Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Моторне (транспортне) страхове бюро України з позовом до [PERSON] , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 03.01.2021 р. з вини [PERSON] , яка керувала автомобілем «Daewoo», д/н [NUMBER] , в місті Одесі була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «Toyota», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , отримав пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 22.02.2021 р., у скоєнні ДТП відповідача визнано винною. На дату скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована не була, у зв`язку з чим заподіяна нею шкода, спричинена внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Тому, власник пошкодженого автомобіля, «Toyota», д/н [NUMBER] , - [PERSON] , з метою отримання відшкодування звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. У зв`язку із настанням події, передбаченої п. п. «а» п. 41.1. ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та згідно висновку вартості матеріального збитку внаслідок пошкодження «Toyota», д/н [NUMBER] , розмір регламентної виплати, яку здійснило МТСБУ, становить 130000,00 грн., витрати на встановлення збитку та збір документів склали 1550,00 грн. Оскільки, МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив шкоду, представник позивача просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь МТСБУ суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн., витрати на встановлення збитку у розмірі 1550,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, надав суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а. с. 32). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, згідно довідки адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Зазначене підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно якого, 15.03.2022 року адресат «Сухомлинова» отримала особисто судову повістку, копію позову з додатками (а. с. 35). Крім того, судом було відправлено судову повістку, копію позову з додатками на адресу проживання відповідача, вказану в постанові Малиновського районного суду м. Одеси, від 22.02.2021 року (а. с. 38) Проте, будь-яких заяв чи клопотань, а також відзив на позов від відповідача до суду не надійшли. Суд зазначає, що відповідно до п. 1.2.3 Правил організації ефективного цивільного судочинства суд повідомляє сторони та їх представників шляхом надіслання судової повістки, смс-повідомлення, листом, телефоном, факсом чи електронною поштою. Крім того, суд має право визнати сторону повідомленою з використанням електронного Списку судових справ, призначених до розгляду на офіційному сайті суду у разі якщо за обставинами справи вказана сторона ініціювала відповідну стадію процесу (подавала позов, апеляційну скаргу), або була присутня в судовому засіданні, або не була присутня в судовому засіданні, але достеменно знала про його призначення, зокрема, подавала клопотання про його відкладення. Коли суд приймає рішення щодо сповіщення учасників справи, за потреби він також встановлює, яка саме сторона повинна виконати ту чи іншу процесуальну дію, та визначає строк, у який вона повинна це зробити. Враховуючи наведені обставини, з огляду на обізнаність відповідача про існування позову до неї, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування, в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, круглу печатку та діє на підставі статуту. МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Судом встановлено, що 03.01.2021 р. з вини [PERSON] , яка керувала автомобілем «Daewoo», д/н [NUMBER] , в місті Одесі була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «Toyota», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , отримав пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 22.02.2021 р., у скоєнні ДТП відповідача визнано винною (а. с. 5). Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд, при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, встановлені Постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 22.02.2021 року. У зв`язку з відсутністю на дату скоєння ДТП полісу на т/з «Daewoo», д/н [NUMBER] , заподіяна [PERSON] шкода, спричинена внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Згідно Звіту визначення вартості заподіяної шкоди, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota», д/н [NUMBER] , становить 520948,68 грн. Ринкова вартість КТЗ «Toyota», д/н [NUMBER] становить 496695,87 грн. (а. с. 14 - 23). Тобто, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого автомобіля, «Toyota», д/н [NUMBER] , - [PERSON] внаслідок ДТП дорівнює вартості самого КТЗ «Toyota». Після настання ДТП, власник пошкодженого автомобіля, «Toyota», д/н [NUMBER] , - [PERSON] звернувся із заявою до Моторно (транспортного) страхового бюро України з метою отримання відшкодування. (а. с. 8). Наказом Заступника Генерального Директора МТСБУ по справі № 73333, на рахунок [PERSON] було здійснено регламентну виплату у розмірі 130000,00 грн., тобто в рамках ліміту страхового відшкодування за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно Звіту визначення вартості заподіяної шкоди, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota», д/н [NUMBER] , та довідки № 1, від 29.03.2021 року, про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. (а. с. 14 - 23; 12, з. б.) Розмір здійсненої позивачем регламентної виплати у сумі 130000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 1028904, від 05.04.2021 року (а. с. 13). Сума витрат, понесених позивачем, на встановлення розміру збитку склали 1550,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 889875, від 25.02.2021 року (а. с. 13). Згідно із ст. 3, 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, МТСБУ та потерпілі. Положеннями ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ст. 509 ч. 1, 2 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом ч.1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Приписами ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2 та п. п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За п. 40.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, передбачених у статті 41 Закону. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-112цс13 від 25 грудня 2013 року, у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування, до неї, у межах фактичних витрат, від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи припис ст. 993 ЦК України, позивач набув право вимоги у деліктних правовідносинах, що первісно виникли між [PERSON] та відповідачем [PERSON] .. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 2270,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягнення з відповідача (а. с. 1). За таких обставин, суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого страхового відшкодування, у розмірі 130000,00 грн., суми витрат, понесених позивачем, на встановлення розміру збитку у розмірі 1550,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн..

Outcome: approved