Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом (з уточненням) в якому просить: визнати незаконним та скасувати наказ № 146-к від 08.11.2021, яким її було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на час відсторонення та стягнути з Відділу освіти Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 4 601,41 грн., а також судові витрати в сумі 1 816 грн. В обгрунтування позову вказала, що наказом про призначення № 77-к від 22.08.2016 її було призначено на посаду вихователя Вищеверещаківської філії КЗ «Красносільське НВО». 01.11.2021 до неї було доведено повідомлення в якому викладено попередження про відсторонення її від роботи з 08.11.2021 у тому разі, якщо вона не надасть документ який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти гострої распіраторної хвороби COVID-19 або медичного висновку про наявність абсолютних протипоказань проти такого щеплення. Наказом про відсторонення від роботи № 146-к від 08.11.2021 її було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з відсутністю щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2. Строк відсторонення, згідно наказу, триватиме до усунення причин які зумовили таке відсторонення. У своєму наказі відповідач посилається на те, що відповідно до п. 41-6 постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 (із змінами відповідно до постанови КМУ від 20.10.2021 № 1096) передбачено, що керівники підприємств, установ та організацій зобов`язані забезпечити відсторонення від роботи (виконання обов`язків) працівників, для яких обов`язковість профілактичної вакцинації проти COVID-19 визначена Переліком №2153, якщо вони відмовляються або ухиляються від вакцинації. Уважає, що відсторонення її від роботи є неприпустимим та таким, що порушує її права як громадянина України та працівника, а дії роботодавця незаконними та такими, що порушують низку нормативно-правових актів та основний закон Конституцію України. Зазначає,\~що ні\~в посадовій\~інструкції,\~ні в\~будь-якому\~іншому документі,\~що підписані\~між нею\~та відповідачем\~зобов`язання\~про здійснення\~щеплення немає,\~так само\~як і\~не передбачено\~повноваження відповідача\~на відсторонення\~її від\~роботи з\~підстав відсутності\~вищезгаданого щеплення. Крім того, через незаконне відсторонення від роботи, вимушений прогул станом на 22.11.2021 склав 11 робочих днів, а тому борг за час вимушеного прогулу складає 4601,41 грн. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків (а.с. 24-26). Ухвалою суду від 03.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов (а.с. 34-35). 30.12.2021\~представником відповідача\~надано відзив\~на позовну\~заяву згідно\~якого просив\~відмовити у\~задоволенні позовних\~вимог у\~повному обсязі.\~В обґрунтування\~відзиву зазначив,\~що наразі\~є чинними\~(не\~скасовані та\~не оскаржені)\~Постанова КМУ\~№ 1236,\~Наказ МОЗ\~№ 2153\~та Перелік,\~затверджений даним\~наказом,\~вимоги яких\~поширюються на\~відповідні категорії\~осіб,\~які в\~них визначені,\~в тому\~числі і\~на позивача,\~та є\~обов`язковими для\~їх виконання.\~У позовній\~заяві позивач\~помилково вказує,\~що наказ\~про відсторонення\~мотивований ч.2\~ст.14\~Закону України\~«Про захист\~населення від\~інфекційних хвороб»,\~адже посилання\~в наказі\~на вказану\~норму відсутнє.\~Вважають,\~що посилання\~позивача на\~те,\~що щеплення\~проти гострої\~респіраторної хвороби\~COVID-19\~не обов`язкове\~ не\~доведено позивачем\~та є\~необґрунтованим і\~таким,\~що не\~може бути\~взяте до\~уваги,\~оскільки станом\~на сьогодні\~в Україні\~існують спеціальні\~нормативно-правові\~акти,\~що були\~наведені вище,\~які з\~рештою і\~встановлюють обов`язковість\~щеплення від\~гострої респіраторної\~хвороби \~COVID-19,\~для категорії\~осіб,\~до якої\~зокрема належить\~і позивач.\~Відсторонення позивача\~було необхідною\~мірою,\~для можливості\~захисту прав\~та законних\~інтересів навчального\~закладу та\~їх працівників,\~що було\~вчинено виключно\~з нормами\~діючого законодавства.\~Позивач вибірково\~вказує пункти\~роз`яснення Міністерства\~охорони здоров`я\~України від\~29.10.2021,\~не зазначаючи\~пунктів,\~яких з\~рештою вона\~не дотрималася.\~Жодних підтверджуючих\~документів від\~сімейного або\~лікуючого лікаря\~на день\~винесення оскаржуваного\~наказу про\~відсторонення,\~позивачем до\~відповідача або\~його повноважних\~представників доведено\~не було.\~Крім цього,\~жодних доказів\~того,\~що зазначені\~результати досліджень\~взагалі надавалися\~чи надсилалися\~відповідачу \~також відсутні,\~адже ці\~результати досліджень\~були долучені\~лише до\~матеріалів позовної\~заяви,\~після звернення\~до суду.\~Також не\~відомо,\~чи надавалися\~ці результати\~сімейному або\~лікуючому лікарю\~позивача. Крім того, оскільки підстави для скасування наказу про відсторонення, наведені позивачем є необґрунтованими, то немає підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.49-55). 10.01.2022 представником позивача подано відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. Постанова КМУ від 09.12.2020 №1236 та Наказ МОЗ України №2153 від 04.10.2021 є незаконними і не підлягають виконанню. Позивачем законно було повідомлено про обґрунтовану відмову від щеплення проти інфекційної хвороби COVID-19. А тому у відповідача не було законних підстав для прийняття оскаржуваного наказу та відсторонення позивача від роботи. Окрім того, зазначений наказ приймався на виконання незаконних нормативних актів КМ України та МОЗ України, що ще раз підтверджує його незаконність (а.с.87-91). 10.01.2022 представником позивача надано клопотання про залучення Відділу освіти Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області співвідповідачем по справі та клопотання про уточнення позовних вимог. Окрім того, зауважили, що рішенням сесії селищної ради змінено назву відповідача Комунальний заклад «Красносільське навчально-виховне об`єднання» Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області на Комунальний заклад «Красносільський ліцей» Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області (а.с.97-98, 104-105). Ухвалою суду від 10.01.2022 у цивільній справі замінено первісного відповідача Комунальний заклад «Красносільське навчально-виховне об`єднання» Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області належним відповідачем Комунальний заклад «Красносільський ліцей» Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області та залучено в якості співвідповідача Відділ освіти Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області; прийнято до розгляду уточнену позовну заяву (а.с.116-117, 119-121). 18.01.2022 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в якому він просив відмовити в задоволенні вимог позовної заяви в повному обсязі (а.с.128-132). 25.01.2022 представником відповідача надано відзив на уточнену позовну заяву, згідно якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.135-142). 28.01.2022 представником співвідповідача надано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що вирішуючи питання співвідношення норм статей 3 та 43 Конституції України, не можна не визнати пріоритетність забезпечення безпеки життя, здоров`я і безпеки людини над правом на працю. Інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні забезпечення безпеки життя і здоров`я його громадян. Індивідуальне право працівника відмовитися від щеплення протиставляється загальному праву інших працівників, які зробили щеплення з метою досягнення загального блага у формі права на охорону здоров`я. Отже, держава, встановивши правило про те, що працівники які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відстороняються від роботи, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я не тільки всіх учнів і працівників навчального закладу, а й захищає таким чином самого працівника, якій не отримав щеплення. Позивач доказів проведення щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 не надав. Також не подав доказів про наявність протипоказань, що позбавляють її можливості провести курс вакцинації від СOVID-19 (а.с.174-177). 14.02.2022 представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказала, що в разі надання працівником обґрунтованої відмови в отриманні щеплення, відсутні підстави у роботодавця права на відсторонення працівника від роботи. Як неодноразово зауважувалось позивачем, підставою для відмови в отриманні щеплення проти COVID-19 є наявність великої кількості антитіл після перенесення хвороби. Окрім того, Закон не містить поняття необґрунтована відмова від щеплення, як і не містить вказівок в якому вигляді подається зазначена відмова і в який орган. Відтак, особа на свій розсуд обирає форму відмови та орган для її подання і жодна посадова особа, у зв`язку з відсутністю в Законі поняття необґрунтованої відмови немає права надавати їй будь-яку кваліфікацію, так як сама відмова в межах права повинна містити лише ознаки письмового чи усного обґрунтування (а.с. 187-190). 21.02.2022 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в якому він просив відмовити в задоволенні вимог позовної заяви в повному обсязі (а.с.200-203). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Вказала, що відповідачем видано наказ про відсторонення позивача від роботи. Вважають даний наказ незаконним з підстав, зазначених у позовній заяві. Конституція України гарантує позивачу право на працю. Таке право позивача було обмежено. Вказане право не може бути обмежено, крім випадків чітко визначених законом (зокрема надзвичайний стан, воєнний стан). Оспорюваний наказ був прийнятий в листопаді 2021 з підстав, зазначених в ньому, а саме Постанов КМУ, які регулюють перелік професій, що підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, а також постанови КМУ про запровадження карантину в Україні. Здійснено посилання на ст.46 КЗпП України. Зауважує, що оскільки спірні правовідносини, які виникли між сторонами стосуються відсторонення від роботи необхідним є аналіз положень, які визначають порядок такого відсторонення. Стаття 46 КЗпП України чітко передбачає випадки коли таке відсторонення може бути. Випадки не щеплення в даній статті не передбачені. Трудові правовідносини регулюються спеціальними законами, а не нормативно-правовими актами. Наказ є незаконним, оскільки він суперечить Закону України «Про освіту». Відповідачі у своїх відзивах посилалися на те, що в них була обов`язкова підстава для відсторонення постанови КМУ. Разом з тим, Закон України «Про освіту» дає можливість керівникам навчальних закладів мати автономність у прийнятті управлінських рішень щодо здійснення освітнього процесу. Законом про забезпечення безпеки від інфекційних захворювань чітко передбачено випадки коли має бути здійснено обов`язкове щеплення. Зокрема закон передбачає, що тільки у випадку коли не було здійснено обов`язкове щеплення таке відсторонення може відбутися. Будь-яким законним актом змін до переліку обов`язкових щеплень не вносилося. Таким чином, щеплення від коронавірусу було рекомендованим. Тобто будь-якого обов`язку щодо його проведення чинними законодавчими актами України не встановлювалися. І посилання на постанови КМУ, які фактично свідчать про втручання держави у право на працю людини, є незаконними. Конвенція про захист основоположних прав людини визначає, що у випадку якщо держава хоче обмежити будь-яке право передбачене основним законом України із загальними правами людини, визначеними в міжнародних актах, вона має обґрунтувати своє втручання в таке обмеження. В даному випадку будь-якого обґрунтування немає. Більш того йде мова про дискридитацію позивача за те, що вона відмовляється і не бажає зробити не обов`язкове щеплення. Відмовившись від цього щеплення позивач скористалася своїм правом, в неї не має обов`язку щепитися. А держава позбавляє її роботи, більш того заробітку. Можна було б недоспускати цього непропорційного втручання, оскільки є дистанційні форми роботи в навчальних закладах. Відповідачі могли вжити заходів щодо забезпечення права позивача на працю шляхом запровадження дистанційного навчання, тобто виконання нею роботи дистанційно. Крім того, загальновідомим фактом є те, що інфекціонування від коронавірусу можна запобігти з дотриманням певної дистанції, вжиття інших запобіжних заходів. В той же час інших варіантів дій позивача надано не було, а було не допущено до виконання її обов`язків, передбачених трудовим договором. Постанова КМУ дискримінує позивача по відношенню до інших не вакцинованих осіб, в яких, наприклад, є протипоказання. Крім того, у повідомленні від 01.11.2021 щодо відсторонення від роботи зазначено, що позивач, крім позбавлення права на заробітну плату, позбавляється страхового стажу, права на зарахування днів відсторонення при обрахунку днів відпусток. Ними надана довідка, що вона проходила тест на коронавірус на момент прийняття наказу про відсторонення. Будь-яких ознак коронавірусу в позивача виявлено не було. А тому вважають, що наказ про відсторонення є незаконним, тобто прийнятий з порушенням Конституції України, міжнародних нормативно-правових актів, КЗпП. Будь-яких підстав для відсторонення не було. Також просить стягнути середню заробітну плату за період, який був обрахований на момент подання позовної заяви. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Вказала, що на даний час її поновлено на роботі, з 03.03.2022. Підтримала пояснення свого представника. Не є вакцинованою, проте має всі щеплення, які були включені до обов`язкового переліку щеплень. Вакцинація проводиться для того, щоб в людини створилася імунна відповідь, антитіла до певної хвороби. Вона хворіла восени і після цього робила аналіз. Результати дослідження показали наявність достатньо високої кількості антитіл до коронавірусу. Будь-який лікар (імунолог чи інфекціоніст) не заперечує той факт, що імунітет набутий під час хвороби нічим не відрізняється від імунітету, наявного після вакцинації. Від початку головний санітарний лікар країни заявляв що вакцинація буде лише добровільною. Потім почали вмовляти, що вакциновані не будуть хворіти. В центрі вакцинації їй пропонували щоб вона добровільно підписала згоду на вакцинацію, хоча вакцина знаходиться ще на стадії клінічного дослідження. Жодних гарантій їй не дає ні держава ні лікарі. Бажає працювати в своїй вільній демократичній державі, де діють Конституція, закони. Хоче відчувати себе захищеною особою. Проте, її залишили без засобів до існування, відсторонили від роботи без збереження заробітної плати. Протипоказань до щеплення вона немає. З березня 2022 вона виконує свої обов`язки згідно трудового договору. Працюють з батьками та дітками через Viber, відеоматеріали. Представник відповідача\~позов не\~визнав та\~просив відмовити\~з підстав\~викладених у\~відзиві на\~позовну заяву\~та запереченнях.\~Посилання позивача\~на те,\~що щеплення\~від гострої\~распіраторно-вірусної\~хвороби COVID-19\~є необов`язковим\~не доведено\~та не\~обґрунтоване.\~А тому,\~не може\~бути взято\~до уваги,\~оскільки станом\~на момент\~подання позовної\~заяви існували\~спеціальні нормативно-правові\~акти,\~наведені у\~відзиві та\~запереченнях.\~Жодних підтверджуючих\~документів від\~сімейного або\~лікуючого лікаря\~на день\~винесення оскаржуваного\~наказу про\~відсторонення,\~позивачем до\~відповідача не\~було надано.\~Також не\~відомо,\~чи надавалися\~ці результати\~сімейному або\~лікуючому лікарю\~позивача. У закладі практикується дистанційне навчання. Програма дистанційного навчання погоджується з відділом освіти для того, щоб охопити якомога більшу частину дітей. Під час карантину практикувалося дистанційне навчання. Представник співвідповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до наказу директора Комунального закладу «Красносільське навчально-виховне об`єднання» Олександрівської районної ради Кіровоградської області №77-к від 26.08.2016 та трудової книжки № [NUMBER] (дата заповнення 24.06.1993) на ім`я [PERSON] убачається, що вона дійсно призначена на посаду вихователя дошкільного закладу Вищеверещаківської філії КЗ «Красносільське НВО» з 23.08.2016 (а.с. 9-11). Згідно з повідомленням директора Комунального закладу «Красносільське навчально-виховне об`єднання» Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 01.11.2021, [PERSON] повідомлено про обов`язкове щеплення від COVID-19. При чому, серед іншого, у такому повідомленні зазначено: "На підставі наказу МОЗ\~«про затвердження\~Переліку професій,\~виробництв та\~організацій,\~працівники яких\~підлягають обов`язковим\~профілактичним щепленням»\~від 04.10.2021\~№2153 просимо до 05.11.2021 надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або медичний висновок про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011 №595. Якщо до цієї дати Ви не надасте один із зазначених документів, 08.11.2021 Вас відсторонять від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст.\~46\~КЗпП України та ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-ІІІ. Інформуємо також, що період відсторонення від роботи без збереження заробітної плати не увійде до страхового стажу для пенсії та оплати тимчасової непрацездатності, адже за цей період роботодавець не сплачуватиме за Вас страховий внесок на соціальне страхування. Період відсторонення без збереження зарплати не увійде й до стажу, що дає право на щорічну відпустку (ст.82 КЗпП, ст.9 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 №504/96-ВР". З повідомленням [PERSON] була ознайомлена 01.11.2021, про що свідчить відповідний її підпис. Документ про профілактичне щеплення від COVID-19 або медичний висновок про абсолютні протипоказання не надано згідно ст.39-1 право на таємницю про стан здоров`я (а.с. 12). Відповідно до наказу, виданого директором Комунального закладу «Красносільське навчально-виховне об`єднання» Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області «Про відсторонення від роботи Галини Каракоць» за №146-к від 08.11.2021, останню,

Outcome: dismissed