Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства. В обґрунтування якого вказав на те, що 17 квітня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Сімейне життя між ними не склалися і з березня 2018 року вони припинили подружні стосунки, однією сім`єю не проживали та не вели спільного господарства. Через деякий час [PERSON] та [PERSON] почали зустрічатися, а з січня 2019 року почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вже під час спільного проживання позивача з [PERSON] , а саме 04 квітня 2019 року вона звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем. 05 вересня 2019 року суд ухвалив рішення, яким розірвав шлюб зареєстрований між нею та відповідачем. У період спільного проживання з [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] . Проте, оскільки під час реєстрації народження дитини десятимісячний строк після припинення шлюбу третьої особи 1 та відповідача не сплив, Миколаївський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у актовому записі про народження та свідоцтві про народження запис про батька дитини здійснив відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 СК України, а саме зазначив батьком відповідача, який не є його біологічним батьком. Біологічним батьком дитини є саме позивач. З січня 2019 року [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а після народження сина спільно його виховують та утримують. Зазначене підтверджується актом від 01.12.2021 р. та висновком експертного дослідження №ЕД-19/115-21/14442-БД від 24.11.2021 р.На підставі наведеного, просив визнати за ним батьківство та виключити з актового запису про народження сина відомостей про відповідача та внести відповідні зміни. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про визнання позову та просив провести розгляд справи без його участі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. Представник Миколаївського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій не заперечують щодо позову та просили провести розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши докази по справі, беручи до уваги позицію позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] , виданого Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), від 15 травня 2020 року, актовий запис №442 встановлено, в графі «батьки»: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 9). Як зазначено у заочному рішенні Ленінського районного суду в м. Миколаєві від 05 вересня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10-12). Відповідно до акту від 01 грудня 2021 року [PERSON] та [PERSON] з січня 2019 року проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Також разом з ними проживає їх син - [PERSON] (а.с.13). Згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19/115-21/14442-БД від 24.11.2021,[PERSON] знаходиться в прямій біологічній спорідненості з [PERSON] . Ймовірність даної події складає 99,99% (а.с.15-20). Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п.20 п.1 Розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі по тексту - Правила), що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про: визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалася позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, враховуючи висновок експертного дослідження, суд вважає за можливе визнати батьківство такої особи.

Outcome: approved