Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

[PERSON] , яка діє на підставі довіреності в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] , який народився [INFO] , у м. СімферопольАвтономної Республіки Крим, Україна. Заява обґрунтована тим, що її донька - [PERSON] , [INFO] , народила дитину - сина [PERSON] , [INFO] , про що 07 квітня 2005 року відділом реєстрації актів про народження м. СімферополяАвтономної Республіки Крим, Україна видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] народився [INFO] в м. СімферопольАвтономної Республіки Крим, Україна, про що в Книзі реєстрації народжень 04 січня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 09, його батьками зазначено [PERSON] , громадянина України та [PERSON] , громадянку України. 19 грудня 2008 року прізвище її внука - [PERSON] було змінено на дошлюбне прізвище матері « [PERSON] », що підтверджується повторним свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів про народження м. СімферополяАвтономної Республіки Крим, Україна. На даний час свідоцтво про народження внука втрачено, є тільки копія. При зверненні до Піщанського РВ ДРАЦС за повторною видачею свідоцтва про народження, їй було відмовлено, оскільки актовий запис про народження [PERSON] відсутній в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, що підтверджується витягом з Реєстру. Встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження [PERSON] та відповідної реєстрації у встановленому законом порядку. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник - адвокат Кабанов М.О. не з`явилися, проте на адресу суду від представника заявника надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі та про підтримання вимог, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи Піщанського відділу ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду клопотання, в якому просить слухати справу у його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. У відповідності з ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (ст. ст. 58, 59 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом ч. 1 цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що 07 квітня 2005 року відділом реєстрації актів про народження м. СімферополяАвтономної Республіки Крим, Україна видано на російській мові свідоцтво про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] народився [INFO] в м. СімферопольАвтономної Республіки Крим, Україна, про що в Книзі реєстрації народжень 04 січня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 09, його батьками зазначено [PERSON] , громадянина України та [PERSON] , громадянку України. 19 грудня 2008 року прізвище народженого « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » на підставі заяви батьків від 27 листопада 2008 року, відповідно до ст. 148 Сімейного кодексу України, що підтверджується записом у довідці про народження [PERSON] № [NUMBER] та повторним свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданими відділом реєстрації актів про народження м. СімферополяАвтономної Республіки Крим, Україна (а.с. 4-5, 10). Крім того, в матеріалах справи міститься копія паспорта громадянина Російської Федерації № [NUMBER] , виданого 12 лютого 2019 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , копія закордонного паспорта громадянина Російської Федерації, серії [NUMBER] , виданого 20 грудня 2019 року на ім`я [PERSON] , [INFO] та письмовий переклад тексту документа з російської мови на українську мову, зроблений перекладачем Іванченко Ольгою Яківною, засвідчений державним нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] є громадянином Російської Федерації, уродженцем м. СімферополяАвтономної Республіки Крим, Україна (а.с. 2-3). З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 00026002280, сформованого 18 березня 2020 року, вбачається, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про народження [PERSON] відсутня (а.с.9). У відповіді Піщанського РВ ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 28 липня 2020 року № 691-20.13-38 наданої на звернення [PERSON] повідомляється про неможливість поновити актовий запис про народженння [PERSON] , [INFO] через відсутність заяви одного з батьків неповнолітньої (малолітньої) дитини або рішення суду про встановлення факту народження (а.с.11). Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована 27 лютого 1991 року, набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Так, в березні 2014 року територія АР Крим була анексована Російською Федерацією та на території АР Крим було запроваджене законодавство Російської Федерації. Тому зазначені вище: свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , повторне свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , довідка про народження [PERSON] № [NUMBER] , видані компетентним органом, який знаходяться на окупованій території України, відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Оцінюючи подані заявницею документи, які були видані на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, суд враховує, що народження дитини у громадян України на окупованій території є юридичним фактом, що є наслідком виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав новонародженої людини. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що має юридичне значення, народження у матері [PERSON] дитини чоловічої статі [PERSON] , який народився [INFO] у м. СімферопольАвтономної Республіки Крим, Україна, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надасть заявниці можливість поновити актовий запис про народження та отримати у державних органах України свідоцтво про народження її дитини.

Outcome: approved