Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме а саме квартирою [ADDRESS] . Позивач вказує, що відповідач не заперечує проти визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Добровільно знятись з реєстраційного обліку [PERSON] не може, оскільки виїхала на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки та отримала громадянство вказаної держави. Наявність реєстрації відповідача у вказаній квартирі позбавляє позивача, як власниці житла, можливості здійснювати право розпорядження майном у повному обсязі, а також нести витрати щодо сплати комунальних послуг з розрахунком на всіх зареєстрованих осіб. Враховуючи викладене, просить суд визнати відповідача [PERSON] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Матеріали справи містять заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади. Відзиву на позов не надала, явку представника не забезпечила. Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2022 у вказаній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.05.2022, яка занесена до протоколу судового засідання в рамках п. 7 ч. 2 ст. 248 ЦПК України, постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] загальною площею 105,50 кв.м, жилою площею 58,50 кв.м на праві приватної власності належить [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності, виданого 09.08.2004 на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 04.08.2004 №1422-С/КІ (а.с. 7). Відповідач у справі є донькою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 12.02.1994 відділом загсу Мінської районної державної адміністрації, актовий запис №271 (а.с.9). [PERSON] є громадянкою Сполучених Штатів Америки відповідно до паспорту № [NUMBER] виданого 07.12.2012 (а.с.14-19). Відповідач не заперечує проти зняття її з реєстраційного місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Вказує що з 2012 року по теперішній час постійно проживає в Сполучених Штатах Америки. Не заперечує проти задоволення позову Власника квартири про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вказані обставини викладені в нотаріально посвідченній заяві [PERSON] (а.с.10-13). Відповідно до вимог ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в квартирі не проживає та не заперечує проти визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved