Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила суд визнати недійсним заповіт від 26.05.2020р., складений [PERSON] на користь [PERSON] [INFO] , посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською Вікторією Валеріївною в реєстрі №269. Позов вмотивовано тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] ,інвалід 2-ї групи. Після його смерті залишилося спадкове майно, у вигляді квартири [ADDRESS] , загальною площею 67,9 м.кв., житловою площею 40,0 м.кв. Квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріально округу Юрасовою А.М. 21.11.2000 року, реєстровий № 7275. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.03.2020 року, номер запису про право власності 36064229, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2060624751101. На день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав у зазначеній квартирі. У липні 2020 року вона звернулась до Київської державної нотаріальної контори у м.Одеса із заявою про прийняття спадщини та від нотаріуса дізналася, що 26.05.2020 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: право власності на все своє майно заповів [PERSON] . Цей заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В., зареєстрований в реєстрі за № 269. Вищевказаний заповіт вважає недійсним з огляду на те, що [PERSON] був хворою людиною, страждав психічним розладом, також він зловживав спиртними напоями (ці обставини можуть підтвердити свідки), а отже вважає, що він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час складання заповіту. Представник відповідача адвокат Лукинюк В.В. надав суду відзив, у якому проти позову заперечував, посилаючись на недоведеність позивачкою позовних вимог. При цьому адвокат також заявив про невизнання викладених у позовній заяві тверджень про те, що волевиявлення при оформленні оскаржуваного заповіту було вільним, а заповіт складено внаслідок вдячності за надану [PERSON] турботу та любов. Ухвалою суду від 27.10.2020р. витребувані з Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса належним чином засвідчені копії заяв про прийняття спадщини або відмову від неї та заповіт, які знаходяться у спадковій справі заведеній після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] ; з Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради (65007, м.Одеса, вул. М`ясоєдовська, 32) оригінали всіх наявних медичних карток (стаціонарних та амбулаторних) хворого [PERSON] , [INFO] ; з Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» (65025, м.Одеса, вул. Академіка Заболотного, 26) оригінали всіх наявних медичних карток (стаціонарних та амбулаторних) хворого [PERSON] , [INFO] ; з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Одеської міської ради» (65114, м. Одеса, вул. Левітана, 62) оригінали всіх наявних медичних карток (стаціонарних та амбулаторних) хворого [PERSON] , [INFO] ; з Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 40) оригінал медичної документації про призначення інвалідності [PERSON] , [INFO] ; з Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», (65082,м.Одеса,пров.Валіховський,4) оригінали медичної документації, складеної у зв`язку з дослідженням причини смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] ; з Товариства з обмеженою відповідальністю «АНГИОМЕД» (67583, Одеська область, Комінтернівський район, с. Корсунці, вул. Шкільна, 4, фактичне місцезнаходження - м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, 1-Б, вул. Новосельського, 41, Багатопрофільний медичний центр «Янко Медікал») оригінали медичної документації, складеної у зв`язку зі зверненням за медичною допомогою [PERSON] , [INFO] та з Одеської дирекції АТ «Укрпошта» (код ЄДРПОУ 21560045 індекс 65001, м. Одеса, вул.Садова,10) належним чином засвідчені копії документів, які свідчать про отримання [PERSON] (ІПН [NUMBER] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] ) державної соціальної допомоги (відомості на заплату державної соціальної допомоги [PERSON] , разові доручення на виплату державної соціальної допомоги [PERSON] , в разі пересилання державної соціальної допомоги поштовими переказами - повідомлення про вручення листів [PERSON] тощо), у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - Гарської Вікторії Валеріївни (65020, м. Одеса, вул.Льва Толстого, 13) належним чином засвідчені копії заповіту від 26.05.2020 року зареєстрованого в реєстрі за №269 - [PERSON] [INFO] та документів, на підставі яких цей заповіт було посвідчено. Ухвалою від 27.10.2020 року суд задовольнив клопотання представника позивача, призначивши судову посмертну психіатричну експертизу, проведення якої доручив експертам Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я». Комісія судово-психіатричних експертів Комунальної некомерційної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради повернула матеріали справи разом з клопотанням про витребування додаткових матеріалів, та показань свідків щодо стану [PERSON] на час складання заповіту, необхідних для виконання експертизи. Свідок [PERSON] дала суду пояснення, що [PERSON] є її матір`ю, знайома з [PERSON] з 2014р., що він усе запам`ятовував та був адекватною людиною. Свідок [PERSON] дала пояснення, що приносила пенсію померлому [PERSON] останні 3 роки. Вона не побачила такого, щоб він щось не запам`ятав, завжди був веселий та адекватний. Ухвалою суду від 9.02.2021 року матеріали справи були повторно направлені до експертної установи для проведення експертизи, а провадження у справі зупинено до отримання висновку експертів. Після отримання 16.11.2022 року судом висновку експертів №374 провадження у справі було поновлено. У підготовчому засіданні представник відповідача заявив клопотання про призначення повторної експертизи, у задоволенні якого судом було відмовлено. 07.12.2021р. підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні 28.01.2022р. позивач [PERSON] та представник позивачки адвокат Слободяник О.І. позов підтримали, та просили його задовольнити, а відповідач та представник відповідача адвокат Лукинюк В.В. заявлений позов не визнали та проти його задоволення заперечували. У подальшому представник відповідача у судові засідання на з`являвся, причин неявки суду не повідомив. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дали суду пояснення, що у [PERSON] на початку 2000 років була важка травма голови, він лікувався але не стабільно, після цього стали за ним спостерігати неадекватну поведінку, він перебував на обліку у лікаря психіатра, став агресивним. Проживав він у квартирі з матір`ю. Після знайомства з [PERSON] він поступово перестав спілкуватися з родичами. Вона його контролювала повністю. Вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу, ч. 1 ст. 16Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. \~Згідно з ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Волевиявлення заповідача не є вільним і не відповідає його волі, якщо заповіт складено особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Враховуючи, що позивач є дочкою померлого [PERSON] і є спадкоємцем 1 черги, то правова оцінка судом заповіту відносно дотримання вимог закону при його складанні безпосередньо впливає на виникнення у позивача прав щодо спадкування за законом. Відтак, судом встановлено, що [PERSON] є заінтересованою особою, яка має право на захист свого цивільного права шляхом пред`явлення позову по цій справі. Правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними визначенні\~ст. 225 Цивільного кодексу України. Ч. 1, 2 цієї статті встановлено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Правила\~ст. 225 Цивільного кодексу України\~поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів. У контексті викладеного слід розуміти, що підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій ч. 1 ст. 225 Цивільного кодексу України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до роз`яснень Верховного суду України, що містяться у п. 18 Постанови Пленуму від 30.05. 2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою померлого [INFO] [PERSON] [INFO] , інваліда 2-ї групи. Останній перебував на обліку у лікаря-психіатра з 2018р. 26.05.2020 року Фокін зробив заповіт, який був посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською та зареєстрований у реєстрі за №269. Відповідно до цього заповіту [PERSON] усе своє майно заповідав відповідачці. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина (т.1 а.с.14), що складалася, зокрема, з квартири [ADDRESS] . Квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріально округу Юрасовою А.М. 21.11.2000 року, реєстровий № 7275. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №374 від 7.07.2021 року за результатами проведеного посмертного судового судово-психіатричного дослідження експертна комісія дійшла висновків, що станом на 26.05.2020р. [PERSON] [INFO] за своїм психічним станом на момент складання заповіту виявляв клінічні ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді «Вираженого психоорганічного синдрому, складного ґенезу із суттєвим зниженням вольових та критичних функцій», який абсолютно позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т.1 а.с.215). Таким чином, результати експертизи містять чіткі, конкретні та категоричні висновки щодо психологічного заповідача на час посвідчення 26.05.2020 року заповіту, відповідно до яких в момент посвідчення заповіту він була абсолютно неспроможний розуміти значення своїх дій та керувати ними, волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Так, при оцінці та перевірці зазначеного висновку експертизи суд враховує положення ч.1 ст.110 ЦПК України та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в його Постанові «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 року, відповідно до яких висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності. В п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 року роз`яснено при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. Суд додатково наголошує на тому, що висновки експертів належним чином обґрунтовані та аргументовані, дослідницькі частини експертного висновку узгоджуються з підсумковими висновками експертизи та іншими доказами по справі, в тому числі з отриманою судом медичною документацією щодо [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, але й у доведенні їх переконливості. Враховуючи встановлені по справі обставини, надавши оцінку наявним у справі доказам окремо так і у їх сукупності, суд вважає, що обравши способом захисту права про визнання заповіту недійсним, позивач виконала свої процесуальні обов`язки, пов`язані з тягарем доказування по справі, довела суду як фактичні, так й правові підстави своїх позовних вимог, які у судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд здійснює\~розподіл судових\~витрат відповідно\~до ст.\~141 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у сумі 840 грн.

Outcome: approved