Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

З позовом про визнання виконавчого напису вчиненого 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. №29619 таким, що не підлягає виконанню, до суду звернулася [PERSON] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою суду від 03.12.2021 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 03.12.2021 року судом вжито заходи забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим написом вчиненим 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем за №29619, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованість в сумі 13248 гривень у виконавчому провадженні №67477640, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ярошенка Костянтина Юрійовича. Також ухвалою суду від 03.12.2021 року судом витребувано докази- завірені копії документів на підставі яких 23.09.2021 вчинено виконавчий напис №29619 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ ФК «Дінеро» заборгованості у сумі 13248 гривень. Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи. В матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] про можливість розгляду справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Від третьої особи - приватного нотаріуса Київського р міського нотаріального округу Бригіди В.О. надійшла заява про можливість розгляду справи за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] 16.01.2020 укладено договір № AG6270790 ( номер договору в інформаційно- телекомунікаційній системі L5795473, відповідно до яких 16.01.2020 року [PERSON] отримала кошти у розмірі 2500 гривень на відповідних умова їх повернення з процентною ставкою 486,18 % річних та 17.01.2020 року [PERSON] отримала кошти у розмірі 4500,00 гривень на відповідних умовах їх повернення з процентною ставкою 489,23 % річних. З виписки з рахунку [PERSON] вбачається, що за кредитним договором № AG6270790 від 16.01.2020 станом на 28.08.2021 року сума заборгованості становить 13248,00 гривень, з яких прострочена сума заборгованості за кредитом 7000 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом-6248,00 строк для погашення заборгованості передбачений договором -14.03.2020 року. Відповідачем надсилалась вимогам щодо погашення [PERSON] кредитної заборгованості, яка залишилась позичальником проігнорована, однак відомостей щодо отримання [PERSON] дійсної вимоги суду не надано. У зв`язку з наявністю заборгованості ТОВ «ФК «Дінеро» 31.08.2021 року звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. з заявою про вчинення виконавчого напису. На підставі якої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 23.09.2021 року вчинено виконавчий напис № 29619 про стягнення з [PERSON] на користь ТОФ «ФК «Дінеро» заборгованість у розмірі 13248,00 гривень. Стягнення заборгованості відбувається за період з 14.03.2020 року по 18.08.2021 року, а також стягнуто 650,00 гривень за вчинення виконавчого напису. Так судом встановлено, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ярошенка К.Ю. перебуває виконавче провадження № 67477640 відкрите на підставі виконавчого напису № 29619 від 23.09.2021 р. вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] невиплачені грошові кошти на користь ТОВ «ФК «Дінеро». Позивач вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. 23.09.2021 року за реєстровим номером 29619 є таким, що не підлягає виконанню. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначив відсутність у нотаріуса при вчиненні виконавчого напису оригіналу кредитного договору, посвідченого нотаріально, недотримання нотаріусом умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження спірної заборгованості боржника, тобто нотаріусом не пересвідчився наявності безспірності заборгованості, та вчинив виконавчий напис на підставі виписки з особового рахунку за кредитним договором без наявності самого нотаріально завіреного договору, якого взагалі не має. Позивач взагалі не погоджується з нарахуванням процентів у розмірі 6248 гривень, Відповідно до змісту виконавчого напису розмір заборгованості боржника становить за період з 14.03.2020 по 18.08.2021 року - 13248,00 гривень, з яких заборгованість за основним зобов`язанням 7000 гривень, прострочена заборгованість по невиплаченим відсоткам з а користування кредитом - 6248,00 гривень. Також, як зазначає позивач ані копію виконавчого напису, ані вимоги про сплату заборгованості позивач не отримував, а про наявність виконавчого напису дізнався з телефонного додатку «Дія» та автоматизованої системи виконавчого провадження. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1ст.1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні- це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999р.№ 1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення боржника. За п. 2.1. глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається відповідна заява. Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік,місяць,число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника,місце роботи(для громадян), номери рахунків в установах банків(для юридичних осіб); строк,за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети,які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили;строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису- це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Згідно висновків, зроблених Верховним Судом України у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 у справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61- 12629св19) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс2П.). Серед документів, наданих ТОВ «ФК Дінеро» приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості могло б провадитися у безспірному порядку. Відтак приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем не було дотримано усіх вимог законодавства при вчинені виконавчого напису, реєстровий № 29619 від 23.09.2021 р., внаслідок чого порушено законні інтереси позивача. Таким чином, з наданих документів нотаріусу для вчинення виконавчого напису не можливо встановити чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, зважаючи на те, що розмір заборгованості та період його стягнення жодним доказом належним чином не підтверджується, враховуючи, що відомостей про отримання позивачем вимоги фінансової установи про усунення порушень зобов`язань за кредитним договором не має, суд приходить до висновку, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. за №29619 від 23.09.2021 року варто визнати таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням встановленого, суд вважає позовні вимоги законними, доказаними та задовольняє їх в повному обсязі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, а позивача відповідно до положення Закону України « Про захист прав споживачів» звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved