Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Кіровограда із позовом, яким просить припинити стягнення з [PERSON] аліментів на тримання [PERSON] , [INFO] , які було стягнуто рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.05.2019 року у справі №404/7267/18, з 19.05.2021 року, тобто з моменту проживання житини з матір`ю. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.05.2019 року по справі №404/7267/18 у позивача було відібрано дитину [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Вказаним рішенням з неї також були стягнуті аліменти на утримання сина. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2021 року по справі №405/5874/20 повернуто матері [PERSON] неповнолітнього сина [PERSON] . Питання щодо припинення стягнення аліментів не вирішувалося, тому з позивача до теперішнього часу стягуються аліменти на користь комунального закладу «Дитячий будинок «Наш дім» Міської ради міста Кропивницького». Вказує, що з 19.05.2021 року [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на повному її утриманні, а тому виникла необхідність звернутись до суду щодо припинення стягнення аліментів. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.08.2021 року вказані матеріали позовної заяви передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда в порядку статті 31 ЦПК України. Згідно ухвали\~судді Кіровського\~районного суду\~м.\~Кіровограда від\~03.11.2021\~року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач, через канцелярію суду, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористався. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, направив до суду заяву про проведення засідання без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Статті 15 ЦК України, 4 ЦПК України закріплюють право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статей 150, 180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Судом встановлено, що позивач є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.05.2019 року, яке набрало законної сили 11.06.2019 року, позовну заяву Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів - задоволено в повному обсязі. Відібрано дитину [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. Позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Передано дитину [PERSON] , [INFO] на опікування органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького. Стягнуто із [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на користь тих осіб або установ, яким буде передана\~дитина,\~починаючи стягнення\~від дня\~пред`явлення позову\~до суду,\~а саме\~з 23\~жовтня 2018\~року і\~до повноліття\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~тобто до\~ [INFO] /а.с. 9-13/. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Підставами виникнення зазначених вимог, як зазначено в позові, стало те, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] фактично проживає із матір`ю [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2021 року, яке набрало законної сили 13.05.2021 року, позовну заяву [PERSON] до Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача комунальний заклад «Дитячий будинок «Наш дім» Міської ради міста Кропивницького» про повернення дитини, відібраної без позбавлення батьківських прав задоволено. Повернуто матері [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , якого було відібрано у неї без позбавлення батьківських прав за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.05.2019 року. Статтею 179\~СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Частина 1статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Процесуальними нормами ч. 4 ст.\~273\~ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно акту про передачу дитини [PERSON] , [INFO] 14.05.2021 року адміністрація комунального закладу «Дитячий будинок «Наш дім» Кропивницької міської ради» в особі директора Вінницької Наталії Миколаївни передала дитину [PERSON] , [INFO] , [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2021 року (справа №405/5874/20, номер провадження 2/405/932/20), яке набрало законної сили 13.05.2021 року. Таким чином, приймаючи до уваги, що неповнолітнього [PERSON] , [INFO] за рішенням суду повернуто матері та адміністрацією комунального закладу «Дитячий будинок «Наш дім» Кропивницької міської ради» в особі директора Вінницької Наталії Миколаївни передано 14.05.2021 року, тому суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме щодо припинення стягнення з [PERSON] , [INFO] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , які було стягнуто за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.05.2019 року у справі № 404/7267/18 з 14.05.2021 року, тобто з моменту передачі дитини матері. Виконавчий лист виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда на підставі рішення суду від 02.05.2019 року у справі № 404/7267/18, № провадження 2/404/3545/18 за позовом Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів суд відкликає. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial