Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

28.12.2021 Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кирилівська,40, звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 68280,94грн., витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 2270,00грн. покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.09.2019 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2064078. 22.06.2020 року близько 10 год. 00 хв., по вул. А. Лінкольна, 10 в м. Львів, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та малолітнім пішоходом [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди здоров`ю громадянину [PERSON] . Відповідно до Вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 04.11.2021 року по справі №466/5914/20, Відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КУпАП. Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 68 280,94грн. Підпунктом "б" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, тому змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО/4877866 від 20.01.2020. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 18.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в спрощеному порядку (а.с.59). Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач у судове засідання не з`явилась повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 22.06.2020 року близько 10 год. 00 хв., по вул. А. Лінкольна, 10 в м. Львів, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та малолітнім пішоходом [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди здоров`ю громадянину [PERSON] . Відповідно до Вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 04.11.2021 року по справі №466/5914/20, Відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КУпАП (а.с.18-22). Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 19.09.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2064078. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на вищевказане, представник потерпілої особи звернувся до страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АО/2064078 від 19.09.2019 року (а.с.23). Так, на підставі страхового акту №ОЦ/024/000/21/0001, представнику потерпілої особи , позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 68 280 (шістдесят вісім тисяч двісті вісімдесят) грн. 94 коп.., що підтверджується платіжним дорученням №13699 від 27.04.2021 року (а.с.10). Таким чином, загальний розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування за Полісом №АО/2064078 від 19.09.2019 року склав: 68 280,94грн. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом "б" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Львова №466/5914/20 від 04.11.2020 року, [PERSON] керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, чим було порушено правила дорожнього руху та скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КУпАП (а.с.18-22). Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АО/2064078 від 19.09.2019 року. Відповідно до ч.6 ст.261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 13 квітня 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням №13699 від 27.04.2021 року (а.с.10). З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено претензією про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.16-17). Ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. За встановлених судом обставин, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до [PERSON] про страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу, повністю. Крім того, з відповідача на користь позивача в порядку ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00грн.

Outcome: approved