Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

У грудні 2021 року до суду звернувся представник АТ «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Як вказує позивач, відповідач підписав Анкету-Заяву № б/н від 17 лютого 2020 року та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт надає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в А-Банку та Тарифами, які викладені на банківському сайті https://а-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк на боргові зобов`язання за кредитом та овердрафтом нараховує відсотки в розмірі встановленому Тарифами банку з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. Пунктом 2.1.1.12.2.1 Договору передбачено, що клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування у разі виникнення прострочених зобов`язань. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором. В порушення умов кредитування відповідач не виконує належним чином зобов`язання, в результаті чого станом на 13.11.2021 виникла заборгованість в сумі 13297,22 грн, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 9515,51 грн та заборгованості по відсотках 3781,71 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення ст. 509, 525-527, 530, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді від 29.12.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 11.02.2022, яке неодноразово було відкладене, останнього разу на 24.05.2022. У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 5). Відповідач у судове засідання 24.05.2022 не з`явився, повідомлялася належним чином, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с. 78, 79). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подав. 24 травня 2022 року на електронну пошту суду надійшла заява [PERSON] про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням на території України воєнного стану (а.с. 79). Щодо даної заяви суд зазначає, що 10.02.2022 від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 11.02.2022, у зв`язку з необхідністю укладення з адвокатом угоди про надання правової допомоги (а.с. 39), однак станом на 24.05.2022 на стороні відповідача у справу не вступив адвокат, який представляв би його інтереси. З урахуванням вищевикладеного, з метою недопущення затягування судового процесу та дотримання розумності строків розгляду справи (позов надійшов до суду 20.12.2021), враховуючи, що учасники судового процесу, які не з`явилися у судове засідання повідомлені належним чином, суд не вбачає підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим клопотання відповідача [PERSON] про відкладення судового засідання задоволенню не підлягає. Крім цього слід зазначити, що заява [PERSON] не скріплена електронним цифровим підписом, про що канцелярією суду було складено відповідну довідку (а.с.80). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов АТ «Акцент-Банк»\~про стягнення\~заборгованостіпідлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17 лютого 2020 року між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] шляхом підписання Анкети заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку, укладено кредитний договір (звор. а.с. 7). У анкеті - заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. До Анкети - заяви банком додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна GOLD» та Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с. 8-14). Дані витяги не містять підпису відповідача. Відповідно до довідки за лімітами, [PERSON] за кредитним договором б/н від 17.02.2020 кредитний ліміт встановлено у розмірі 5000,00 грн. У подальшому кредитний ліміт неодноразово зменшувався, 13.10.2020 до 3874, 33 грн, станом на 25.02.2022 кредитний ліміт 0,00 грн (а.с. 67). Відповідачу [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано кредитну картку № [NUMBER] , дата відкриття 17.02.2020, терміном дії до 08/20 (а.с. 61, 62). Відповідно до виписки по рахунку [PERSON] , останній користувався наданою карткою, знімаючи готівку, купуючи продукти та інше (а.с. 63-64, 65-66). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором б/н від 17.02.2020, у відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором виникла заборгованість в сумі 13297,22 грн, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 9515,51 грн, та заборгованості по процентах за користування кредитом 3781,71 грн (а.с. 6-7). Суд приймає до уваги вказаний розрахунок заборгованості, оскільки жодних заперечень від відповідача [PERSON] не надходило, також ним не було надано власних розрахунків заборгованості. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що у Анкеті - заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку від 17 лютого 2020 року процентна ставка не зазначена, а Умови та правила надання банківських послуг в А-Банку та Тарифи, які викладені на банківському сайті https://а-bank.com.ua/terms, та які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17 лютого 2020 року шляхом підписання Анкети-заяви. А тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримався вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону № 1023-XII,\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Наявний в матеріалах справи паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому відображена інформація про процентну ставку, також не містить підпису відповідача. Однак,\~враховуючи,\~що відповідач\~фактично отримав\~та використовував\~кошти позивача,\~які в\~добровільному порядку\~не повернуті,\~а також\~вимоги частини\~другої\~статті 530\~ЦК України\~за\~змістом якої,\~якщо строк\~(термін)\~виконання боржником\~обов`язку\~визначений моментом\~пред`явлення\~вимоги,\~кредитор має\~право вимагати\~його виконання\~в будь-який\~час,\~що свідчить\~про порушення\~його прав,\~суд за\~наявністю на\~те правових\~підстав,\~стягує з\~відповідача,\~як боржника\~на користь\~позивача в\~примусовому порядку\~суму непогашеного\~тіла кредиту,\~у відповідності\~до наданого\~позивачем розрахунку,\~а саме:\~в сумі\~9515,51\~грн,\~задовольнивши позов\~в цій\~частині. При цьому, позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентах за користування кредитом 3781,71 грн задоволенню не підлягає за необґрунтованістю, що в цілому відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. До поданого позову додано платіжне доручення № 6005315371337 від 13.11.2021 про сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн (а.с. 1). Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір по даній справі в розмірі 2270,00 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с. 24). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на\~те,\~що позовні\~вимоги суд\~задовольняє частково,\~на суму\~9515,51 грн, тобто 71,56% від суми позову, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1624,41 грн на користь позивача. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial