Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу із відповідачем, який наразі розірвано, вони мають сина, [PERSON] , [INFO] . Відповідач, довгий період часу не утримував спільну дитину, не надавав матеріальної допомоги на її утримання, повністю самоусунувся від своїх батьківських обов`язків. Весь період часу дитина проживає з матір`ю та знаходиться на утриманні матері. 04.03.2015 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, відповідно до її віку, щомісяця, починаючи стягнення з 22.12.2014 року і до досягнення сина, [PERSON] , [INFO] , повноліття, а саме до [INFO] , спільний син сторін [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття. На даний час, [PERSON] , [INFO] , навчається в Державному навчальному закладі «Одеський центр професійно-технічної освіти», ІІ (базовий) рівня професійної (професійно-технічної) освіти, деної форми навчання за професією: «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів», згідно наказу № 1(З-УДЗ) від 01.09.2021 року, де навчання буде проходити з 01.09.2021 року до 30.06.2022 року. Для навчання дитини, її утримання (одяг, взуття, їжа, навчальні приладдя, побутові речі та прилади, тощо) під час повсякденного та навчального життя необхідні великі витрати. Позивач разом з дитиною залишилися у скрутному матеріальному становищі та потребую матеріальної допомоги. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У зв`язку із чим позивач просить суд стягувати з відповідача, аліменти на користь неї на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, відповідно до її віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з моменту пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , двадцяти трьох років, а саме до [INFO] включно. В судові засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце проведення яких була сповіщена своєчасно, належним чином, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судові засідання, відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань був сповіщений своєчасно, належним чином, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України, зі згоди позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 28.09.2002 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб в виконкомі Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області за актовим записом № 23 (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] ). Від спільного шлюбу в них є син, [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про [NUMBER] від 15.09.2003 року). 26.06.2015 року\~рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області у цивільній справі № 504/1805/15-ц (провадження № 2/504/1344/15) було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 04.03.2015 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, відповідно до її віку, щомісяця, починаючи стягнення з 22.12.2014 року і до досягнення сина, [PERSON] , [INFO] , повноліття, а саме до [INFO] . [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Довідкою Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області №1145 від 11.10.2021р. підтверджено, що [PERSON] проживає із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Спільний син позивача та відповідача, [PERSON] , [INFO] , навчається в Державному навчальному закладі «Одеський центр професійно-технічної освіти», ІІ (базовий) рівняпрофесійної (професійно-технічної) освіти, деної форми навчання за професією: «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів», згідно наказу № 1(З-УДЗ) від 01.09.2021 року, де навчання буде проходити з 01.09.2021 року до 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою № 334 від 28.09.2021 року виданою вказаним навчальним закладом. Відповідно до вимог\~ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог\~ст. 77 ЦПК України,\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України,\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 199 СК України\~визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини 1\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує визнання відповідачем позову, те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, неможливість його працевлаштування, незадовільний стан здоров`я або будь-яких доказів на спростування доводів позивача в частині стягнення з нього аліментів суду надано не було. Отже, оскільки витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи стягнення аліментів з моменту пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною, двадцяти трьох років. Що стосується вимог про стягнення аліментів у розмірі не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то в цій частині позовних вимог необхідно відмовити, оскільки сімейним законодавством обмежений мінімальний розмір аліментів тільки для визначення розміру аліментів на неповнолітню дитину, а на утримання повнолітніх дочку, сина мінімальний розмір аліментів законодавством не передбачений. Частиною 1\~статті 191 Сімейного кодексу України\~встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, відповідно до\~ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. Згідно зі\~ст.430 ЦПК України\~суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial