Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолтіньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 гривень до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією грошової суми, стягнути з відповідача фактично понесені додаткові витрати на оплату половини вартості путівок на літні відпочинки та оздоровлення, купівлю ліків, відвідин стоматолога, участь у дитячому тетатрі «Горличка», абонемент дитячого плавання малолтіньої [PERSON] , [INFO] у розмірі 24 434,63 гривні, стягувати з відповідача на користь позивача Ѕ прогнозованих додаткових витрат на участь у дитячому театрі пісні «Горличка», абонемент дитячого плавання і розвиток здібностей малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у сумі 1 100 гривень щомісячно. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Галицького районного суду міста Львова від 10.07.2020 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Галицький районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини - задоволено. Визнано [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , місце народження м.Львів, яку народила громадянка України [PERSON] . Зобов`язано Галицький районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести відповідні зміни до актового запису №938 від 12.10.2018 року про народження [PERSON] , [INFO] , та зазначити в графі «батько» - [PERSON] , [INFO] та видати нове свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] . Постановою Львівського апеляційного суду 03.11.2020 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Галицького районного суду міста Львова, від 10.07.2020 року - залишено без змін. Позивач зазначає, що з часу народження дитини, [PERSON] не надає жодної фінансової допомоги (аліментів), не цікавиться потребами малолітньої [PERSON] її здоров`ям, додатковими витратами на оздоровлення та лікування дитин. Позивач вказує, що батько дитини зареєстрований ФОП та має значні доходи, однак уникає фінансових витрат на дитину. Відповідно до Акту № ОУ-210010 здачі-прийняття робіт (наданих послуг), від 27.09.2021 р. та квитанції №80, від 27.09.2021 р. позивачем [PERSON] було витрачено 1 500, 00 грн. на професійну гігієну, ремінераізуючу терапію, глибоке фторування 20-ти молочних зубів [PERSON] . З довідки, виданої Львівським Будинком вчених, від 29.07.2021 р. вбачається, що [PERSON] займається в дитячому театрі пісні "Горличка" при Львівському Будинку вчених з вересня 2020 року по даний час. Оплата за заняття складає 300, 00 грн. в місяць. Дитина [PERSON] , відвідує абонемент дитячого плавання, з лютого 2021 року, щомісячний платіж становить 800, 00 грн. Крім того, позивач зазначає, що дитина [PERSON] , перебувала разом з позивачем на санаторному лікуванні та проживанні в період з 11.01.2021 року по 20.02.2021 року, що підтверджується долученою квитанцією №53638036, від 06.01.2021 року, витрати за відпочинок становлять 3 500, 00 грн. Також, позивач зазначає, що нею понесені витрати 13.08.2021 року на відпочинку в смт.Затока, Одеської області, де вона проживала з дитиною в готелі, які становлять - 11 500, 00 грн. Позивач вказує, що нею здійснюється оплата вартості ліків - 6 834, 63 грн. харчування, купівлю дитині іграшок, одягу та іншого, загальна вартість становить - 16 511, 66 грн. Позивач зазначає, що нею відкритий окремий рахунок щодо добровільного переказу відповідачем [PERSON] коштів (аліментів) на дитину, однак з березня місяця і по день розгляду справи грошових коштів на утримання дитини від відповідача не надходило, що підтверджується долученою довідкою з АТ КБ "Приватбанк" про рух коштів [PERSON] , від 29.06.2021 року. Позивач вказує, що самостійно забезпечує дитину [PERSON] , [INFO] , працює на декількох роботах, забезпечує дитину належним ставленням, увагою, любов`ю, підтримкою, доглядом, без жодної участі її батька. Позивач стверджує, що [PERSON] повністю нехтує наведеними нормами законодавства, взагалі не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її здоров`ям, розвитком та навчанням, протягом останнього року дитини не бачив, не вітав її з днем народження та іншими святами, не виявляв бажання провести з нею Різдвяні чи Великодні свята, не запрошує на літні канікули, матеріально належним чином не підтримує, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавиться її життям. Таким чином, позивач покликаючись на викладені обставини, просить позовні вимоги задовольнити повністю. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.10.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 28.10.2021 року відповідачем [PERSON] скеровано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вимоги позовної заяви вважає безпідставними, та такими, що не підлягають до задоволення. Зокрема зазначає, що він намагався спілкуватися з позивачем з приводу виховання та утримання доньки [PERSON] , але відповідач чинить йому перешкоди щодо спілкування з дитиною, не визнає його права як батька, не приймає від нього допомоги, заперечує батьківство [PERSON] , чим порушує його законні права та інтереси. Жодного разу, позивач [PERSON] не дозволила відповідачу відвідати дитину, не прийняла в нього речі та подарунки для доньки [PERSON] , не надає відповідачу інформацію про стан здоров`я дитини, не повідомляє дані сімейного лікаря, який спостерігає дитину. Відповідач був позбавлений можливості відвідувати дитину в дошкільному навчальному закладі, оскільки позивач [PERSON] тримала цю інформацію в таємниці. [PERSON] зазначає, що на даний час у нього відсутня можливість відвідувати доньку за місцем її проживання, проводити з нею вільний час, приймати участь у її вихованні, в дитини повністю розірваний родинний зв`язок з батьком та його родиною. Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що місячна сума витрат на утримання дитини становить 10 000 гривень щомісячно. Відповідач визнає заявлені позовні вимоги щодо суми аліментів частково в розмірі 2 500,00 грн. на один місяць. Крім цього, відповідач просить суд врахувати, що обов`язок і забезпечення розвитку дітей покладений на обох батьків. Відповідач [PERSON] є ФОП, відтак має мінливий, нестабільний дохід. Враховуючи матеріальний ста, відповідач зазначає, що достатнім та справедливим буде стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі 2 500,00 грн. на один місяць. Стосовно заявлених вимог позивача [PERSON] щодо фактично понесених витрат на літній відпочинок та оздоровлення, купівлі ліків, відвідин стоматолога, участь у дитячому театрі пісні «Горличка», абонемент дитячого плавання у розмірі 24 434 ,63 грн. прогнозованих додаткових витрат на участь в дитячому театрі пісні «Горличка», абонемент дитячого плавання і розвиток здібностей малолітньої [PERSON] в сумі 1 100 грн. щомісячно, відповідач заперечує, з огляду на таке. Відповідач вказує, що зазначені позивачем додаткові витрати здійснені позивачкою, в першу чергу не узгоджувалися з відповідачем не обговорювалися з ним. Витрати пов`язані з професійною гігієною зубів, ремінералізуюча терапія, глибоке фторування 20-ти молочних зубів є заходами профілактичного характеру, а не лікуванням. Вказані витрати не викликані особливими обставинами, вони не зумовлені хворобою дитини. Витрати зазначені, як додаткові витрати, на дитяче плавання, також не є витратами, що викликані особливими обставинами, які вказують на розвиток здібностей трирічної дитини, а також не підтверджені належними доказами. Позивач зазначає, що з наданих товарних чеків не випливає, що ці витрати здійснені саме на [PERSON] , враховуючи що позивач має ще двох дітей старшого віку від попереднього шлюбу, а саме: [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] . Також відповідач стверджує, що не є додатковими витратами, з точки зору ст. 185 СК України, витрати здійснені [PERSON] за проживання в готелі [INFO] в сумі 11 500 гривень, витрати на іграшки. На думку відповідача, чеки долучені до позовної заяви на купівлю також не вказують, що ці ліки використовувалися саме для лікування малолітньої [PERSON] , оскільки відсутні відповідні медичні документи (рецепти, призначення лікаря, випис з історії хвороби, тощо.) Стосовно занять дитини в дитячому театрі пісні «Горличка», відповідач зазначає, що вибір гуртка, його вартість не обговорювалися і не узгоджувалися, відповідно жодних доказів щодо такого обговорення чи узгодження суду надано. Також, у відповідача викликає сумнів, що дитина [INFO] , яка відповідно до пояснень позивачки, наданих в органі опіки та піклування на засіданні комісії з участі батька у вихованні дитини, перебуває на грудному вигодовуванні, займалась у дитячому театрі пісні « Горличка », з вересня 2020 року. Крім наведеного, відповідач вказує, що позивачем не надано належних доказів оплати позивачкою занять [PERSON] в театрі пісні « Горличка ». Вимога стягувати з відповідача на користь позивача прогнозовані додаткових витрат на участь в дитячому театрі пісні «Горличка», абонемент дитячого плавання, розвиток здібностей малолітньої [PERSON] є передчасною і не підтвердженою доказами, які б вказували на те, що такі витрати будуть мати місце в майбутньому та триватимуть до 04.10.2024 року. Також відповідач стверджує, що відсутні докази, що у дитини є хист до плавання чи співу, відсутні докази про те, що у дитини є певні досягнення та здібності в спорті чи творчості, які вона має розвивати. Будь-яких висновків компетентних спортивних установ закладів культури з цього приводу, позивач суду не надала. Зважаючи на вказані обставини, відповідач просить позов задовольнити частково, стягувати аліменти та додаткові витрати на дитину [PERSON] , [INFO] в розмірі 2 500, 00 гривень щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття. 30.11.2021 року позивачем [PERSON] скерована відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що відповідач не хотів брати участь у вихованні та організації базового та освітнього проведення часу дитини. Твердження відповідача, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON] не відповідають дійсним обставинам справи. Щодо покликань відповідача [PERSON] на його мінливий та непостійний дохід, позивач стверджує, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з Міністерства юстиції України, [PERSON] зареєстрований 02.07.2021 року, ФОП, Місцезнаходження: [ADDRESS] . Види діяльності: консультування з питань інформатизації (основний), Комп`ютерне програмування, діяльність із керування комп`ютерним устаткуванням, інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність, надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. Позивач [PERSON] вказує, що відповідач працює в сфері інформаційних технологій, а відтак має високий рівень доходу. Вважає позов підставним та просить його задовольнити. 21.01.2022 року, позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить: стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до норм чинного законодавства України, стягнути з відповідача [PERSON] , на її користь фактично понесені у період 2018 р. по 2022 р. додаткові витрати на оплату половини вартості путівок на літні, зимові відпочинки та оздоровлення, купівлю ліків, одягу, столика Woody 60x60, кріселка дитячого м`якого, шафи-купе в дитячу кімнату, відвідин стоматолога, участь в дитячому театрі пісні "Горличка" групи "Цьомочки", абонемент дитячого плавання, відвідин гуртка з вивчення англійської мови, малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 33 520, 63 грн., стягувати з [PERSON] на користь позивача [PERSON] прогнозованих додаткових витрат на участь в дитячому театрі пісні "Горличка", група "Цьомочки", абонемент дитячого плавання, відвідин гуртка з вивчення англійської мови і розвиток здібностей малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , що становлять 1 280, 00 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до 04 жовтня 2024 року. Просить позов задовольнити повністю. 02.03.2022 року відповідачем скеровано заперечення на відзив на позовну заяву, в яких просить позов [PERSON] задовольнити часткового та стягнути 2 500 грн. аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Також зазначив, що позивачем не надано доказів існування особливих обставин зумовлених розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо наявного в дитини хронічного чи тяжкого захворювання, внаслідок якого дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті, відвідування соляної кімнати, проведення масажу і.т.н. Також [PERSON] зазначає, що відповідач позбавлений можливості приймати участь у вихованні дитини, оскільки позивач чинить йому перешкоди у відвідинах дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення. Відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача та представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши думку позивача, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши та оцінивши докази у справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено таке. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Галицьким районним і місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) 19.12.2020 року, актовий запис №938. /а.с.21/. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10.07.2020 року Позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Галицький районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини задоволено. Визнано [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , місце народження м.Львів, яку народила громадянка України [PERSON] . Зобов`язано Галицький районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести відповідні зміни до актового запису № 938 від 12.10.2018 року про народження [PERSON] , [INFO] , та зазначити в графі «батько» - [PERSON] , [INFO] та видати нове свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] ./а.с.14/. Постановою Львівського апеляційного суду від 03.11.2020 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 10.07.2020 року - залишено без змін./а.с.17-19/. Рішення суду набрало законної сили 03.11.2020 року. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа. З характеристики ЛКП «Айсберг» №1238 від 04.08.2021 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] , донькою [PERSON] , [INFO] , донькою [PERSON] , [INFO] . /а.с.36/. Згідно з довідкою, виданою Закладом дошкільної освіти ясел - садка №26 Відділу освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти департаменту гуманітарної політики ЛМР №45 від 15.07.2021 року, [PERSON] , [INFO] , була зарахована в групу раннього віку закладу дошкільної освіти ясла - садок №26 Львівської міської ради, згідно електронної реєстрації з 08.11.2020 року. Дитина відвідує заклад по даний час. Мама дитини сама виховує доньку, бере посильну участь у житті групи. З батьком дитини персонал закладу не знайомий, оскільки дитиною батько протягом всього часу не цікавився. З довідки, виданої Львівським будинком вчених №13 від 29.07.2021 року вбачається, що [PERSON] , 2018 року народження, займається в дитячому театрі пісні «Горличка» при Львівському Будинку вчених з вересня 2020 року по даний час /а.с.27/. Згідно із довідкою, виданою керівником мистецької формації «Горличка» від 26.11.2021 року, [PERSON] , [INFO] навчається в мистецькій формації «Горличка», група «Цьомочки», що місячна плата становить 300,00 грн. З вересня 2021 року по листопад 2021 року разом оплачено 900, 00 грн./а.с.87/. З відгуку керівника мистецької формації «Горличка» [PERSON] від 26.11.2021 року, вбачається, що [PERSON] , 2018 року народження успішно пройшла співбесіду до групи «Цьомочки» 31.08.2020 року. Дитина мала здібності до співу, хорошу координацію рухів та здатність тримати увагу в рамках вікових норм, добре артикулювала, мала розвинений музичний слух та здатність відтворювати мелодії. З вересня 2020 року і по даний час дитина займається в ансамблі «Горличка», група «Цьомочки». /а.с.88/. Відповідно до Акту № ОУ-210010 здачі-прийняття робіт (наданих послуг), від 27.09.2021 р. та квитанції №80, від 27.09.2021 р. позивачем [PERSON] було витрачено 1 500, 00 грн. на професійну гігієну, ремінераізуючу терапію, глибоке фторування 20-ти молочних зубів [PERSON] /а.с.23/. Відповідно до товарних чеків за період з 28 лютого 2021 року по 17 вересня 2021 року та з жовтня 2021 року по листопад 2021 року абонемент з дитячого плавання та занять «Аква - бебі» становить 7 000 гривень./а.с.28-29;а.с.84/. З товарного чеку, виданого ФОП « [PERSON] » від 22.11.2021 року, вбачається відвідування [PERSON] , [INFO] 10 сеансів терапевтичного масажу тіла, тривалістю 60 хвилин, вартістю 3 600,00 грн./а.с.86/. З результатів огляду педіатра [PERSON] КНП 1-а міська поліклініка міста Львова від 29.11.2021 року встановлено, що дитина відноситься до групи часто хворіючих дітей, тому рекомендовано: віт. Д3, 1000 МО осінньо - зимовий період щодня калію йодид 100 мг 1 раз в день щодня, протягом 3 місяців оптимальний режим дня;зволоження повітря в кімнаті, де знаходиться дитина;раціональне збалансоване харчування; дозовані фізичні навантаження;індивідуальний підхід до загартовування - плавання; масаж; лікувальна фізкультура;відвідування сольових кімнат за потребою. /а.с.70/. Також, у судовому засіданні досліджено наступні платіжні документи: квитанції на купівлю медикаментів, іграшок, книжкової продукції, канцтоварів, оплата перебування у багатопрофільному санаторії «Теплиця» у сумі 3 500,00 гривень, квитанцію №2 за надані послуги з заняття англійською мовою №2 від 13.12.2021 року, квитанція №60188158 за послуги проживання [PERSON] за період з 12.01.2022 року по 15.01.022 року в ТОВ «Багатопрофільний санаторій «Теплиця» у сумі 1 860,00 грн., квитанція №60188050 за послуги санаторно - курортного лікування [PERSON] за період з 12.01.2022 року по 15.01.022 року в ТОВ «Багатопрофільний санаторій «Теплиця» у сумі 1 860,00 грн., оплату комунальних послуг, продуктів харчування, замовлення меблів, зокрема: - стіл «Woody» 60Х60 вартістю 1 282,00 грн. (замовлення №2246199 від 11.01.2022 року), - кріселко дитяче м`яке для дітей віком 3-4 роки вартістю 420,00 грн. (товарний чек ФОП « [PERSON] » від 20.01.2022 року; - шафа - купе в дитячу кімнату вартістю 9 600 грн.(товарний чек, виданий ФОП « [PERSON] » №1006 від 16.10.2021 року.). Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є фізичною - особою підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження: [ADDRESS] , дата запису 02.07.2021 року, номер запису:20041500000000120051. З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України, наданої Головним управлінням ДПС у Львівській області Державної податкової служби України №3552/5/13-01-54-02 від 12.05.2022 року, вбачається, що за період з 2 кварталу 2020 року по 4 квартал 2021 року нарахований ФОП [PERSON] дохід становить 103 414,04 грн. Підставою даного позову є фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також правові норми, на які вона посилається в підтвердження своїх позовних вимог, а саме небажання відповідача в добровільному порядку надавати допомогу на утримання спільної дитини та бажання позивача стабільно отримувати від відповідача таку належну матеріальну допомогу. Предметом позову є вимоги позивача до відповідача про стягнення аліментів. Відповідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст. 180 СК України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 179 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я кого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами за цільовим призначенням в інтересах дитини. Статтею 186 СК України визначено, що контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, за заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів), але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування доньки на утриманні позивача; вік дитини; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін, стан здоров`я сторін. Згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2022 рік", прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складає 2100,00 грн. Таким чином, законодавцем визначено, що прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Разом з тим, вказана величина є виключно мінімальним розміром забезпечення дитини, що передбачає збереження здоров`я та забезпечення їх розвитку на мінімальному рівні. Достатність вказаного забезпечення є оцінюваним поняттям, однак в будь якому випадку є вищою за встановлену мінімальність. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За таких обставин, суд враховує, що позивач, як мати несе рівні з відповідачем витрати по утриманню дитини, але при цьому доглядає її, що впливає на її можливість покращити заробіток, тому виходячи з наведеного, при визначенні розміру аліментів суд, з урахуванням матеріального становища відповідача, розміру прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, принципу справедливості і розумності, дійшов висновку, щодо задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій в розмірі 3 500,00 грн., щомісячно на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3.07.1991 року в редакції Закону від 6.02.2003 року, забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання дітьми надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, такий розмір аліментів сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Підстав для звільнення відповідача від виконання обов`язку по утриманню дитини суд не вбачає. Ухвалюючи таке рішення суд виходить виключно із захисту інтересів дітей та з вимог діючого законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотні значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Як вбачається з позовних вимог [PERSON] , до додаткових витрат на утримання малолітньої дочки [PERSON] , вона відносить витрати на лікування, придбання ліків, оплату медичних послуг, розвиток здібностей дитини, зокрема: заняття в дитячому театрі пісні «Горлика» при Львівському Будинку вчених, уроки з англійської мови, плавання, закупівлі книжкової продукції, канцелярського приладдя, іграшок, оплату дозвілля малолітньої [PERSON] , та її оздоровлення. З наданих позивачкою доказів вбачається, що останньою було підтверджено понесені додаткові витрати на дитину [PERSON] в розмірі - 13 700 грн. 00 коп., що документально підтверджується відповідними квитанціями та товарними чеками. Оскільки батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини та обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків, з відповідача підлягає стягненню Ѕ понесених позивачем додаткових витрат на дитину [PERSON] . Однак, в підтвердження понесення додаткових витрат на утримання дитини, щодо іграшок, книжкової продукції, уроків англійської мови, та витрат на проживання та перебування на відпочинку, позивачем не надано належних доказів щодо цільового призначення коштів, саме для [PERSON] , зважаючи на наявність у позивача ще двох дітей: [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , суд не мав можливості перевірити достовірність відповідних затрат на дитину [PERSON] , у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачка, як на підставу для задоволення позову, не у повному обсязі знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. У пункті 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Враховуючи те, що позивач на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про розірвання шлюбу, а на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» за пред`явлення позовної вимоги про стягнення аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору за дві вимоги немайнового характеру по 908,00 грн., тобто у загальному розмірі 1816,80 грн. з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, відповідно до статті 51 Конституції України, статей 24,110,112,113,114, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial