Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

В листопаді 2021 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Чортківської міської ради про визначення місця проживання дитини. В позовній заяві позивачка вказала, що рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2020 року розірвано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не визначено. Фактично дитина проживає і зареєстрована з матір`ю. Під час обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] встановлено задовільні умови проживання, батько участі у вихованні сина не бере, не цікавиться життям сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з ним. За таких обставин, позивачка просить визначити місце проживання дитини [PERSON] з нею. 01 березня 2022 року згідно ухвали Чортківського районного суду Тернопільської області закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить визначити місце проживання дитини разом з матір`ю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник третьої особи Служби у справах дітей Чортківської міської ради Дацюк В. С. підтримує висновок служби щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, представника третьої особи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 19 серпня 2014 року в Звиняцькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 03. Під час перебування у шлюбі [INFO] в них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки № 189 від 23.07.2021, виданої Звиняцьким старостинським округом Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] і до складу її сім`ї входить син [PERSON] , 2015 року народження. Згідно витягу з погосподарської книги про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 372 від 30.09.2021, виданого Звиняцьким старостинським округом Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, вбачається, що до складу сім`ї (зареєстрованих) [PERSON] входять: син [PERSON] , бабуся [PERSON] , мати [PERSON] , брат [PERSON] . Згідно акту № 19 обстеження матеріально-побутових умов життя жительки с. Скомороше [PERSON] комісією встановлено, що вона проживає з сином [PERSON] , 2015 р. н., матір`ю та братом в будинку бабусі в с Скомороше. Умови проживання задовільні. Батько дитини участі у вихованні сина не бере. У відповідності з довідкою № 73 від 05.10.2021, виданою Чортківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 5, [PERSON] (1-А клас) дійсно навчається у даній школі з 01.09.2021 по даний час. Протягом навчання у школі з 1 вересня 2021 року батько [PERSON] не цікавився успішністю сина, не був на батьківських зборах, не відвідував сина під час навчання в школі, не підтримував жодних зв`язків з класним керівником. Вихованням та навчанням [PERSON] у школі цікавиться мати [PERSON] . Згідно договору купівлі-продажу квартири від 11 серпня 2021 року [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] . Актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] встановлено, що вона проживає в квартирі за адресою [ADDRESS] із сином [PERSON] , 2015 р.н.. [PERSON] не цікавиться життям сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з ним, за місцем проживання дитини свідки ніколи його не бачили. Комісія з питань захисту прав дитини Чортківської міської ради рішенням № 1 від 30.11.2021 вирішила визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Чортківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] орган опіки та піклування вважає визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] . Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 Сімейного кодексу України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 3 статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналіз наведених норм права, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із суб`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. За приписами частин 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. В матеріалах справи міститься висновок щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] з матір`ю за місцем її проживання. При вирішенні позовних вимог сторін суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи спір, враховуючи вищевказані норми матеріального права, у повному обсязі встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд встановив, що мати дитини має постійне місце проживання, вона створила всі умови для проживання, виховання та розвитку сина. При цьому судом не встановлено виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю. Таким чином, враховуючи інтереси дитини [PERSON] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю підлягають задоволенню, оскільки умови для проживання дитини з матір`ю в повній мірі можуть забезпечити її повноцінний розвиток, навчання та виховання, що підтверджується відповідними актами обстеження умов проживання та висновком органу опіки та піклування. Враховуючи вік дитини, прив`язаність до матері, а також той факт, що у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним, визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю відповідає інтересам дитини. Визначаючи місце проживання дитини з матір`ю, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд при вирішенні спору надав першочергове значення саме найкращим інтересам дитини. Судові витрати покласти на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.

Outcome: approved