Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Позивач звернувся\~в суд\~з позовом\~до відповідача\~про визнання\~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням,\~та обґрунтував\~позов тим,\~що він\~є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . В житловому будинку зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . Але з 2007 року [PERSON] в даному будинку не проживає та ним не користується, не приймає участі у його утриманні та оплаті житлово комунальних послуг, ремонтні роботи в будинку ніколи не проводила та взагалі будинок ним цікавиться. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає позивачу, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню житлового будинку. Просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Пінчук Ю.В, подала до суду заяву згідно якої заявлені позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити та розгляд справи проводити без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Заяви про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Суд дослідивши матеріали справи та докази, приходить наступного висновку. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . В житловому будинку зареєстровані сторони по справі. Однак, з 2007 р. відповідач в житловому будинку не мешкає, комунальні послуги не оплачує, що підтверджується актом про не проживання від 05 листопада 2021 року, підписаного свідками [PERSON] та [PERSON] , засвідчено, що [PERSON] не проживає в житловому будинку за адресою [ADDRESS] , з червня 2007 року по теперішній час. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.\~150\~ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, у зв`язку із чим відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Тому, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved