Samsung» вартістю 20\~000,00 грн; штори та фіранки вартістю 160 000 грн; телевізори «Sony» (2 штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кондиціонери «Mitsubishi» (2 штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кавоварку виробництва «Delonghi Prima» вартістю 30\~000,00 грн. Виділити у власність відповідачу речі домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі [ADDRESS] , загальною вартістю 700\~000,00 \~грн, а саме: кухонний гарнітур з вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа), виробництва Італії вартістю 600\~000,00\~грн; дитячий гарнітур, виробництва Іспанії вартістю 100\~000,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 2\~000\~000,00 \~грн. Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] , а також речами домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі [ADDRESS] , загальною вартістю 700\~000,00 грн, а саме: спальним гарнітуром, виробництва Румунії вартістю 120\~000,00 грн; диваном для вітальні, виробництва Італія вартістю 150\~000,00 грн; меблями для передпокою вартістю 70\~000,00 грн; пральною машиною-автомат «Bosch» вартістю 30\~000,00 грн; телевізором «Samsung» вартістю 20\~000,00 грн; шторами та фіранками вартістю 160\~000,00 грн; телевізорами «Sony» (2 \~штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кондиціонерами «Mitsubishi» (2 штуки) вартістю 60 \~000,00 \~грн; кавоваркою виробництва «Delonghi Prima» вартістю 30\~000,00 грн. 26.10.2018 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 12.11.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову та зазначає, що вказане позивачем нерухоме та рухоме майно було придбане нею в період перебування у шлюбі з позивачем, проте за її власні кошти, а вартість речей домашнього вжитку значно завищена позивачем та не відповідає їх дійсній вартості. На підтвердження чому відповідачем додано копії правовстановлюючих документів на майно, копії нотаріально посвідчених заяв [PERSON] від 16.12.2013 та від 25.06.2018, а також докази вартості речей домашнього вжитку. 26.11.2018 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, де позивач вказує, що все набуте подружжям майно придбане за кошти зароблені [PERSON] , оскільки відповідачка у шлюбі доходів не отримувала та грошовими коштами сім`ю не забезпечувала, а нотаріальні заяви складені позивачем за пропозицією відповідача, яка мотивувала це вимогами нотаріуса для того, щоб [PERSON] мала можливість за відсутністю позивача в період його перебування у закордонному відрядженні відчужувати майно, якщо це буде потрібно. До відповіді на відзив [PERSON] долучено виписку по його рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк». 03.12.2018 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких [PERSON] зазначає, що до народження дитини вона працювала, а в листопаді 2001\~року була звільнена у зв`язку із скороченням штату. Рішення про те, що вона не буде працювати було пов`язане з тим, що їх спільна з позивачем дитина постійно хворіла. До заперечення відповідачем додано копію її трудової книжки та виписок з історії хвороби доньки. Розпорядженням керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси від 05.12.2019 №\~2654/19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з закінченням терміну відрядження судді Шкамерди К.С. та відрахуванням її зі штату Приморського районного суду м. Одеси. 05.12.2019 за результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченій Ю.Б. Ухвалою суду від 09.12.2019 справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження. 10.08.2020 ухвалою суду роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та усунення перешкод у користуванні власністю. Виділено в окреме провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та усунення перешкод у користуванні власністю. 03.12.2020 ухвалою суду виправлено описку в ухвалі суду від 10.08.2022 та продовжено розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та усунення перешкод у користуванні власністю, виділено в окреме провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та передано до канцелярії суду для присвоєння номеру справи. 28.12.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому [PERSON] посилаючись на те, що позивачем не надано жодних доказів фінансування придбаного у шлюбі нерухомого майна, просить суд відмовити у задоволені позовних вимог. 24.03.2021 до суду від позивача надійшла заява, якою він уточнив свої позовні вимоги та просить суд: - визнати право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м.; - машиномісце [ADDRESS] , загальною площею 16,8 кв.м.; нежитлове приміщення в будинку [ADDRESS] , загальною площею 12,8 кв.м.; спальний гарнітур, виробництва Румунії вартістю 120\~000,00 грн; диван для вітальні, виробництва Італія вартістю 150\~000,00 грн; меблі для передпокою вартістю 70\~000,00 грн; пральну машину-автомат «Bosch» вартістю 30\~000,00 грн; телевізор «Samsung» вартістю 20\~000,00 грн; штори та фіранки вартістю 160 000 грн; телевізори «Sony» (2 штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кондиціонери «Mitsubishi» (2 штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кавоварку виробництва «Delonghi Prima» вартістю 30\~000,00 грн кухонний гарнітур з вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа), виробництва Італії вартістю 600\~000,00 грн; дитячий гарнітур, виробництва Іспанії вартістю 100\~000,00 грн; - визнати автомобіль BMW, 2017 року випуску р/н [NUMBER] особистою власністю [PERSON] . Поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином: -\~визнати за [PERSON] право власності на: 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м.; -\~1/2 частину машиномісця [ADDRESS] , загальною площею 16,8 кв.м.; -\~1/2 частину нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS] , загальною площею 12,8 кв.м.; - визнати за [PERSON] право власності на: -\~1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м.; -\~1/2 частину машиномісця [ADDRESS] , загальною площею 16,8 кв.м.; -\~1/2 частину нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS] , загальною площею 12,8 кв.м. Виділити у власність позивачу речі домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі [ADDRESS] , загальною вартістю 700\~000,00 грн, а саме: спальний гарнітур, виробництва Румунії вартістю 120\~000,00 грн; диван для вітальні, виробництва Італія вартістю 150\~000,00 грн; меблі для передпокою вартістю 70\~000,00 \~грн; пральну машину-автомат «Bosch» вартістю 30\~000,00 грн; телевізор «Samsung» вартістю 20\~000,00 грн; штори та фіранки вартістю 160 000 грн; телевізори «Sony» (2 штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кондиціонери «Mitsubishi» (2 штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кавоварку виробництва «Delonghi Prima» вартістю 30\~000,00 грн. Виділити у власність відповідачу речі домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі [ADDRESS] , загальною вартістю 700\~000,00 \~грн, а саме: кухонний гарнітур з вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа), виробництва Італії вартістю 600\~000,00 грн; дитячий гарнітур, виробництва Іспанії вартістю 100\~000,00 грн. Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] , а також речами домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі [ADDRESS] , загальною вартістю 700\~000,00 грн, а саме: спальним гарнітуром, виробництва Румунії вартістю 120\~000,00 грн; диваном для вітальні, виробництва Італія вартістю 150\~000,00 грн; меблями для передпокою вартістю 70\~000,00 грн; пральною машиною-автомат «Bosch» вартістю 30\~000,00 грн; телевізором «Samsung» вартістю 20\~000,00 грн; шторами та фіранками вартістю 160\~000,00 грн; телевізорами «Sony» (2 \~штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кондиціонерами «Mitsubishi» (2 штуки) вартістю 60 \~000,00 \~грн; кавоваркою виробництва «Delonghi Prima» вартістю 30\~000,00 грн. Ухвалою суду від 04.10.2021 суддею Приморського районного суду м. Одеси Свяченою\~Ю.Б. заявлено самовідвід від розгляду справи, в зв`язку з чим справу №\~522/17464/18 передано до канцелярії Приморського \~районного \~суду м. Одеси для автоматизованого розподілу у порядку встановленому ч. \~3 ст. 14 ЦПК України. 13.10.2021 за результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А. 25.10.2021 ухвалою суду справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження. 17.11.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник наголошує, що зазначена інформація у позовній заяві не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки квартира [ADDRESS] , загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м.; машиномісце [ADDRESS] , загальною площею 16,8 кв.м.; нежитлове приміщення в будинку [ADDRESS] , загальною площею 12,8 кв.м. були придбані відповідачем за власні кошти. Даний факт підтверджується заявою [PERSON] від 25.06.2018, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровським В.М. та зареєстрована в реєстрі за № 555, в якій [PERSON] повідомляє, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м.; машиномісце [ADDRESS] , загальною площею 16,8 кв.м. та нежитлове приміщення в будинку [ADDRESS] , загальною площею 12,8 кв.м. є особистою власністю його дружини, оскільки набуті нею за час шлюбу але за кошти, які належали їй особисто. Що стосується поділу речей домашнього вжитку, то вартість придбання всіх речей не підтверджена позивачем, а зараз вони не є новими, тому їх оцінка у 1\~400\~000,00 грн завищена, а відтак розподіл цього майна за вимогами позивача жодним чином не підтверджений належними доказами у справі. У зв`язку з чим, відповідач просить суд відмовити у задоволені позову. 13.01.2022 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 13.05.2022 до суду від [PERSON] надійшла заява у якій вона просить суд здійснити розгляд справи у її відсутність та прийняти рішення по суті. 17.05.2022 у судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги позивача та просив суд їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 17.10.1998 позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 18.09.2018 (повторно) Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Серія [NUMBER] , який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.11.2021 у справі № 522/13906/20 було розірвано. Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 18.09.2018 (повторно) Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Серія [NUMBER] . Під час перебування у шлюбі [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на не рухоме майно від 06.11.2014, індексний номер: 29091599, загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м. та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу: 29092312. Згідно акту приймання-передачі паркувального місця (машиномісце) від 22.06.2016 [PERSON] прийняла, а забудовник ТОВ «Технічне об`єднання «ДЮК» передав машиномісце № [NUMBER] , загальною площею 16,8 \~кв.м. в будинку [ADDRESS] відповідно до договору пайової участі у будівництві від 26.03.2014 № \~26-03/14/п-48/Ф. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу: 86966148 від 13.05.2017 [PERSON] є власником машиномісця № [NUMBER] , загальною площею 16,8 \~кв.м. в будинку [ADDRESS] . Згідно акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 05.07.2017 [PERSON] прийняла, а забудовник ТОВ «Технічне об`єднання «ДЮК» передав нежитлове приміщення загальною площею 12,8 кв.м. в будинку [ADDRESS] відповідно до договору пайової участі у будівництві від 19.10.2015 № \~26/05/14Ф-НП11. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу: 94756892 від 16.08.2017 [PERSON] є власником нежитлового приміщення загальною площею 12,8 кв.м. в будинку [ADDRESS] . Згідно із\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За нормами сімейного законодавства умовою належності майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. Отже, сімейне законодавство передбачає виникнення спільної сумісної власності на майно і рівні права подружжя щодо володіння, користування і розпорядження ним. Право на майно виникає в обох із подружжя одночасно, в момент набуття його хоча б одним з них, і оформлення права власності на ім`я другого з подружжя юридичного значення не має, оскільки майно знаходиться у спільній сумісній власності подружжя без визначення часток. Тобто статтею\~60 СК України\~встановлено презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04. 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18. Конструкція норми\~статті 60 СК України\~свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. У постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі № 286/1537/16-ц зазначено, що набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію права спільної сумісної власності подружжя. Верховний Суд у постанові від 09.07.2021 у справі № 161/8116/19 зазначив, що якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, то презумпція права спільної сумісної власності подружжя не спростована. Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Заперечуючи проти визнання зазначеного нерухомого майна в будинку [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності подружжя відповідач посилається на заяву [PERSON] від 25.06.2018, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровським В.М. та зареєстровану в реєстрі за № 555 (т. 1, а.с. 140). Згідно даної заяви [PERSON] повідомив, що квартира [ADDRESS] , нежитлове приміщення №\~11/V та машиномісце [ADDRESS] є особистою приватною власністю його дружини [PERSON] [INFO] , оскільки набуті нею за час шлюбу але за кошти, які належали їй особисто. Також [PERSON] повідомив, що не брав будь-якої участі (трудової або грошової) у поліпшені вищевказаних об`єктів нерухомості. У відповіді на відзив позивач наголошує, що все набуте подружжям майно придбане за кошти зароблені [PERSON] , оскільки відповідачка у шлюбі доходів не отримувала та грошовими коштами сім`ю не забезпечувала, а нотаріальні заяви складені позивачем за пропозицією відповідача, яка мотивувала це вимогами нотаріуса для того, щоб [PERSON] мала можливість за відсутністю позивача в період його перебування у закордонному відрядженні відчужувати майно, якщо це буде потрібно. Відповідно до ч. 3 ст.\~368\~ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У запереченнях на відповідь на відзив [PERSON] зазначає, що вона не заперечує той факт, що [PERSON] був та є на цей час моряком, здійснює закордонні рейси та отримує заробітну плату (дохід) в іноземній валюті. До матеріалів справи позивачем долучено копію кредитного договору від 09.08.2013 № CL140300, укладеного між ПАТ\~«Універсал Банк» та [PERSON] , про надання йому кредиту на суму 268\~652,82 грн на придбання автомобіля та на суму 50\~000,00 грн на оплату щорічних/щоквартальних/щомісячних платежів за договором страхування майна, що є предметом застави; копію кредитного договору від 26.01.2015 № 5452.15.00.2329, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] , про надання йому кредиту в сумі 496\~760,23 грн на придбання автомобіля; копію виписки по рахунку [PERSON] в АТ\~«Кредобанк» з 26.01.2015 по 31.01.2017; копію виписки по рахунку [PERSON] в АТ «ОТП Банк» з 30.08.2007 по 17.07.2009; копію виписки по рахунку [PERSON] в АТ «ОТП Банк» з 17.07.2009 по 31.12.2010; копії виписок по рахунку [PERSON] в ПАТ «Південний» з 05.03.2010 по 18.10.2012 в доларах США та з 24.12.2008 по 18.10.2012 в євро; копії виписок по рахунку [PERSON] в ПАТ КБ «ПриватБанк» з 16.10.2010 по 16.11.2018. З долученої до матеріалів справи копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що вона працювала на посадах санітарки, медсестри, шипчандлера, оператора. Доказів отримання нею доходів, які б дозволили їй за власні кошти придбати квартиру, нежитлове приміщення та машиномісце в будинку [ADDRESS] , матеріали справи не містять. Отже, відповідачка не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що спірне нерухоме майно придбане нею за її особисті кошти, а відтак не спростувала встановлену законом презумпцію права спільної сумісної власності подружжя на це майно. В зв`язку з чим, суд вважає, що нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 25.06.2018 про те, що спірне нерухоме майно придбане його дружиною за її особисті кошти, не підтверджена належними доказами та її не можна вважати домовленістю подружжя про поділ їх спільного майна, а відтак квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , а їх частки в цьому майні підлягають розподілу по 1/2. Подібні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі №\~200/786/15-ц. Водночас судом встановлено, що за час перебування у шлюбі сторонами були придбані речі домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі [ADDRESS] , а саме: спальний гарнітур виробництва Румунії; диван для вітальні виробництва Італії; меблі для передпокою; пральну машину-автомат «Bosch»; телевізор «Samsung»; штори та фіранки; телевізори «Sony» (2 штуки); кондиціонери «Mitsubishi» (2\~штуки); кавоварку «DelonghiPrima»; кухонний гарнітур з вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа) виробництва Італії; дитячий гарнітур виробництва Іспанії, та які з огляду на перелічені вище норми матеріального права та встановлені судом обставини також є спільною сумісною власність подружжя в рівних частках. Позивачем зазначено наступну вартість набутих сторонами речей домашнього вжитку: спальний гарнітур, виробництва Румунії вартістю 120\~000,00 грн; диван для вітальні, виробництва Італія вартістю 150\~000,00 грн; меблі для передпокою вартістю 70\~000,00 \~грн; пральна машина -автомат «Bosch» вартістю 30\~000,00 грн; телевізор «Samsung» вартістю 20\~000,00 грн; штори та фіранки вартістю 160 000 грн; телевізори «Sony» (2 штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кондиціонери «Mitsubishi» (2 штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кавоварка виробництва «Delonghi Prima» вартістю 30\~000,00 грн; кухонний гарнітур з вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа), виробництва Італії вартістю 600\~000,00 грн; дитячий гарнітур, виробництва Іспанії вартістю 100\~000,00 грн. Позивач просить суд виділити йому у власність речі домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі [ADDRESS] , загальною вартістю 700\~000,00 грн, а саме: спальний гарнітур, виробництва Румунії вартістю 120\~000,00 грн; диван для вітальні, виробництва Італія вартістю 150\~000,00 грн; меблі для передпокою вартістю 70\~000,00 \~грн; пральну машину-автомат «Bosch» вартістю 30\~000,00 грн; телевізор «Samsung» вартістю 20\~000,00 грн; штори та фіранки вартістю 160 000 грн; телевізори «Sony» (2 штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кондиціонери «Mitsubishi» (2 штуки) вартістю 60\~000,00 грн; кавоварку виробництва «Delonghi Prima» вартістю 30\~000,00 грн, а відповідачу кухонний гарнітур з вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа), виробництва Італії вартістю 600\~000,00 грн; дитячий гарнітур, виробництва Іспанії вартістю 100\~000,00 грн, загальною вартістю 700\~000,00 \~грн. У судових засіданнях [PERSON] наголошувала на надмірно завищеній позивачем вартості зазначеного майна на підтвердження чого надала: копію накладної № 18/10 з якої вбачається, що вартість спального гарнітуру становить 55\~000,00 грн, а не 120\~000,00 грн, як вказано позивачем; копію договору поставки від 04.04.2017 з якого вбачається, що вартість дивану для вітальні становить 57\~000,00 грн, а не 150\~000,00 грн, як вказано позивачем; копію договору № 79 з якого вбачається, що вартість кухонного гарнітуру з вбудованою технікою становить 125\~000,00 грн + 17\~050,00 грн (товарний чек від 02.08.2016 № 11585), а не 600\~000,00 грн, як вказано позивачем. Докази вартості решти майна, яке підлягає розподілу у відповідача відсутні. В зв`язку з чим суд вважає, що розподілити майно виходячи з вказаної позивачем вартості неможливо, оскільки вона не підтверджена позивачем жодними доказами. При цьому суд враховує, що в судових засіданнях відповідачка не погоджувалась з визначеним позивачем розподілом речей домашнього вжитку лише щодо виділення їй у власність дитячого гарнітуру, а позивачу дивану для вітальні, обох кондиціонерів «Mitsubishi», обох телевізорів «Sony» та пральної машини-автомат «Bosch», зазначаючи, що не заперечує проти розподілу майна наступним чином: [PERSON] меблі для передпокою, телевізор «Sony», штори та фіранки, кондиціонер «Mitsubishi», дитячий гарнітур, кавоварку виробництва «Delonghi Prima», мікрохвильова піч, телевізор «Samsung», а [PERSON] спальний гарнітур, кухонний гарнітур з вбудованою технікою, диван для вітальні, пральну машину-автомат «Bosch» телевізор «Sony», кондиціонер «Mitsubishi». Відповідно до\~ст.\~63СК\~України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За положеннями ч. 1 ст. 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 \~ст. 65 СК України\~дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. У відповідності\~до ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~71\~СК України\~майно,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~ділиться між\~ними в\~натурі. Якщо\~дружина та\~чоловік не\~домовилися про\~порядок поділу\~майна,\~спір може\~бути вирішений\~судом.\~При цьому\~суд бере\~до уваги\~інтереси дружини,\~чоловіка,\~дітей та\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Враховуючи інтереси сторін, їх спільної дитини, яка проживає разом з відповідачкою, а також часткову недоведеність сторонами вартості речей домашнього вжитку, які підлягають поділу, суд дійшов висновку про поділ речей домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі [ADDRESS] наступним чином: виділити у власність [PERSON] диван для вітальні виробництва Італії; меблі для передпокою; телевізор «Samsung»; пральну машину-автомат «Bosch»; штори та фіранки; телевізор «Sony» (1 штука); кондиціонер «Mitsubishi» (1 штука); кавоварку «DelonghiPrima», а [PERSON] спальний гарнітур виробництва Румунії; телевізор «Sony» (1 штука); кондиціонер «Mitsubishi» (1 штука); кухонний гарнітур з вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа), виробництва Італії; дитячий гарнітур виробництва Іспанії. У зв`язку з визнанням за сторонами права спільної сумісної власності подружжя, зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні\~квартирою [ADDRESS] ; машиномісцем № 36, загальною площею 16,8 \~кв.м. в будинку [ADDRESS] ; нежитловим приміщенням загальною площею 12,8 кв.м. в будинку [ADDRESS] та виділеними йому у власність речами домашнього вжитку: диваном для вітальні виробництва Італії; меблями для передпокою; телевізором «Samsung»; пральною машиною-автомат «Bosch»; шторами та фіранками; телевізором «Sony» (1 штука); кондиціонером «Mitsubishi» (1\~штука) та кавоваркою «DelonghiPrima». Заявлена позивачем вимога про визнання автомобіля BMW, 2017 року р/н [NUMBER] особистою власністю відповідача [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки між сторонами відсутній спір з приводу даного майна, яке як зазначає [PERSON] у відзиві на позовну заяву нею було відчужене. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3 347,80 грн.

Outcome: partial