Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

30 грудня 2021 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Костянтинівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, посилаючись на наступні обставини. Вона є донькою [PERSON] , померлої [INFO] в м.Костянтинівка Донецької області. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] . 03 грудня 2021року вона звернулася до державного нотаріуса Костянтинівської ДНК Донецької області Волобуєва О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріус прийшов до висновку, що вчинити нотаріальну дію неможливо, оскільки відсутні документи, які встановлюють право власності на спадкове майно. За даними КП «Костянтинівське міське БТІ КМР» право приватної власності на житловий буд. [ADDRESS] (попередня адреса: [ADDRESS] ) зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на будівлю від 10.09.1953 року №2822, виданого житловим управлінням Виконкому Костянтинівської міської ради депутатів трудящих (рік будівництва-1938). За підсумками проведення технічної інвентаризації, яка відбулася у 1959 році за зазначеною адресою на місті даного будинку на теперішній час збудовано новий житловий будинок: літ.«А1» (рік будівництва-1958). Право власності на новий житловий будинок не оформлювалось. В матеріалах БТІ наявний ескіз садибної ділянки від 06.05.1959 року в якому є запис: «Рішення виконкому від 27 лютого 1957 року, протокол №4 «Дозволити будівництво будинку 8Х9 з умовою переобладнання флігеля під сарай». Інформація про реєстрацію права власності на вищезазначене нерухоме майно міститься у реєстраційній книзі №13 за р/№3891. Інформація щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів на вищенаведений об`єкт нерухомого майна у БТІ відсутня. Тому просила визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями [ADDRESS] , який складається із: житлового будинку літ. «А1», прибудови літ. «а2», погребу літ. «а3», тамбуру літ. «а4», ганок літ. «а5», літньої кухні літ. «Б1», сіні до літньої кухні літ. «б2», сараю літ. «В1», сарай літ. «Г1», вбиральні літ. «Е1», навіс літ. «Ж1», водопроводу №3, воріт - №2, огорожі - №1, вимощення - 1, у порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в м. Костянтинівка, Донецької області. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали. Представник відповідача Костянтинівської міської ради у судове засідання не з`явився, надав відзив на позов у якому проти його задоволення заперечував оскільки підставами для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є не тільки відсутність правовстановлюючих документів на будинок, а і пропуск позивачко шестимісячного строку звернення до нотаріуса. Тому вважає, що позивачка повинна звернутись до суду саме із позов про поновлення цього строку. Також просив розглянути справу у його відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті залишилось спадкове майно яке складається із житлового будинку [ADDRESS] . За даними КП «Костянтинівське міське БТІ КМР» право приватної власності на житловий буд. [ADDRESS] (попередня адреса: [ADDRESS] ) зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на будівлю від 10.09.1953року №2822, виданого житловим управлінням Виконкому Костянтинівської міської ради депутатів трудящих (рік будівництва -1938). [PERSON] і [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 січня 2015 року ВДРАЦС по м. Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. 4 червня 1977 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на шлюбне « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 4.06.1977 року. [INFO] у подружжя [PERSON] народилась позивачка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.07.1980 року. 18 травня 1988 року шлюб між батьками позивачки було розірвано. 05 серпня 1991року матір позивачки зареєструвала шлюб з [PERSON] згідно повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.01.2015року. 25 листопада 1998 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та обрала прізвище чоловіка - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Таким чином судому встановлено, що позивачка [PERSON] є онукою [PERSON] і [PERSON] . [INFO] попередній власник будинку [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.01.1987 року. Після його смерті на підставі ст.ст. 529,548,549 ЦК УРСР (від 18.07.1963року) як спадкоємець першої черги за законом, який безпосередньо перед смертю спадкодавця постійно проживав разом з ним та фактично вступив в володіння спадковим майном, є його дружина [PERSON] . Спадщина складається із спірного будинку. Факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем підтверджено Довідкою КП «СЄЗ КМР» про склад сім`ї. [INFO] померла [PERSON] згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.09.1999 року. З 20 червня 1996 року до часу своєї смерті матір позивачки [PERSON] проживала і була зареєстрована разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується штампом на стор.11 в копії її паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 23.05.2015 року, довідкою КП «СЄЗ КМР» про склад сім`ї [PERSON] на час її смерті, копією витягу із домової книги. На підставі ст.ст. 529,549 ЦК УРСР [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, яка безпосередньо перед смертю спадкодавця постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини, вважається такою, що фактично прийняла спадщину, яка складається із спірного будинку. Фактично вступила в володіння шляхом проживання в тому ж приміщенні та користування тими ж предметами, що раніше належали спадкодавцеві. Про відмову від спадщини не заявляла. Спадкоємців за заповітом не має. Нотаріально свідоцтво про право на спадщину не отримувала. В силу ст.1261 ЦК України позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Її чоловік [PERSON] помер [INFO] згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.08.2014 року. Інших спадкоємців судом не встановлено. За підсумками проведення технічної інвентаризації, яка відбулася у 1959 році за адресою [ADDRESS] , на місті даного будинку на теперішній час збудовано новий житловий будинок: літ.«А1» (рік будівництва-1958). Право власності на новий житловий будинок не оформлювалось. В матеріалах БТІ наявний ескіз садибної ділянки від 06.05.1959 року в якому є запис: «Рішення виконкому від 27 лютого 1957 року, протокол №4 «Дозволити будівництво будинку 8х9 з умовою переобладнання флігеля під сарай». Інформація про реєстрацію права власності на вищезазначене нерухоме майно міститься у реєстраційній книзі №13 за р/№3891. Інформація щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів на вищенаведений об`єкт нерухомого майна у БТІ відсутня, що підтверджується Довідкою КП «Костянтинівське міське БТІ КМР» №1124 від 17.11.2021року. Згідно вказаної довідки КП «Костянтинівське міське БТІ КМР» від 29.11.2021р. зазначений житловий будинок літ. «А1», прибудова літ «а2», погріб літ «а3», тамбур літ. «а4», ганок літ «а5», літня кухня літ. «Б1», сіни до літньої кухні літ. «б2», сарай літ. «В1», сарай літ «Г1» - побудовано до 05.08.1992 року. Вбиральня літ. «Е1», навіс літ. «Ж1», водопровід літ. «№3», ворота літ. «№2», огорожа літ. «№1», вимощення літ. «І», відповідно до постанови КМУ від 07.06.2017року №406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання», та після закінчення яких не підлягає прийняттю в експлуатацію. З приводу оформлення прав спадкування позивачка [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Костянтинівської ДНК Донецької області Волобуєва О.В. із відповідною заявою, але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2021 року яка вмотивована відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, а також пропуском строку звернення до нотаріуса. Тобто єдиним способом захисту права позивачки на спадкове майно є лише судовий. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1,2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тому суд не враховує заперечення представника відповідача, наведені у відзиві на позов. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved