Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить припинити/зняти обтяження іпотеку з об`єкта нерухомого майна - комплекс цегельного заводу за адресою - [ADDRESS] . Позивачка посилається на те, що 21 лютого 2022 року, позивачка, як власник комплексу цегельного заводу за адресою - [ADDRESS] , мала намір здійснити відчуження даного комплексу, але при формуванні інформаційної довідки приватним нотаріусом Кременецького нотаріального округу Михайловою Г.В., їй було відмовлено у здійсненні та оформленні правочину у зв`язку із наявним обтяженням - реєстраційний номер обтяження - 1475378, тип обтяження - іпотека, де об`єктом обтяження є вищевказаний комплекс цегельного заводу, іпотекодержатель - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», іпотекодавець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільська спеціалізована пересувна механізована колона №520», строк виконання - 04.11.2007. Одразу позивачка звернулась до банку із заявою про знятгя/припинення іпотеки об`єкта вищевказаного нерухомого майна, який належить їй на праві власності, де повідомила банк, що будь-яких іпотечних та кредитних договорів із іпотекодержателем та іпотекодавцем вона не підписувала та відповідно ніякого майна тим більше комплексу цегельного заводу за адресою - [ADDRESS] в заставу (іпотеку) не надавала. Станом на день звернення до суду із позовом обтяження (іпотека) банком незнята (неприпинена). Позивачка набула право власності на об`єкт нерухомого майна - комплекс цегельного заводу за адресою [ADDRESS] на підставі рішення Кременецького районного суду Тернопільської області віл 26.10.2012. При визнанні судом за [PERSON] права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна - комплекс цегельного заводу, суд також досліджував інформацію із Державного реєстру іпотек та Єдиний реєстр заборон відчудження об`єктів нерухомого майна та встановив відсутність заборони на відчуження даного комплексу цегельного заводу. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання представник ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Представником відповідача відзиву на позов до суду не подано. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно витягу про державну реєстрацію прав за № 36281467 від 14.11.2012 та рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 26.10.2012, [PERSON] є власником комплексу, цегельний завод, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 300584783 від 21.02.2020 слідує, що [PERSON] є власником комплексу, цегельний завод, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . В Державному реєстрі іпотек міститься запис від 16.11.2004 року за № 1475378 про зареєстроване обтяження, тип обтяження: іпотека, об`єкт обтяження: комплекс, цегельний завод, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , іпотекодержатель - ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», іпотекодавець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільська спеціалізована пересувна механізована колона №520», строк виконання - 04.11.2007. Згідно заяви про надання інформації (зняття обтяження), 21.02.2022 [PERSON] зверталась із заявою до ПАТ «Промінвестбанк» про припинення/зняття іпотеку нерухомого майна, який належить [PERSON] на праві власності - комплекс цегельного заводу за адресою - [ADDRESS] . Із заяви про надання інформації, 29.03.2022 [PERSON] зверталась із заявою до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про надання довідки про відсутність/наявність заборгованості перед банком ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та різного роду (виду) обтяження перед банком ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Згідно листа № 09/109 від 08.10.2012; клопотання № 09/108 від 08.10.2012 керуюючого Роздрібного безбалансового відділення № 42 ПАТ "Промінвертбанк" , витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек за № 38431708 та витягу про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 38431468, із Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вилучено запис (інформацію) про обтяження нерухомого майна, а саме: комплексу цегельного заводу, що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ст.ст. 317 та 321 ЦК України зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Пункт 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповіднодоп. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позовпрозняття арешту з майнаможе бути пред`явлений власником,а також особою,яка володієнапідставі законучи договоруабоіншій законнійпідставімайном, щоненалежить боржнику (речове правоначуже майно). Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус. Згідно зі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, … нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012р. нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки наявність зареєстрованої іпотеки і обтяження у вигляді заборони позбавляє позивачку права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності майном. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачка позбавлена змоги реалізувати своє законне право на вільне володіння та розпорядження власністю, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачки підлягає судовому захисту шляхом скасування обтяження у вигляді іпотеки та виключення запису про іпотеку. На підставі вищесказаного та

Outcome: approved