Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі адвоката Шамова О.А., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що в кінці січня 2022 року вона отримала sms повідомлення від приватного виконавця Матвійчук Ю.В. про те, що стосовно неї відкрито виконавче провадження № 68257622 з примусового виконання виконавчого напису № 10284 від 15.11.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, про стягнення із неї [PERSON] на користь ТзОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» боргу в сумі 31\~720 грн. Ознайомившись із виконавчим провадженням № 68257622 було встановлено, що виконавчий напис № 10284 від 15.11.2021 року, виданий з порушенням Закону України «Про нотаріат», оскільки він виданий без достатніх правових підстав, а саме: він вчинений на окремому бланку, не прикріпленому до оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відсутність таких документів є порушенням вимог чинного законодавства та унеможливлює встановлення факту того, що стягувач надав нотаріусу оригінал кредитного договору та засвідченої виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Також вона (позивачка) не погоджується з заборгованістю, заявленою стягувачем, оскільки стягувач не подав для отримання виконавчого напису документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Договір не посвідчений нотаріально, тому нотаріус отримавши такий документ та встановивши, що він не є нотаріально посвідченим одразу повинен був відмовити стягувачу у видачі виконавчого напису нотаріуса. Тому вважає, що виконавчий напис нотаріуса, виданий з порушенням Закону України «Про нотаріат», Порядку № 296/5 від 22.02.2012, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. А тому, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10284, виданий 15.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, про стягнення із [PERSON] на користь ТзОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості за кредитним договором № 1935998 від 20.03.2021 року за період з 09.09.2021 року по 27.10.2021 року в сумі 31720 грн. Також просить стягнути із ТзОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» на користь [PERSON] всі судові витрати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02.2022 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, якою зупинено стягнення у ВП № 68257622 до розгляду даної справи по суті. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02.2022 року відкрите провадження у справі за позовною заявою [PERSON] та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв про суті спору. Відзив відповідачем у визначений строк ухвалою суду від 04.02.2022 року до суду поданий не був. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.04.2022 клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи про вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. виконавчого напису нотаріуса від 15.11.2021 року № 10284 за зверненням ТзОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 31 720 грн. Також, витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. виконавчого напису № 10284 від 15.11.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості у розмірі 30920 грн. В судове засідання позивачка та її представник адвокат Шамов О.А. не з`явилися, попередньо, а саме 18.05.2022 року адвокат Шамов О.А. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки [PERSON] . Позов просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Третя особа приватний нотаріус Золотих О.О. в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими\~ст. 280-282 ЦПК України,\~за відсутності представника відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову. За загальним правилом статей 15 та 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі\~статтею 13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що 15.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 10284, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», яке є правонаступником ТзОВ «МАНІФА», на підставі договору факторингу №10-09/2021 від 10.09.2021 року, заборгованості за Кредитним договором №1935998 від 20.03.2021 року за період з 09.09.2021 року по 27.10.2021 року в загальній сумі 30 920 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою позики 10 000 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсотках 15 920 грн., простроченої заборгованості по несплачених відсотках за прострочення позики 5 000 грн. Також даним виконавчим написом стягнуто плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 800 грн. Загальна сума, що підлягає до стягнення складає 31\~720 грн. (а.с. 12). На виконання вищевказаного виконавчого напису постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. від 20.01.2022 року було відкрито виконавче провадження №68257622 (а.с. 13). Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка [PERSON] вказує, що оспорюваний виконавчий напис від 15.11.2021 року є таким, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки при його вчиненні приватним нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості за Кредитним договором 1935998 від 20.03.2021 року, тому у останньої були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивачки, зазначений у вказаному вище виконавчому написі, є безспірним. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02.09.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону та глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1-3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ вищевказаного Поряду для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.4, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ цього ж Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Так, п.п. 1, 1-1 вказаного вище Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами. Зокрема, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (п. 1 Переліку документів). Відповідно до пункту 2-2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року\~\~\~\~№ 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Таким чином, для вирішення питання щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мають бути встановлені: належність кредитору права вимоги за кредитним договором, правильність вимог, зазначених у виконавчому написі, а також необхідно встановити наявність (відсутність) об`єктивних обставин, коли виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню. Як вбачається із позовної заяви, позивачка вказує, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора та з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку №296/5 від 22.05.2012 року, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. З самого оспорюваного виконавчого напису вбачається, що ним стягнута із позиваки [PERSON] на користь ТзОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за Договором №1935998 від 20.03.2021 року за період з 09.09.2021 року по 27.10.2021 року в загальній сумі 30\~920 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою позики 10 000 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсотках 15 920 грн., прострочена заборгованість по несплачених відсотках за прострочення позики 5 000 грн. Також даним виконавчим написом стягнуто плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 800 грн. Загальна сума, що підлягає до стягнення складає 31\~720 грн. (а.с. 12). При цьому, у виконавчому написі зазначено про перехід права вимоги від ТзОВ «МАНІФА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» на підставі Договору факторингу №10-09/2021 від 10.09.2021 року. Однак, такий Договір в матеріалах справи відсутній. Сам же відповідач ТзОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» не скористався своїм правом та не подав суду відзиву на позовну заяву та доказів, які б вказували на наявність у позивачки [PERSON] перед ТзОВ ««УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості за Договором №1935998 від 20.03.2021 року на суму, яка зазначена у виконавчому написі, та її безспірність, не спростував доводи позивачки. Ухвалу суду про витребування доказів відповідач не виконав. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. також не надав суду доказів, які витребовував суду, а саме: документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису № 10284 від 15.11.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості у розмірі 30 920 грн. За таких обставин, між сторонами існував та існує невирішений спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 04.03.2015 року в справі № 6-27цс15, від 11.03.2015 року в справі № 6-141цс14). За змістом частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, в матеріалах справи також відсутні докази того, що Договір №1935998 від 20.03.2021 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є ще однією підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, в тому числі, і відсутність на момент розгляду справи належних та допустимих доказів, які б вказували на безспірність заборгованості позивачки [PERSON] за Договором №1935998 від 20.03.2021 року перед ТзОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» на суму 30\~920 грн., відсутність доказів того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу і що про таку заборгованість боржник [PERSON] достеменно знала, однак, проігнорувала вимогу про її погашення, та беручи до уваги, що відповідач не скористався своїм правом подати письмовий відзив на позов з обґрунтуванням його заперечень проти позовних вимог з посиланням на відповідні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича №10284 від 15.11.2021 року про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості за Договором №1935998 від 20.03.2021 року за період з 09.09.2021 року по 27.10.2021 року в сумі 30 920 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 800 грн. таким, що не підлягає виконанню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, до стягнення із відповідача ТзОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» на користь позивачки [PERSON] підлягає судовий збір у сумі 1\~488 грн. 60 коп., з яких: 992 грн. 40 коп. судовий збір за подачу позову, 496 грн. 20 коп. судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved