Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 05 липня 2017 року відповідач уклав з первісним кредитором ПАТ «Ідея Банк» кредитний договір № Z62.187.76911, на підставі якого отримав кошти у розмірі 14439,00 грн. і зобов`язався їх повернути в строк до 05.07.2022, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, має заборгованість. У зв`язку з передачею первісним кредитором права грошової вимоги за вказаним кредитним договором до ТОВ «Профіт Капітал», останній просить стягнути з відповідача заборгованість в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу. Процесуальні дії у справі. 16.03.2022 позовна заява отримана судом. 30.03.2022 судом отримана інформація про реєстрацію місця проживання відповідача. 31.03.2022 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв та клопотань від сторін не надходило. В зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. 05.07.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № Z62.187.76911 на отримання коштів на поточні потреби в сумі 14439,00 грн., на 60 місяців, з кінцевим терміном повернення 05.07.2022 відповідно до графіку щомісячних платежів, який є додатком до договору. Пунктом п.1.3 Договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5,50 % (Маржа банку). Відповідно до п.1.4 Договору станом на день його укладення змінна частина ставки становить 9,5 %, що разом з Маржою банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15,0000 %. Позичальник підписала паспорт споживчого кредиту, в якому також визначено порядок повернення кредитних коштів. Підписавши договір, пунктом 5.1. якого зазначено, що позичальник заявляє та гарантує, що Банк перед підписанням договору повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», що вказана інформація йому зрозуміла, що він ознайомлений із тарифами банку і згоден з ними, відповідач підтвердив свою згоду на укладення кредитного договору на зазначених в ньому умовах, умови повернення коштів, тобто зобов`язався договір виконувати. Однак, в порушення вимог кредитного договору, свої зобов`язання за цим договором, відповідач належним чином не виконав, що потягло за собою виникнення заборгованості. 03.12.2020 АТ «Ідея Банк» уклало з ТОВ «Профіт Капітал» договір факторингу № 12/90, згідно з яким відступило останньому право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників та додатку № 1 до договору, до якого увійшов і договір № Z62.187.76911 від 05.07.2017, укладений із [PERSON] , із сумою заборгованості 39834,38 грн. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 03.12.2020 заборгованість по кредиту становить 39834,38 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 14393,01 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 9111,72 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 16329,65 грн. На підставі ст.625 ЦК України позивачем нараховано за весь час прострочення 3 % річних у сумі 1289,72 грн., та інфляційні втрати у розмірі 4023,27 грн., з врахуванням яких загальна сума заборгованості становить 45147,37 грн. 30.11.2021 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» направив боржнику досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, в якій повідомив розмір боргу, попередив про необхідність його дострокового повернення та попередив про подання позову до суду у разі невиконання даної вимоги. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Згідно з положеннями ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною другою цієї статті, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Нормою ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Так, позивачем надано в якості доказів позовних вимог копію кредитного договору з додатками до нього, копію договору факторингу, розрахунок заборгованості на момент передання права вимоги за кредитним договором, розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, докази направлення боржнику досудової вимоги щодо дострокового стягнення заборгованості. Відповідачем не спростована та обставина, що він отримав кредитні кошти та не виконав умови кредитного договору. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат. Суд вважає за необхідне на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 2481,00 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується правовим висновком, викладеним в Постанові Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 922/449/21, згідно з якою, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт. Оскільки позивач жодного доказу на підтвердження понесених витрат на правову допомогу не надав, суд дійшов висновку, що підстави для їх стягнення відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved