Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Сторони одружені з 15 серпня 2009 року, шлюб зареєстрований Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 503. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їх сім`я фактично розпалася у листопаді 2021 року, через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, втрати почуття любові та поваги один до одного. З тих пір вони спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують, мешкають окремо. Вважаючи примирення та подальше збереження сім`ї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально та залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача - адвокат Малишева О.Ю. подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності не надходило. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 15 серпня 2009 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 503. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивачка не бажає зберегти шлюб. Оскільки позивачка на розірванні шлюбу наполягає, то їх шлюб підлягає розірванню. Крім того, у відповідності зі ст. 113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище, яке вона отримала при укладенні шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 141 ЦПК України вимоги про стягнення судових витрат задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved