Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

13.01.2022 року адвокат Квітін Р.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Укрсиббанк», в якому просить: - визнати припиненою іпотеку нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] за іпотечним договором №31306Z72 від 26.03.2007 року, який укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Акціонерне товариство «УкрСиббанк», код ЄДРПОУ 09807750) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), посвідчений 26.03.2007 року приватним нотаріусом Гостар Л.А., зареєстрований в реєстрі №542; - припинити чинність запису про іпотеку об`єкту нерухомості майна - житлового будинку [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження (іпотеку) 4697211 від 26.03.2007 року; - припинити чинність запису щодо обтяження (заборону на нерухоме майно) об`єкту нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження 4696684 від 26.03.2007 року та стягнути судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.03.2007 року з метою виконання кредитних зобов`язань за договором про надання споживного кредиту №11128222000 від 26.03.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» (Акціонерне товариство «УКРСИББАНК») та позивачем по справі укладено іпотечний договір №31306Z72 від 26.03.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Гостар Л.А. за №542, предметом якого є нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Термін дії договору встановлений з моменту нотаріального посвідчення та до повного виконання Іпотекодавцем зобов`язань перед Іпотекодержателем за кредитним договором. У відповідності до п. 6.3 Іпотечного договору при посвідченні цього договору нотаріус накладає заборону на відчуження майна до моменту повного виконання зобов`язань Іпотекодавця перед Іпотекодержателем за кредитним договором. Надалі в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було зареєстровано іпотеку за №4697211, та, відповідно, заборону на нерухоме майно №4696684, які станом на день звернення до суду є дійсні та ніким не скасовані, що підтверджує інформаційна довідка №290158067 від 14.12.2021 року. У зв`язку з несвоєчасним виконанням позивачем своїх грошових зобов`язань - відповідач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.09.2016 року по справі №751/8618/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.12.2016 року та постановою Верховного Суду від 23.01.2019 року, було вирішено стягнути з [PERSON] (солідарно з іншими особами) на користь АТ «УКРСИББАНК» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №11128222000 від 26.03.2007 року в розмірі 13 153,73 долари США. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист від 23.09.2016 року, який став підставою для відкриття виконавчого провадження №59945851, а 12.08.2021 року, за фактом повного виконання рішення суду (борг сплачено повністю, включаючи виконавчий збір) в рамках виконавчого провадження, державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, адже боржником було перераховано кошти на виконання рішення суду Рішення суду було фактично виконане і припинено чинність арештів в межах провадження по його виконанню. У той же час, виконання зобов`язань за кредитним договором було забезпечено договором іпотеки, предметом якого є житловий будинок [ADDRESS] , а у зв`язку з виконанням рішення суду по стягненню заборгованості за кредитним договором, наявні правові підстави для припинення іпотеки, враховуючи виконання основного зобов`язання в повному обсязі. У серпні 2021 року [PERSON] звернулась до АТ «УКРСИББАНК» з листами, в яких просила звільнити житловий будинок від іпотеки. Листом від 02.09.2021 року вих. №25-1-01/64593 в задоволенні клопотання [PERSON] було відмовлено, бо на думку відповідача у позивача наявні невиконані грошові зобов`язання за ст. 625 ЦК України, тому банк відмовився видати довідку про відсутність у [PERSON] заборгованості за кредитним договором №11129222000 від 26.03.2007 року. Відповідач не заперечував щодо погашення заборгованості за договором про надання споживного кредиту №11128222000 від 26.03.2007 року, лише вказав на наявність заборгованості за ст. 625 ЦК України. 15.12.2021 року адвокат Квітін Р.В., в інтересах [PERSON] , направив до АТ «УКРСИББАНК» адвокатський запит для отримання відомостей про розмір залишку заборгованості позивача по справі за договором про надання споживчого кредиту №11128222000 від 26.03.2007 року та суму заборгованості в порядку ст. 625 ЦК України. На вказаний адвокатський запит отримано відповідь від 21.12.2021 року за №25-1-01/78853, де інформується про відмову в надані запитуваної інформації, адже вона становить банківську таємницю. Проте, на думку позивача, компенсації, визначені ст. 625 ЦК України, не охоплюються ані договором кредиту, ані договором іпотеки, оскільки не відносяться до складу кредитних зобов`язань, а тому іпотека не може забезпечувати даний вид компенсації. Наявні обтяження унеможливлюють для позивача повноцінно володіти своєю власністю, оскільки обмежують правомочність розпорядження майном, а саме перешкоджають [PERSON] продати житловий будинок [PERSON] , що позивач намагається реалізувати для можливості розрахуватися з власними борговими зобов`язаннями перед третіми особами. Про реальний намір позивача продати житловий будинок свідчить попередній договір купівлі - продажу від 26.07.2021 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з п. 2.1 попереднього договору, майбутній покупець передала майбутньому продавцю кошти в розмірі 122 850 грн. (як аванс). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач представника в судове засідання не направив, заяв та клопотань не надіслав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність представника відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 26.03.2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір №11128222000 про надання споживчого кредиту (а.с.17-30). З метою виконання кредитних зобов`язань за вищевказаним договором між позивачем та відповідачем 26.03.2007 року укладено договір іпотеки №31306Z72, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А. 26.03.2007 року за №542, предметом якого є нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Термін дії договору встановлений з моменту нотаріального посвідчення та до повного виконання Іпотекодавцем зобов`язань перед Іпотекодержателем за кредитним договором. У відповідності до п. 6.3 Іпотечного договору при посвідченні цього договору нотаріус накладає заборону на відчуження майна до моменту повного виконання зобов`язань Іпотекодавця перед Іпотекодержателем за кредитним договором. (а.с.31-33) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, зареєстровано іпотеку за №4697211 та заборону на нерухоме майно №4696684, що підтверджується інформаційною довідкою №290158067 від 14.12.2021 року. (а.с.34-36) Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.09.2016 року по справі №751/8618/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.12.2016 року та постановою Верховного Суду від 23.01.2019 року, вирішено стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №11128222000 від 26 березня 2007 року в розмірі 13153,73 доларів США (тринадцять тисяч сто п`ятдесят три долари США 73 центи) та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 10963 (десять тисяч дев`ятсот шістдесят три) гривні 27 копійок. Стягнути в дольовому порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 3014 грн. 95 коп. по 1004 грн. 98 коп. з кожного. (а.с.37-45) На виконання вищевказаного рішення суду було видано відповідний виконавчий лист від 23.09.2016 року, який став підставою для відкриття виконавчого провадження №59945851. (а.с.46) 12.08.2021 року, за фактом повного виконання рішення суду, старшим державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою припинено чинність арешту майна боржника. (а.с.47-48) Листом від 02.09.2021 року вих. №25-1-01/64593 [PERSON] було повідомлено, що у позивача наявні невиконані грошові зобов`язання за ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим банк відмовився видати довідку про відсутність у [PERSON] заборгованості за кредитним договором №11129222000 від 26.03.2007 року. (а.с.57-58) 15.12.2021 року адвокат Квітін Р.В., в інтересах [PERSON] , направив до АТ «УКРСИББАНК» адвокатський запит для отримання відомостей про розмір залишку заборгованості позивача по справі за договором про надання споживчого кредиту №11128222000 від 26.03.2007 року та суму заборгованості в порядку ст. 625 ЦК України. (а.с.59-61) На вказаний адвокатський запит отримано відповідь від 21.12.2021 року за №25-1-01/78853, де інформується про відмову в надані запитуваної інформації, адже вона становить банківську таємницю. (а.с.62) 26.07.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір, засвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В. та зареєстрованого в реєстрі за №4103. Предметом даного договору є купівля-продаж житлового будинку [ADDRESS] . Згідно з п. 2.1 попереднього договору, [PERSON] передає [PERSON] аванс, який становить 122 850 грн. (а.с.63-64) Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. З ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ч. 3 ст. 44 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Відповідно до частини першої, другої статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року в справі № 711/4556/16-ц вказала, що за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, то суди мали ухвалити рішення, яким зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, а не зобов`язувати вчинити такі дії нотаріуса. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. При цьому, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки забезпечене іпотекою зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №11128222000 від 26.03.2007 року виконане позивачем повністю. Інші кошти, які нараховані чи могли бути нараховані банком у порядку ЦК України, в тому числі і на підставі ст. 625 ЦК України, не входять до основного зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування його витрат по сплаті судового збору 992 грн. 40 коп. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Статтею 137 ЦПК України встановлено: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем надано до суду договір про надання правової допомоги адвоката №13/12/2021 від 13.12.2021 року, додаток №1 від 13.12.2021 року до договору №13/12/2021 від 13.12.2021 року, ордер від 11.01.2022 року, квитанцію №0.0.2377900143.1 від 14.12.2021 року. За таких обставин, беручи до уваги фактично витрачений час і понесені витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп., оскільки вони підтверджені належними, достовірними та допустимими доказами. На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, -

Outcome: approved