Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Ярошенко Костянтин Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги, зокрема, тим, що 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис №29133 про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» боргу за кредитним договором в розмірі 13349,90 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенко К.Ю. було відкрито виконавче провадження №67411113 з примусового виконання виконавчого напису №29133 від 23.09.2021. Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням встановленої чинним законодавством процедури його вчинення та на підставі неправомірних вимог стягувача, за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача. На підставі викладеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., яким стягнуто із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» боргу за кредитним договором в розмірі 13349,90 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Ярошенко Костянтин Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з (повідомленням) викликом сторін; витребовано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Бригіди Володимира Олександровича належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 29133 від 23.09.2021 року та копії матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких вчинено виконавчий напис, яким стягнено заборгованість із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро». Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.01.2022 задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення, зупинено стягнення по виконавчому провадженню №67411113 відкритому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ярошенко Костянтином Юрійовичем на підставі виконавчого напису № 29133, вчиненого 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» із [PERSON] грошових коштів. 23.05.2022 на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. надійшла належним чином засвідчена копія виконавчого напису № 29133 від 23.09.2021 року та копії матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких вчинено виконавчий напис, яким стягнено заборгованість із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро». Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, при цьому, у матеріалах справи міститься заява представника позивача, в якій останній просить суд розглянути справу за відсутності позивача та представника, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» уповноваженого представника в судове засідання не направив, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, водночас, надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи здійснювати у його відсутність та винести рішення згідно чинного законодавства України. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко К.Ю. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин та за відсутності заперечень сторони позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 29133, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №AG2621135 від 11.09.2019 укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» на загальну суму 13349,00 грн. (а.с.11). 08.11.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенко К.Ю. було відкрито виконавче провадження №67411113 з примусового виконання виконавчого напису №29133, вчиненого 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з позивача заборгованості за договором кредиту на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» на загальну суму 13349,00 грн. Однак позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки винесений з порушенням вимог чинного законодавства України. Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо неправомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса, які регулюються спеціальним законодавством України. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, п.2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п.2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. керувався визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 глави 16 розділу II зазначеного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Таким чином, та обставина, що позивач не погоджується з розміром заборгованості, а отже існує спір щодо стягнення заборгованості, спростовує безспірність заборгованості боржника. Також, слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором та намір відповідача у позасудовому порядку, саме шляхом вчинення виконавчого напису, захистити свої порушені права. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). З наданих суду документів не вбачається, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги те, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Ураховуючи вищевикладене, а також те, позивач не був у встановленому законом порядку проінформований про наявність у нього заборгованості за договором кредиту та розмір вказаної заборгованості, строк, у який належить погасити існуючу заборгованість, а також наслідки її непогашення, суд приходить до висновку про те, що у даному випадку заборгованість, визначена стягувачем та подана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не є безспірною. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №29133, вчинений 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості на загальну суму 13349,00 грн. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 908,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову до суду та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, що разом становить 1362,00 грн.

Outcome: approved