Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

В червні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Городищенського районного суду Черкаської області з позовом до АТ "Банк Форвард" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання, з тих підстав, що 12 грудня 2019 року між нею та АТ "Банк Форвард" укладено кредитний договір № 200237929 на підставі якого отримала кошти в розмірі 37 454 грн. на споживчі потреби. Коштами користувалася та своєчасно сплачувала відповідно до умов договору. Після дострокової виплати коштів в повному обсязі, так як це було передбачено в договорі, звернулася до АТ "Банк Форвард" з проханням надати інформацію щодо заборгованості. Було повідомлено, що заборгованість відсутня та рахунок закритий. З того часу ніхто не повідомляв, що згідно договору є неточності, тому була впевнена в тому, що жодної заборгованості по кредиту немає. З виконавчим написом нотаріуса категорично не згодна. Жодних вимог не надходило. 23 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого оркугу м. Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження згідно виконавчого напису № 207 від 29 січня 2021 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотарілаьного округу. Постанову отримала 12 травня 2021 року та стало відомо, що на користь АТ "Банк Форвард" згідно виконавчого напису буде здійснюватися відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства, до виплати загального боргу 39 406,14 грн., основної винагороди приватного виконавця у розмірі 3 940,61 грн.. Не погоджуючись з постановою, 18.05.2021 року було направлено приватному виконавцю заяву про надання поштового повідомлення, виконавчий напис та документи на підставі яких було внесено оскаржуваний виконавчий напис, які отримала 21.05.2021 року. Нотаріусом не було перевірено безспірності кредитної заборгованості, оскільки виконавчий напис не містить переліку документів, на підставі яких його вчинено, окрім заяви АТ "Банк Форвард". При цьому, заборгованість не є безспірною, оскільки сума заборгованості значно завищена та безпідставна та не надано цим обставинам відповідної оцінки. Розрахунку сплати коштів нотаріусу не надовалось. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком не підтвердили безспірності заборгованості, не надано: поштового вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушенння виконання зобовязання; довідки фінансової установи про ненадходження платежу. Договір нотаріусу не надавався, а лише копія договору. Недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вимог Закону України "Про наторіат" та Порядку вчинення нотаріальних дій, які визначають умови вчинення виконавчого напису, було порушено права щодо можливості спростування розміру заборгованості, та є підставою для визнаня виконавчого напису від 29 січня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 207, щодо стягнення заборгованості в розмірі 39 406 грн. 14 коп., таким, що не підлягає виконанню. 30.06.2021 року в справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання, яке згідно ухвали суду від 27 січня 2022 року закрито, та призначено судовий розгляд. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду даної справи повідомлені належно, враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України, що підтверджено матеріалами цивільної справи. Позивач [PERSON] до суду подала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача ТОВ "Банк Форвард" в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, підтверджено рекомендованою кореспонденцією № 1950203034212, причини неявки не повідомив, будь - яких заяв, клопотань, не надав. Правом подачі відзиву не скористався. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. в заяві до суду від 13.09.2021 року просила справу слухати у її відсутності. Правом на надання пояснення щодо позову не скористалися. Як і не надходило на адресу суду, витребуваних згідно ухвали суду документів, які надані АТ "Банк Форвард" та на підставі яких вчинено виконавчий напис № 207 від 29 січня 2021 року щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 39 406,14 грн.. За таких обставин, підстав для відкладення судового розгляду даної справи не встановлено. Суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за відсутності всіх учасників справи, не здійснюється, що узгоджується з положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України "Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 ЗУ "Про нотаріат") . Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 рокку № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 ЗУ "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі Україні "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно та на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (пункт 1 Переліку). 10.12.2014 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин", яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 Переліку). Проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконним та нечинним зазначений вище розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин", а відтак Перелік повернувся до попередньої редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: "Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття". З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються оригінал нотаріальної посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.05.2020 по справі № 320/7932/16-ц. Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни перебуває виконавче провадження № 64619407 від 23.02.2021 року, на підставі виконавчого напису № 207 виданий 29.01.2021, приватним нотаріусом КМНО Буджиганчук Є.Ю., про стягнення з [PERSON] (позивач) на користь Акціонерного товариства "Банк Форвард" заборгованості в розмірі 39 40614 грн.. Як вбачається з інформації, зазначеної у виконавчому написі нотаріуса № 207 від 29 січня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокією Юріївною, пропонується звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за Кредитиним договором № 200237929 в ід 12.12.2019 року, укладеним із ПАТ "БАНК ФОРВАРД", правноступником якого є АТ "БАНК ФОРВАРД", код ЄРДПОУ: 34186061, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксанганського, 105. Розмір заборгованості за період з 13.10.2020 по 12.11.2020 року складає 38 306,14 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 33 280,06 грн.; заборгованість за процентами 4 851,08 грн.; плата за пропуск мінімальних платежів 175,00 грн.. За вчинення виконавчого напису 1 100,00 грн.. В оспорюваному виконавчому написі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю посилається на ст. ст. 87 - 91 Закону України "Про нотаріат" та пункт 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Однак, заявляючи про дійсність і безспірність своїх вимог до позивача [PERSON] , відповідач АТ "Банк Форвард" не надав суду жодних доказів на їх підтвердження, зокрема, копії кредитного договору та інших документів, що були підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Крім того, витребувана судом інформація, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю, щодо надання матеріалів на підставі яких вчинено виконавчий напис № 207\~виданий 29.01.2021,\~ залишилася без виконання. За відсутності таких документів суд позбавлений можливості перевірити належність їх оформлення, зокрема, в частині нотаріального посвідчення договору, перевірити дійсність та безспірність заборгованості, встановити момент виникнення права вимоги та правильність нарахування заборгованості. Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідач АТ "Банк Форвард" своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Законом України "Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Крім того, згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п. 2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, у зв`язку з чим, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, а тому суд вважає за необхідне, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Згідно статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved