Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Процедура (рух справи): У лютому 2022 року позивач СП ТОВ «Світловодськпобут» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 грудня 2017 року по 01 січня 2022 року в сумі 17090,27 грн., втрати від інфляції 2518,78 грн. та три відсотки річних 1255,56 грн. Також просили стягнути судовий збір в сумі 2481 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 18 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, без поважних причин в судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав, заяв про відкладення розгляду справи не надсилав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Аргументи позивача, Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»: В обгрунтування позовних вимог позивач зазначє, що відповідач [PERSON] є споживачем його послуг та мешкає в квартирі [ADDRESS] . Позивач, СП ТОВ «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську, та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки. Позивачем було надано відповідачу послуги з централізованого опалення його квартири. Відповідач свій обов`язок щодо укладення з позивачем договору на надання житлово-комунальних послуг, передбачений ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не виконав, договір не уклав, за послугу з централізованого опалення не сплачує. За період з 01 грудня 2017 року по 01 січня 2022 року заборгованість [PERSON] за послугу з постачання теплової енергії становить 17090,27 грн. Згідно розрахунку трьох відсотків річних за вказаний період з 01 грудня 2017 року по 01 січня 2022 року становить 1255,56 грн., а сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за вказаний період, становить 2518,78 грн. Крім того, представник позивача подав заяву про відшкодування судових витрат, а саме судового збору у розмірі 2481 грн. та витрат на правничу (професійну допомогу адвоката) у розмірі 5000 грн. На підставі викладеного, просить задовольнити позов про стягнення з відповідача нарахованої заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач, СП ТОВ «Світловодськпобут», надав суду копії доказів. Аргументи (позиція) відповідача, [PERSON] : Відповідач, [PERSON] , про дату, час та місце судового засідання повідомлений за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, без поважних причин в судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав, заяв про відкладення розгляду справи не надсилав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради за №742 від 15 серпня 2012 року є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки. Згідно рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради та наказів СП ТОВ «Світловодськпобут», у м. Світловодську у період з 2017 по 2021 роки було проведено опалювальні сезони. Відповідач, [PERSON] , проживає в квартирі [ADDRESS] , яка забезпечується послугами з централізованого опалення, надання яких здійснюється СП ТОВ «Світловодськпобут». На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідачу надавалася послуга з постачання теплової енергії до його квартири. Відповідач свій обов`язок щодо укладення з позивачем договору на надання житлово-комунальних послуг, передбачений ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не виконав, договір не уклав, за послугу з централізованого опалення не сплачує. Внаслідок несплати відповідачем платежів за отримані послуги з централізованого опалення за період з 01 грудня 2017 року по 01 січня 2022 року виникла заборгованість у розмірі 17090,27 грн. Згідно розрахунку трьох відсотків річних за вказаний період з 01 грудня 2017 року по 01 січня 2022 року становить 1255,56 грн., а сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за вказаний період, становить 2518,78 грн. У лютому 2022 року СП ТОВ «Світловодськпобут» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії за вказаний період, а також судові витрати. Відповідач, [PERSON] , не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомив. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами. Джерела права: Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. В розумінні положень ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. З огляду на зміст правовідносин, що існують між сторонами, вони по своїй суті є грошовим зобов`язанням, в якому серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника як споживача послуг покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора, як виконавця комунальної послуги, вимагати сплату коштів за фактично надані послуги. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язань. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03 грудня 2019 року у справі №216/6655/15-ц зазначив, що Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок суду: Суд зазначає, що позивач, СП ТОВ «Світловодськпобут» надавав послуги з централізованого теплопостачання відповідачу, [PERSON] , до квартири [ADDRESS] . Внаслідок прострочення виконання зобов`язання по сплаті послуг з централізованого опалення відповідачу, згідно розрахунку позивача, нарахована сума заборгованості17090,27 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як сторона договору, яка прострочила виконання зобов`язання має обов`язок сплатити борг за отримані послуги з централізованого опалення. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними на підставі належних та допустимих доказів, а тому їх слід задовольнити, та з відповідача на користь СП ТОВ «Світловодськпобут» слід стягнути заборгованість за послугу централізованого опалення квартири відповідача, яка за період з 01 грудня 2017 року по 01 січня 2022 року становить у сумі основного боргу - 17090,27 грн., втрати від інфляції - 2518,78 грн., та три відсотка річних 1255,56 грн. Крім того, суд зазначає, що за змістом ст.141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У зв`язку з тим, що представником позивача не надано до суду заяви щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу та жодних доказів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрат необхідних для надання правничої допомоги, суд приходить висновку про відмову у стягненні судових витрат в частині витрат на оплату правничої допомоги. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved