Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК", треті особа: Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіда Володимир\~Олександрович,\~Приватний виконавець\~Подолянко Іван\~Андрійович в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 01.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 36258 про стягнення з [PERSON] на користь АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК" заборгованості в розмірі 56 030, 48 грн, таким що не підлягає виконанню. В обґрунтування зазначеної заяви [PERSON] зазначає, що 01.1.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. було вчинено виконавчий напис № 36258 про стягнення з [PERSON] на користь АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК" заборгованості в розмірі 56 030, 48 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. на підставі виконавчого напису нотаріуса № 36258 вчиненого 01.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК" заборгованості в розмірі 56 030, 48 грн. Позивач не визначає вказану у виконавчому написі суму та стверджує, що вказана нотаріусом заборгованість не є безспірною, та такою що визнана позивачем як безумовна, що є обов`язковим для вчинення виконавчого напису нотаріусом, також позивач вважає, що виконавчий напис № 36258 від 01.11.2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і не підлягає виконанню. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.01.2022 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, позові вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача АТ "ПЕРШИЙ\~УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОЖНИЙ\~БАНК" в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог в якій просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК" 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви про забезпечення позову. Третя особа Приватний виконавець\~Подолянко І.А. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив провести судове засідання без його участі. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить слухати справу без його участі та винести рішення згідно чинного законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до копії виконавчого напису № 36258 від 01.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, 01.11.2021 року було винесено виконавчий напис № 36258 про стягнення з [PERSON] \~на користь\~АТ "ПЕРШИЙ\~УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОЖНИЙ\~БАНК" заборгованість за період з 30.09.2020 року по 23.09.2021 року в розмірі 56 030, 48 грн. З копії\~постанови ВП\~№ 67549259\~вбачається,\~що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко Іваном Андрійовичем від 17.11.2021 року відкрито виконавче провадження № 67549259 на підставі виконавчого напису № 36258 виданого 01.11.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК" заборгованості в розмірі 56 030, 48 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. За приписами ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат`для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» закріплено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Пунктами 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним вище Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Отже, починаючи з 22.02.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 01.11.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Незважаючи на невиконання ухвали суду про витребування доказів та ненадання документів, наданих нотаріусу для вчинення виконавчого напису, в будь-якому випадку нотаріусу був наданий в тому числі не посвідчений нотаріально кредитний договір, що вбачається з копії вказаного договору, наданого представником позивача і долученого до матеріалів справи. Оскільки укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року № 158/2157/17. З огляду на викладене, позов [PERSON] до АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК", треті особа: Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіда Володимир\~Олександрович,\~Приватний виконавець\~Подолянко Іван\~Андрійович, про захист прав споживачів та про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.(Проніна проти України,№63566/00, пр.23ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивач згідно Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору та визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, судовий збір у розмірі 744, 20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved