Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть, встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який народився в смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, громадянина України, який помер [INFO] за населеним пунктом Василівка Донецької області. Заява мотивована тим, що 25.02.2022 о 6 год. 20 хв. помер її чоловік [PERSON] , старший солдат, навідник 3 танкового взводу 4 танкової роти 2 танкового батальйону. Під час бойових дій за населеним пунктом Василівка Донецької області танк Т-64, в якому знаходився [PERSON] , було підбито російським танком Т-72, у зв`язку з чим трапилось здетонування бойового комплекту та вибух танку Т-64, внаслідок чого екіпаж танку загинув на місці. Встановлення факту смерті необхідно заявниці для державної реєстрації смерті померлої особи. Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 30 травня 2022 року відкрито провадження по справі. У судове засідання заявниця не з`явилася, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутність, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити. Заінтересована особа - Краснокутський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у судове засідання свого представника не направив, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення заяви не заперечували. Ураховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб. Відповідно до частини другої ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, надані заявником на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони заінтересованої особи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено, що 05 червня 2013 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та заявницею, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 05.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області. Відповідно до витягу № 543 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданому 27.05.2022 адміністратором відділу «Центр надання адміністративних послуг», за місцем реєстрації заявниці, окрім останньої, зареєстрований чоловік [PERSON] та два малолітні сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 11 травня 2021 року між Міністерством оборони України, в особі ТВО командира військової частини [NUMBER] та [PERSON] був укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу. З копії витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 11.05.2021 № 132 вбачається, що старшого солдата [PERSON] , призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] від 11 травня 2021 року № 36-РС на посаду навідника 3 танкового взводу 4 танкової роти 2 танкового батальйону, який прибув з Краснокутського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області та уклав контракт на 3 роки, з 11 травня 2021 року зарахований до списку особового складу частини та визнано таким, що з 11 травня 2021 року прийняв справи та приступив до виконання службових обов`язків за посадою. 26.02.2022 ТВО командира військової частини [NUMBER] звернувся на адресу Краснокутського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо сповіщення [PERSON] про те, що її чоловік, навідник 3 танкового взводу 4 танкової роти 2 танкового батальйону, старший солдат [PERSON] , [INFO] , вірний військовій присязі, в бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість і мужність загинув 25.02.2022 біля міста Маріуполя Донецької області. Згідно з актом про настання смерті від 17.04.2022 № 43, складеному командиром 4 танкової роти 2 танкового батальйону та командиром 3 танкового взводу 4 танкової роти 2 танкового батальйону, посвідченому командиром військової частини [NUMBER] та начальником медичної служби військової частини [NUMBER] , [PERSON] загинув 25.02.2022 о 6 год 20 хв. за населеним пунктом Василівка Донецької області під час бойових дій. З метою державної реєстрації смерті [PERSON] заявниця звернулася в Краснокутський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області, однак отримала відмову від 31.05.2022 № 190/24.3-12 у проведенні державної реєстрації смерті у зв`язку з відсутністю лікарського свідоцтва про смерть встановленого зразка. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України актом цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з положеннями частин третьої та четвертої цієї статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У зв`язку з тим, що смерть [PERSON] настала за межами населеного пункту під час бойових дій, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження у зв`язку з бойовими діями, суд дійшов висновку щодо неможливості отримання заявницею лікарського свідоцтва про смерть встановленого зразка, виданого компетентним органом державної влади України. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Факт смерті [PERSON] , що стався 25.02.2022 за населеним пунктом Василівка Донецької області, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, тому заява про встановлення факту смерті особи є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами». На підставі викладеного, а також ураховуючи те, встановлення факту смерті можливе лише у судовому порядку, а викладені у заяві обставини знайшли своє підтвердження, суд дійшов до висновку, що подана заява є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: approved