Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 15.02.2003 р. вона взяла шлюб із відповідачем, подружжя є батьками [PERSON] , [INFO] . Як зазначається позивачем при зверненні до суду, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, наявність різних поглядів на сімейне життя, різних характерів, втрати почуття любові та наявність психологічної несумісності. Посилаючись у позові на те, що спільне життя із відповідачем неможливе, можливості та бажання зберегти сім`ю у позивача не має, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу у порядку заочного розгляду. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні (ст. 233 ЦПК України). Як встановлено судом, на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, 15.02.2003 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво (а.с. 4). Подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 5). Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (відсутність взаєморозуміння, наявність різних поглядів на сімейне життя, різних характерів, втрати почуття любові та наявність психологічної несумісності), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву та клопотання про надання строку для примирення подружжя. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, оскільки позов задоволено повністю.

Outcome: approved