Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

04 квітня 2022 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, що не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригадін Володимир Олександрович; приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяна Юріївна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за місцем його роботи надійшла постанова приватного виконавця про відрахування із його заробітної плати 20 % заробітку, згідно виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригадіна В.О. № 7859 від 20.01.2022 року на погашення боргу на користь АТ «ПУМБ» в розмірі 67262,31. Наявність, будь-яких, боргових зобов`язань перед відповідачем заперечує. Вважає, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, нотаріус не перевірив безспірності заборгованості та взагалі наявність боргових правовідносин. З огляду на вищевикладене, позивач прохав суд визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути на його користь понесені судові витрати. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06.04.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.24). Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.02.2022 року вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення боргу до моменту набрання рішенням законної сили. У встановлений судом строк відповідач право на подання відзиву не скористався. В судове засідання позивач не з`явився, до суду подав заяву в якій прохав розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті, подав заяву про визнання позовних вимог позивача проханням розподілу судових витрат у порядку ст. 142 ЦПК України. Розгляд справи прохав провести у його відсутність. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригадін Володимир Олександрович та приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяна Юріївна в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомляли. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що в провадженні приватного виконавця перебуває виконавче провадження №68645093 по примусовому виконанню виконавчого напису № 7859 від 20.01.2022 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригадіним В.О. щодо стягненню з [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 67\~262,31 грн (а.с.9-11). В рамках відповідного виконавчого провадження приватним виконавцем видано постанову про звернення стягнення на заробітну плату позивача та направлено відповідну постанову за місце роботи позивача Виконавчий комітет Миргородської міської ради. Позивач заперечує наявність будь-яких боргових зобов`язань перед відповідачем, АТ «ПУМБ». В свою чергу представником відповідача було подано заяву про визнання позовних вимог. За змістом ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, у відповідності до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16 травня 2018 року по цивільній справі № 320/8269/15-ц, для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи\~існувала заборгованість\~узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Доказів законності вчинення приватним нотаріусом спірного виконавчого напису так само як і доказів наявності будь-яких зобов`язань позивача до суду відповідачем не надано. Зважаючи на визнання відповідачем позову та наявності законних підстав для задоволення позову, суд вважає за необхідне визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат слід провести у відповідності до положень ст.ст. 141,142 ЦПК України. У зв`язку зі зверненням до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1488,60 грн (992,40 грн. та 496,20 грн). У зв`язку із визнанням позовних вимог відповідачем та подальшим задоволення позову судом, 50 відсотків судових витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Решта 50 відсотків судових витрат підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України у встановленому законом порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved