Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.04.2010 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу, [INFO] народилась спільна дитина - [PERSON] . Вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2014 року визначено місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком [PERSON] . Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.04.2014 року вирішено стягувати з відповідача [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] . Зазначає, що станом на 31.12.2018 року заборгованість зі сплати аліментів складала 34 526 грн. В подальшому державним виконавцем вчинялись заходи для можливості стягнути з відповідача аліменти. Вказує, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, по вихованню та утриманню доньки, фактично дитиною не цікавиться, жодного разу не проявляла ініціативи для спілкування з дочкою. Зазначає, що донька виховується у повній родині, вихованням доньки займається його друга дружина, з якою він забезпечує доньку усім необхідним для життя та виховання. Крім того, зазначає, що його дружина відвідує усі батьківські збори, контактує з класним керівником [PERSON] та постійно контролює навчання останньої На підставі наведеного просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Протокольною ухвалою суду від 19 травня 2022 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у їх відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням на веб-порталі судової влади. Представник третьої особи до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, однак, Рішенням Луцького міськрайонного суду від 26 квітня 2010 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.10). Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За пунктом 2 частини 1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2014 року визначено місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком [PERSON] (а.с.12-13). Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.04.2014 року вирішено стягувати з відповідача [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с.14). Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів у [PERSON] станом на 2022 рік наявна заборгованість в розмірі 70 196,42 грн. (а.с.15, 62-67). Із матеріалів справи вбачається, що на виконання вищевказаного рішення суду державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 45522125 19.11.2014 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , 30.06.2015 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] . Разом з тим, 13.09.2018 року державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на боржника [PERSON] . Крім того, 31.01.2019 року державним виконавцем винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України до погашення нею заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі (а.с.16-19). Судом також встановлено, що вихованням дочки [PERSON] повністю займається батько [PERSON] та його дружина [PERSON] , зокрема, забезпечують відвідування навчального закладу, контролюють процес навчання, особистісний розвиток дитини та матеріально забезпечують дитину (а.с. 36-37). Із висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради № 64 від 12 травня 2022 року, вбачається, що відповідач, як мати дитини, участі у вихованні дочки [PERSON] не бере, не піклується про стан її здоров`я та духовний розвиток, не сплачує аліментів. Дитина проживає разом з батьком [PERSON] , де їй створені належні умови для проживання, розвитку та відпочинку, що підтверджено актом обстеження умов проживання від 08.12.2021 року. На підставі вищевикладеного, враховуючи інтереси дитини, служба у справах дітей вважає за доцільне просити суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] [INFO] (а.с. 81). Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 ( v0020700-08 ) від 19.12.2008 року ) роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 зазначив, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц. Виходячи з вищенаведеного, та з урахуванням тієї обставини, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, щодо позбавлення її батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved