Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 18.10.2021 КПТМ «Криворіжтеполомережа» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення, в якій просило стягнути солідарно з відповідачів борг за централізоване опалення в розмірі 24402,62 грн., оскільки останні не сплачують комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість, а також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] \~є споживачами послуг, що надаються позивачем, однак вчасно не сплачують за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.11.2017 по 01.06.2021 на суму 24402,62 грн. за послуги з централізованого опалення квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , квартира в централізованому порядку забезпечується теплопостачанням. Також, 16.03.2022 представник позивача [PERSON] надала суду відповідь на відзив, в яких зазначає, щодо встановлених договірних відносин між сторонами, відповідно до правової позиції ВСУ у справі №6-2951-цс15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуги сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. КПТМ «Криворіжтепломережа» забезпечує будинок відповідачів опалювальний період централізованим опаленням, які останні за нього сплачують не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яку підприємство стягує в судовому порядку. Крім того, відповідач посилається на те, що він не є власником квартири [ADDRESS] , однак відповідних доказів щодо цього до відзиву не надає. Відповідачі зареєстровані в зазначеному житловому приміщенні та зобов`язані сплачувати за отримані послуги, відповідно до тарифів, які діяли на момент виникнення заборгованості. Також, доказом надання послуги позивачем з централізованого опалення в житлове приміщення будинку [ADDRESS] .Головка є акт подачі теплоносія на будинок. Що стосується підстав для здійснення перерахунку за житлово-комунальні послуги, зазначене відповідачем не відповідає дійсності, оскільки знову таки доказів щодо звернення до виконавця послуги останнім до відзиву не надано, тому просить позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» задовольнити в повному обсязі. Стислий виклад заперечень відповідача. 16.02.2022 відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому з позовом не погоджується, заперечує проти вимог позивача. Вказує, що позивач не надав суду взагалі жодних доказів на підтвердження встановлених із відповідачем правовідносин, доказів утримання на балансі багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Між сторонами не існує договірних відносин, які є обов`язковими у сфері житлово-комунальних послуги. Також, позивачем не надано щомісячні акти виконаних робіт, рахунків на оплату, що суперечить вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зазначає, що він дійсно є споживачем комунальних послуг централізованого опалення квартири, де він мешкає, та платить за отримані послуги теплопостачання, щомісяця у розмірі 1000 грн. Крім того, внаслідок прийняття КМУ Постанови №315 від 27.04.2016, ціна газу, який придбавається виробником теплової енергії у НАК «Нафтогаз України», була збільшена на 3098,72 грн., тобто в 2,68 рази. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №757/31606/15-ц, зокрема, судом було зроблено висновок про те, що у разі відміни судом ату, яким встановлені тарифи 7на житлово-комунальні послуги, за зверненням споживача, їх виконавець (постачальник) повинен самостійно здійснювати перерахунок, тому вважає, що позивач має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. Також, позивачем порушено строки позовної давності звернення до суду, тому вимоги про стягнення заборгованості за період до 05.10.2018 є безпідставними. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не з`явився, 16.02.2022 надав суду відзив на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-00 год. 10.12.2021, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.12.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 10-15 год. 05.01.2022, у зв`язку з неявкою відповідачів, щодо яких у суду відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Ухвалою суду від 05.01.2022 відкладено розгляд справи на 09-30 год. 18.02.2022, у зв`язку з неявкою відповідачів, щодо яких у суду відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 18.02.2022 справу знято до 9-15 год. 07.04.2022, у зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні. 07.04.2022 справу знято з розгляду до 10-30 год. 18.05.2022, у зв`язку з перебуванням судді відпустці. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач здійснює постачання теплової енергії у квартиру, де зареєстровані [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою (а.с. 5). Так, як будинок [ADDRESS] є багатоповерховим, опалення до квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідачі фактично отримують теплову енергію. [PERSON] ,\~ [PERSON] в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, тому згідно розрахунку заборгованості за період з 01.11.2017 по 01.06.2021 у відповідачів виникла заборгованість, яка складає 24402,62 грн. за послуги з централізованого опалення квартири (а.с. 6). Позивачем направлявся відповідачам лист з повідомленням щодо заборгованості станом на 01.06.2021 в розмірі 24402,62 грн. з вимогою добровільно сплатити борг (а.с. 4, 5). Згідно актів № 1095, №1297, №б/н, №б/н, №б/н, №б/н, №б/н, відбувся запуск центрального опалення та його відключення у період з 01.11.2017 по 01.06.2021 (а.с. 7-13). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки між сторонами по справі склались правовідносини з отримання послуг по центральному опаленню, тому судом застосовані положення ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі - Правил надання послуг), як спеціальних актів законодавства, які регулюють правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг. Матеріалами справи встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» забезпечувало теплопостачання квартири [ADDRESS] , у якій мешкають відповідачі (а.с. 5-13). Згідно зі ст. 322 ЦК України, тягар утримання майна покладено на власника майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст.151 ЖК України встановлено, що на громадян, які мають в приватній власності жилий будинок, квартиру покладено обов`язок забезпечувати утримання свого житла, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил надання послуг передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно з п.21 Правил надання послуг у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Згідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 01.11.2017 по 01.06.2021 за особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] , існує заборгованість за надані послуги з централізованого опалення квартири на суму 24402,62 грн. (а.с. 6). В силу ст.\~634\~ЦК України та Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» між сторонами фактично укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] згідно довідок відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19, 20). Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, та у постанові Великої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17. Таким чином, твердження відповідача [PERSON] , що між ним та позивачем відсутні договірні правовідносини спростовується вище викладеним нормами права. Крім того, слід зазначити, що відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву вказує, що він дійсно проживає за адресою, за якою виникла заборгованість по оплаті за централізоване опалення, отримує та користується даною житлово-комунальною послугою, та сплачує щомісячно за зазначену послугу по 1000 грн. щомісячно, що також підтверджується розрахунком наданим позивачем за період з 01.11.2017 по 01.06.2021. Щодо звернення до суду позивача з порушенням строку позовної давності, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 з метою забезпечення прогнозованості правозастосовної практики відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, який допускав можливість стягнення процентів за кредитом і пені за процентами у межах позовної давності, обчисленої за три роки (для процентів) й один рік (для пені) до дня звернення до суду. Відступаючи від зазначеного висновку Верховного Суду України, Велика Палата Верховного Суду виходила з такого. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Тому Верховний Суд звернувся до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32). ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява №14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що встановлено нормами ст. 257 ЦК України. Згідно статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частинами 2 та 3 статті 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як було встановлено судом з наданого КПТМ «Криворіжтепломережа» розрахунку заборгованості, відповідачами періодично здійснювалася оплата за надані послуги за централізоване опалення, кожна оплата переривала строк позовної давності. Так, відповідачі майже щомісячно сплачують за надані послуги, але в розмірі меншому ніж нараховується, тому у відповідачів і виникла заборгованість, у квітні 2021 року відповідачами останній раз було сплачено за надані послуги, позивач звернувся до суду з даним позовом до суду 18.10.2021, тобто в межах строку, передбаченого ст. 257 ЦК України, тому суд вважає, що відсутні правові підставі для застосування позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання. З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд приходить до висновку про порушення майнових прав позивача та необхідність їх захисту в судовому порядку. Оскільки відповідачі не виконують свої зобов`язання, не сплачують за надані житлово-комунальні послуги, які отримують та користуються ними, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість по оплаті за централізоване опалення в розмірі 24402,62 грн. Пунктом 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Оскільки позов задоволено, солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено, та відповідач [PERSON] \~є інвалідом І групи, що підтверджується пенсійним посвідченням, тобто звільнений від сплати судового збору згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, судовий збір в розмірі 1135 грн. слід компенсувати за рахунок Держави. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідача [PERSON] 1135 грн. судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову (а.с. 3), із розрахунку (2270/2). На підставі Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 67, 151 ЖК України, ст.ст. 256, 261, 264, 322, 634 ЦК України,

Outcome: approved