Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] та законний представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли за правом представлення його внуки [PERSON] та [PERSON] , але нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину на зазначений житловий будинок. Позивач [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Законний представник позивача [PERSON] [PERSON] просила суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] та законний представник позивача [PERSON] [PERSON] не з`явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, рішення суду ухвалити на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 16-17). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] , як членам колишнього колгоспного двору. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с. 63). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 67-73). Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Разом із нею був зареєстрований та проживав чоловік [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 18). Таким чином, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , успадкував після її смерті належну їй 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав сам в [ADDRESS] , за життя заповіту не складав, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 19; 50-53). Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дочками [PERSON] , який помер [INFO] , та відповідно внуками [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7; 11; 13; 20). Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] за правом представлення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі приватному нотаріусу Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. заяв про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 60/2020 до майна померлого [PERSON] (а.с. 43-53). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадковий житловий будинок у зв`язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 6/02-31 від 15 січня 2021 року (а.с. 28). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 22-25). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

Outcome: approved