Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що 28 грудня 2018 року зареєструвала шлюб з відповідачем, у якому в них народився син: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось. На даний час вони спільно не проживають, в суді вирішується питання про розірвання шлюбу. Вказує, що син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона самостійно займається й вихованням та матеріальним забезпеченням, однак у зв`язку із зростанням цін зросли витрати на його утримання. Їй самій складно належно забезпечити дитину всім необхідним для нормального росту, розвитку, навчання та лікування. Зазначає, що відповідач є працездатним, молодого віку, матеріально забезпечений, є приватним підприємцем ІІІ групи, працює у сфері ІТ технологій, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини. В зв`язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частики від всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилась, заяви про розгляд справи в її відсутності не подала. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина у вказаному позивачкою розмірі. Зважаючи на запроваджений на території України воєнний стан та ймовірність перебування позивачки з дитиною за кордоном, визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає доцільним розглянути справу у відсутності позивачки. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 28 грудня 2018 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 2738 (а.с. 6). [INFO] від шлюбу народився син: [PERSON] ,(а.с. 7). В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів", від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач, який відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов`язаний надавати утримання своєму неповнолітньому сину до досягнення ним повноліття, є здоровим та працездатним чоловіком, має відповідний дохід, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина у частці від заробітку (доходу), а малолітня дитина сторін проживає окремо від батька і потребує матеріальних витрат на харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, суд вважає доцільним стягувати аліменти, у вказаному позивачкою розмірі на який погодився відповідач, що буде об`єктивним і справедливим. На підставі наведеного та

Outcome: approved