Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

В липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , [INFO] . На момент смерті матері він постійно проживав разом з нею з вересня 2013 року і здійснив її поховання. Його матері [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , де вона була зареєстрована, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло виданим згідно із розпорядженням № 2036 від 06.04.1994. 19 лютого 1998 року його мати подарувала йому 1\\2 частину зазначеної квартири. Таким чином, після смерті його матері [PERSON] відкрилась спадщина на 1\\2 частини квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги за законом окрім нього, був його рідний брат [PERSON] , який 10 листопада 2014 року звернувся до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері. На підставі його заяви була заведена спадкова справа. [INFO] [PERSON] помер, так і не оформивши на себе спадкове майно. Після його смерті єдиним спадкоємцем за законом першої черги є син померлого і його племінник - [PERSON] . В жовтні 2017 року він звернувся до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори за місцем заведення спадкової справи з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Проте, 09 жовтня 2017 року завідувачкою Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І. роз`яснено, що за поданими документами неможливо встановити можливість фактичного прийняття ним спадщини і рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до наданих йому рекомендацій він звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Під час розгляду цивільної справи в порядку окремого провадження стало відомо, що за свого життя померла [PERSON] заповіла йому майнові сертифікати Довірчого товариства «Дніпро-Інком-Траст», а онукам - [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), та [PERSON] - належну їй на той час на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що під час розгляду цивільної справи були встановлені обставини, що дають достатні підстави для висновку про наявність спору про право на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.12.2020 його заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду та роз`яснено право на звернення до суду з даного приводу в порядку позовного провадження. Зазначає, що останні місяці життя його мати хворіла і тому з вересня 2013 року він став постійно проживати разом з нею в належній їм на праві власності квартирі [ADDRESS] . Враховуючи похилий вік матері, він постійно доглядав її, опікувався її станом здоров`я та лікуванням, допомагав по господарству, утримував в належному стані квартиру, сплачував комунальні платежі. Тільки після смерті матері через деякий час він повернувся та став мешкати за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] . З урахуванням викладеного, [PERSON] просив встановити факт, що він на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] , призначено справу до розгляду. Представником відповідача [PERSON] поданий відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому він визнав позов та просив його задовольнити. Відповідачем [PERSON] не подано відзив на позов. Представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав письмові пояснення. Посилався на те, що позовом не зачіпаються права Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), при вирішенні справи покладався на розсуд суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник підтримали позов та просили його задовольнити. Представник [PERSON] визнав позов з підстав, викладених у поданому відзиві на позовну заяву. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник третьої особи Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на неодноразові виклики не з`явилися в судове засідання. [PERSON] був належним чином повідомлений про розгляд справи. Представник відповідача Островської В.С і представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) просили розглядати справу за їх відсутності. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів [PERSON] , [PERSON] та представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видано Відділом реєстрації смерті у місті Києві, актовий запис 10514 від 18 червня 2014 року. Після померлої [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , власником якої вона була на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 14.04.1994 Шевченківською районною державною адміністрацією, та майнові сертифікати Довірчого товариства «Дніпро-Інком-Траст». Спадкоємцями першої черги за законом після померлої [PERSON] були її сини - [PERSON] та [PERSON] [PERSON] звернувся до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , на підставі його заяви Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 10 листопада 2014 року було заведено спадкову справу № 660/2014. [INFO] [PERSON] помер, актовий запис № 13857 від 14 вересня 2015 року. Після [PERSON] спадщину прийняв його єдиний син, і племінник позивача - відповідач [PERSON] . З метою оформлення спадщини після своєї матері [PERSON] , позивач [PERSON] також звернувся до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори. Проте, листом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 09 жовтня 2017 року за № 2752/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до поданих ним документів неможливо встановити його постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З урахуванням викладеного [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Під час розгляду Оболонським районним судом м. Києва цивільної справи №756/10008/19 за заявою [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, судом були отримані із Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори документи, з яких було встановлено, що 17.11.1994 Третьою Київською державною нотаріальною конторою було посвідчено заповіт від імені [PERSON] , реєстровий № 3с-932. В рамках розгляду даної справи №756/10008/19 на запит суду Третьою Київською державною нотаріальною конторою надано копію зазначеного заповіту, згідно із яким померла [PERSON] на випадок смерті заповіла позивачу [PERSON] майнові сертифікати Довірчого товариства «Дніпро-Інком-Траст», а своїм онукам, відповідачам в даній справі - [PERSON] та [PERSON] належну їй на той час на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 грудня 2020 року заяву [PERSON] , заінтересовані особи: Київська міська рада, Центральне міжрегіональне управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду, оскільки під час розгляду справи були встановлені обставини, що дають достатні підстави для висновку про наявність спору про право на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , роз`яснено право на звернення до суду з даного приводу в порядку позовного провадження. У зв`язку з цим [PERSON] і звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1223 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від спадщини. Отже, для набуття права на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснено, що якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою (позовом) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Це означає, що особа є вільною у виборі місця проживання і цих місць може бути декілька, а зареєстрованим може бути лише одне місце проживання. При цьому відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як зазначив [PERSON] , він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте останні місяці життя його мати [PERSON] хворіла, у зв`язку з чим з вересня 2013 року він став постійно проживати разом з нею в належній їм на праві власності квартирі [ADDRESS] . Враховуючи вік [PERSON] , він постійно доглядав її, опікувався її станом здоров`я та лікуванням, допомагав по господарству, утримував в належному стані квартиру, сплачував комунальні платежі. На підтвердження наведених обставин щодо проживання разом з [PERSON] на момент відкриття спадщини в квартирі [ADDRESS] позивач [PERSON] надав нотаріально завірені заяви від 21 травня 2019 року мешканців будинку [ADDRESS] , а саме [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вказаних заяв [PERSON] та [PERSON] засвідчили, що [PERSON] дійсно з вересня 2013 року і по день смерті [INFO] постійно проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] та здійснював за нею догляд в квартирі [ADDRESS] . В судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] який підтвердив факт проживання [PERSON] разом зі своєю матір`ю [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з вересня 2013 року і по 18 червня 2014 року. Крім того, представник [PERSON] у поданому відзиві також зазначав, що з 2013 року батько [PERSON] , позивач [PERSON] , почав постійно проживати разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , оскільки остання перебувала у похилому віці та не могла вже сама себе обслуговувати. [PERSON] переїхав жити до [PERSON] і постійно проживав з нею до її смерті. Майже рік, до самої смерті [PERSON] , [PERSON] самостійно здійснював за нею цілодобовий догляд, вів господарство, підтримував порядок у квартирі, оплачував комунальні послуги. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували наведені позивачем обставини щодо постійного проживання разом з його матір`ю на час відкриття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту, що він я на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню судом.

Outcome: approved