Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі ПАТ «СК «АРКС») звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на користь ПАТ «СК «АРКС» завдані збитки в порядку регресу в розмірі 4 091 грн. 00 коп. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 08 листопада 2020 року близько 15:05 год. на автодорозі Н13 «Львів-Самбір-Ужгород» водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Santa FE» д.н.з. [NUMBER] , що завдало автомобілям технічних пошкоджень. Цивільно - правова відповідальність транспортного засобу «Hyundai Santa FE» реєстраційний № [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ARX2677551. Відповідно до постанови Городоцького районного суду Львівської області від 24 листопада 2020 року у справі №441/1966/20 [PERSON] було визнано винним у даному ДТП, внаслідок порушення передбаченого ст.124 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі чого, Страховиком було розраховане страхове відшкодування в розмірі заподіяних збитків та складено страховий акт №ARX2677551 від 09.12.2020. На підставі зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 22\~854,05 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/0572902 то Позивач спершу звернувся до Третьої особи із відповідною заявою про відшкодування шкоди. Третьою особою страховиком [PERSON] на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розраховано та виплачено страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 18\~762,65 грн. Таким чином третьою особою на стороні відповідача було визначено та виплачено вказану суму в розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу. Отже різниця між фактичним розміром шкоди, заподіяного потерпілому і страховим відшкодуванням, сплаченим страховиком у відносинах у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 4\~091, 40 грн (22\~854,05 грн. 18\~762,65 грн). Вказану суму приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» просить стягнути з [PERSON] , а також судовий збір у розмірі 2\~481,00 грн. Ухвалою судді від 28.02.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача до суду не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток-повідомлень про виклик у судове засідання за місцем реєстрації, що стверджується матеріалами у справі. Третя особа у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч.3 ст.131 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явивсь у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Як визначено у ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вимогами статі 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд встановив, що 08.11.2020 близько 15 год. 05 хв. на а/д Н13 «Львів-Самбір-Ужгород» водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2108» д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Santa FE» д.н.з. [NUMBER] , що завдало автомобілям механічних пошкоджень. Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, [PERSON] органом поліції кваліфіковано за ст.124 КУпАП. Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 24 листопада 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 та накладено стягнення 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян\~\~- 340 грн. штрафу в дохід держави (а.с.14). Постанова набрала законної сили 04.12.2020. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі чого, Страховиком було розраховане страхове відшкодування в розмірі заподіяних збитків та складено страховий акт №ARX2677551 від 09.12.2020 (а.с.29). На підставі зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 22\~854,05 грн (а.с.31). Цивільно - правова відповідальність транспортного засобу «Hyundai Santa FE» була на момент скоєння ДТП застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» за полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/0572902, тому ПАТ «Страхова компанія «АРКС» спершу звернулася до Третьої особи із відповідною заявою про відшкодування шкоди Страховиком [PERSON] було розраховано та виплачено позивачу страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 18\~762,65 грн, що підтверджується платіжним дорученням №13411 від 29 квітня 2021 року (а.с.34). Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (п. 2, 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України). Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст.93 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно із статтею 38.1.1. Закону України «ОСЦПВВНТЗ», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страховика або водія забезпечення транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду. Згідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Згідно із частиною другою, п`ятою ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За диспозицією п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному розгляді справи зібрані по справі докази,

Outcome: approved