Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

23 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ»,\~в якому третьою особою без самостійних вимог зазначила\~приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М.,\~про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню, та одночасно з позовною заявою позивачкою було подано заяву про забезпечення позову. (а.с.а.с.2-9, 23-24) Ухвалами судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2021 року вищевказану позовну заяву із заявою про забезпечення позову було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. (а.с.а.с.27, 29) В обґрунтування позовної заяви зазначено, що в листопаді 2021 року позивачці стало відомо про існування виконавчого провадження ВП № 67651739 про примусове виконання виконавчого напису № 217158 від 23 червня 2021 року про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 24\~390,61 грн. Пред`явлена до стягнення заборгованість, яка з неї стягується, не є безспірною заборгованістю, та останній не було повідомлено про наявність у неї заборгованості за Договором про надання кредиту, укладеного між нею та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», правонаступником якого є ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», який є відповідачем у справі, та її походження, тим більше необхідність погашення такої заборгованості, яку позивачка не визнає повністю. За цих обставин позивачка просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 217158, вчинений 23 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального\~округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» коштів, та стягнути з відповідача судові витрати по справі. (а.с.1-9) В заяві про забезпечення позову позивачка просив вжити заходи забезпечення позовних вимог шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса. Заява мотивована тим, що на підставі виконавчого напису відкрито виконавче провадження про стягнення з неї коштів. У разі невжиття заходів забезпечення позову відбудеться стягнення коштів за відсутності гарантій їх повернення при задоволенні позову, що зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. (а.с.23-24) Ухвалою від 24 січня 2022 року заяву позивачки про забезпечення позову було задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №\~217158, вчиненого 23 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального\~округу Остапенком Є.М., про стягнення з позивачки коштів на користь відповідача. (а.с.37-38) З урахуванням того, що згідно ст.31 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2022 року було прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України, і призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників (а.с.39-40), одночасно вирішено питання щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса\~Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенка\~Є.М. (а.с.39-40) 17 лютого 2022 року від відповідача ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» надійшла заява про залучення у справі правонаступника, оскільки 18 січня 2022 року між ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» та ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» було укладено договір № 1801/К-1 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, у тому числі за кредитним договором №\~835506/ФЛ від 13 червня 2008 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». (а.с.51-52) В судове засідання 22 лютого 2022 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 23 березня 2022 року. (а.с.67) В судове засідання 23 березня 2022 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному судовому засіданні було ухвалено замінити відповідача ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» його правонаступником ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», а ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» залучити до справи в якості третьої особи без самостійних вимог та відкласти розгляд справи на 22 квітня 2022 року. (а.с.а.с.72, 73) В судове засідання 22 квітня 2022 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 24 травня 2022 року. (а.с.77) 24 травня 2022 року було проведено розгляд справи по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначила, що просить розглядати справу без її участі. (а.с.9) Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~відзив на\~позов до\~суду не\~находив.\~Відповідач повідомлявся\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи шляхом направлення на його адресу судових повісток. (а.с.а.с.74, 78) Конверти, направлені на адресу відповідача, повернулись до суду із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.а.с.76, 80) Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на їх адресу та електронну адресу судових повісток. (а.с.а.с.42, 68, 74, 78) З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. За загальним правилом ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.п.3.1, 3.3. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п.3.2, 3.5 глави 16 Порядку). Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №\~826/20084/14, визнав незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання не чинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Згідно приписів ч.2 ст.265\~КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та не чинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29.11.2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 13 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 835506/ФЛ, за умовами якого банк зобов`язався надати [PERSON] кредитні кошти, в свою чергу [PERSON] зобов`язалась їх повернути. Вказаний договір було укладено в письмовій формі без нотаріального посвідчення. (а.с.12-13) 23 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] сум заборгованості за кредитним договором №\~835506/ФЛ від 13 червня 2008 року який було укладено з ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», правонаступником якого є ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», правонаступником якого є ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», який є відповідачем у справі. (а.с.13 на зв.) Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчиненого на підставі угоди, яка не була нотаріально посвідчена, чим було порушено вимоги Переліку № 1172, що в свою чергу є порушенням вимог\~ст.87 Закону України «Про нотаріат». З огляду на викладене, з урахуванням того, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог діючого на той час законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч.1\~ст.141\~ЦПК України,\~враховуючи результати\~розгляду справи,\~з відповідача\~на користь\~позивачки підлягає\~стягненню судовий\~збір за\~подання позовної\~заяви та\~заяви про\~забезпечення позову,\~яка була\~задоволена судом,\~а разом\~в розмірі\~1\~362 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved