Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Білозерської міської ради Донецької області, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка постійно проживала разом із чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивачка проживала разом із своєю родиною поруч, у тому ж під`їзді, поверхом вище - [ADDRESS] . Після смерті матері, вона постійно стала проживати разом із вітчимом без реєстрації саме у квартирі [ADDRESS] , бо він потребував догляду у зв`язку із хворобою. [PERSON] доглядала за вітчимом, купувала йому ліки, їжу, готувала, прала, вбирала, тобто постійно перебувала поряд, вели сумісне господарство, тому що інших рідних біля нього не було. [PERSON] фактично став позивачці вітчимом, з 26 грудня 1979 року, виховував її з дитинства, вони проживали разом однією сім`єю. [INFO] [PERSON] помер. Позивач поховала вітчима та отримала відповідну грошову допомогу на поховання від державних органів. [PERSON] звернулася до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Однак, постановою приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Клепановою О.А. від 30.08.2021 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з не встановленням факту існування родинних стосунків між нею та спадкодавцем [PERSON] . Запропоновано звернутися до суду. Встановлення факту позивачки необхідно для належного нотаріального оформлення її спадкових прав. Тому позивачка просить встановити факт спільного проживання її однією сім`єю з спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , за адресою [ADDRESS] у період з 2012 року до моменту його смерті, та визнати її спадкоємцем четвертої черги. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Мавроді Р.Ф. в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві, просили задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник відповідача Білозерської міської ради Донецької області надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечував. Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , мати позивача, 22.12.1963 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 12.06.2012 року, та отримала прізвище « [PERSON] » (а.с. 21). Від даного шлюбу [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 19). 30 грудня 1975 року шлюб між батьками позивачки розірваний, після розірвання шлюбу [PERSON] перейшла на дошлюбне прізвище - « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу (а.с.7). 26 грудня 1979 року мати позивачки [PERSON] вдруге одружилася з [PERSON] , отримавши прізвище чоловіка « [PERSON] » відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 20). [INFO] [PERSON] померла, яка постійно проживала разом із чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією домової книги (а.с. 10). Позивач проживала разом із своєю родиною поруч, у тому ж під`їзді, поверхом вище [ADDRESS] . Після смерті матері, позивачка постійно стала проживати разом із вітчимом без реєстрації саме у квартирі [ADDRESS] , бо він потребував догляду у зв`язку із хворобою, доглядала його, купувала ліки, їжу, готувала, прала, вбирала, тобто постійно перебувала поряд, вели сумісне господарство. Факт проживання позивача однією сім`єю разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 2012 року до його смерті доводить акт складений головою ОСББ «Мрія міста Білозерське» від 12.10.2021 року (а.с. 9) та підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 12). 14 липня 2021 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріусу Покровського районного нотаріального округу Донецької області Клепанової О.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 39). Відповідно до копії спадкової справи № 149/2021, відкритої після смерті [PERSON] , інші спадкоємці до приватного нотаріусу Покровського районного нотаріального округу Донецької області із заявою про прийняття спадщини не звертались. Постановою приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Клепановою О.А. від 30.08.2021 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з не встановленням факту існування родинних стосунків між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] (оригінал постанови а.с.11). Інформація про реєстрацію заповіту, складеного [PERSON] , у спадковому реєстрі відсутня. Запропоновано звернутися до суду. Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №646/1310/20 зазначив, що відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Постанова) при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 23 вищевказаної Постанови зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Дослідженими судом доказами та поясненнями свідків підтверджено факт того, що позивачка проживала однією сім`єю з спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , за адресою [ADDRESS] у період з 2012 року до моменту його смерті. Згідно ч. 2.ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вище викладене вимога, щодо визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої черги також підлягає задоволенню.

Outcome: approved