Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить виселити відповідача з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вони є власником будинку [ADDRESS] .\~В 2019\~році відповідач незаконно вселився без її згоди у вказаний вище будинок. Добровільно виселитися та знятися з реєстрації за вказаною вище адресою відповідач не бажає. Його проживання у будинку перешкоджає їй у здійсненні права користування та розпоряджання майном. Відповідач не є членом її сімї. Дані обставини стали підставою для її звернення до суду. Позивач та її представник в судовому засіданні 24.01.2022 позовні вимоги підтримали та підтвердили обставини, наведені в позові. Позивач також вказалал, що не надавала згоду на реєстрацію місця проживання [PERSON] в будинку [ADDRESS] , який належить їй на праві власності. В заяві про реєстрацію місця проживання свого підпису не ставила. Наразі вона позбавлена можливості користуватися своїм нерухомим майном, обробляти землю, замки у будинку змінено. Відповідач в судовому засіданні 24.01.2022 позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що його мати передавала кошти за будинок [ADDRESS] , крім того, вона ж його і зареєструвала за вказаною вище адресою в сільській раді. Договорів купівлі-продажу чи оренди будинку з його власником він не укладав. В подальшому, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач є власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки його успадкувала після смерті свого сина [PERSON] . Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, свідка, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом, що має силу оригіналу, посвідченого 08.11.2017 державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1119, [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.9-12). За результатами звернень [PERSON] щодо незаконного вселення відповідача у її будинок [ADDRESS] Козятинським відділенням поліції №2 позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання по суті, так як воно містить цивільно-правовий характер (а.с.20-24). Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) З оглянутого в судовому засіданні оригіналу заяви про реєстрацію місця проживання [PERSON] вбачається, що її зворотній бік має вигляд ксерокопії, а також вона містить замалювання коректором. Згідно з ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ч. 3 ст. 12 ЦПК України. Згідно з ч. 1\~ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За положеннями\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення. При цьому вирішення питання про наявність правових підстав для виселення особи із житла залежить, зокрема, від вирішення питання про правомірність набуття права користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, від ставлення до своїх обов`язків по утриманню житла, а також відношення до прав та свобод інших співмешканців. Згідно\~з ч. 1 ст.\~109\~ЖК Української\~РСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Частиною 3 ст.\~116\~ЖК Української\~РСР передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов`язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі. Враховуючи те, що позивач заперечує належність їй підпису в заяві про реєстрацію місця проживання, а відповідач в своїх поясненнях вказав, що його зареєструвано за вказаною адресою з дозволу [PERSON] , суд приходить до висновку, що відповідач проживає в спірному будинку без відповідних правових підстав. Зважаючи на положення вказаних вище норм, а також те, що [PERSON] самовільно зайняв належний позивачу на праві власності будинок, жодних доказів, які підтверджують правомірність користування відповідачем будинком позивача суду надано не було, не є членом сім`ї позивачки, а тому суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та виселення відповідача з житлового будинку. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стягненню з відповідача підлягає судовий збір.

Outcome: approved