Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, прохає стягнути з відповідача 2145 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, 2000 грн. витрат на правову допомогу та 908 грн. судових витрат у вигляді судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24 липня 2021 року о 18 год. 55 хв. по 7-му провулку Кочемазова в м. Конотоп\~ Сумської області [PERSON] , керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної дистанції та при зустрічному роз`їзді допустив зіткнення з велосипедом «Азімут», яким керував її син [PERSON] , після чого залишив місце пригоди, внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим порушив вимоги пункту 2.3 (6), 13.1, 2.10 Правил дорожнього руху України. Крім того, 24 липня 2021 року о 18 год. 55 хв. по 7-му провулку Кочемазова в м. Конотоп\~ Сумської області [PERSON] , керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння, (різкий запах алкоголю з порожнини рота водія) від продуття алкотестера газоаналізатора 6820 «Драгер», а також від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.07.2021 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. Також, цією ж постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Зазначена постанова суду набрала законної сили. За результатами ДТП, яке виникло з вини відповідача її син отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді забою лівої гомілки. Велосипед «Азімут», яким керував її син отримав механічні пошкодження, що завдало їй майнову шкоду у розмірі 2145 грн. До сьогоднішнього дня вона не отримала ніякого відшкодування від відповідача. Також для захисту своїх прав вона вимушена була найняти адвоката та сплатила за його послуги. Крім того відповідач має компенсувати емоційні страждання, які довелося перенести їй та її родині та витрати пов`язані з відновленням її психічного стану, розмір яких вона оцінює в 5000 грн. Позивач [PERSON] \~ в судове засідання\~ не з`явилася,\~ надала\~ суду\~ заяву\~ про розгляд\~ справи\~\~ без\~ її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі,\~ згодна на винесення заочного рішення\~ (а.с. 47). Відповідач\~ [PERSON] \~ в\~ судове\~ засідання\~ не з`явився, судова повістка направлена за місцем його реєстрації повернута з відміткою про невручення ( а.с.45,46). Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав. З огляду на положення ч. 7, 8 ст.128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення. Оскільки позивач не заперечує заочному розгляду справи, про що зазначив у поданому клопотанні, справу на\~ підставі\~ ст.\~ 280\~ ЦПК\~ України\~\~ суд\~\~ вважає\~\~ за можливе розглядати\~ у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. \~ В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.28). Протокольною\~ ухвалою\~ Конотопського\~ міськрайонного\~\~ суду Сумської\~ області від\~ 03 лютого 2022\~ року\~ у зв`язку з\~ неявкою сторін, підготовче\~ судове засідання відкладено\~ на\~ 22 лютого 2022\~ року\~ (а.с.37). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2022 року закрито\~ підготовче провадження\~ у справі\~\~ та\~ призначено\~\~ до\~ судового\~ розгляду по суті\~\~ (а.с. 37). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 липня 2021 року [PERSON] \~\~ визнано винним\~ у вчиненні\~\~ адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. Також, цією ж постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та судом встановлено, що 24 липня 2021 року о 18 год. 55 хв. по 7-му провулку Кочемазова в м. Конотоп Сумської області [PERSON] , керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної дистанції та при зустрічному роз`їзді допустив зіткнення з велосипедом «Азімут», яким керував неповнолітній [PERSON] , після чого залишив місце пригоди, внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим порушив вимоги пункту 2.3 (6),13.1, 2.10 Правил дорожнього руху України. Крім того, 24 липня 2021 року о 18 год. 55 хв. по 7-му провулку Кочемазова в м. Конотоп Сумської області [PERSON] , керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння, (різкий запах алкоголю з порожнини рота водія) від продуття алкотестера газоаналізатора 6820 «Драгер», а також від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. (а.с. 17).\~ Як вбачається з довідки Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумській обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 04 серпня 2021 року,\~ 24 липня 2021 року\~ о 19 год. 56 хв. працівниками бригади Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги здійснено виїзд на виклик № 440, з приводу ДТП до [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Діагноз: Забій лівої гомілки (а.с. 16). Велосипед «Азімут», яким керував [PERSON] отримав механічні ушкодження, що завдало [PERSON] майнову шкоду у розмірі 2145 грн., що підтверджується фіскальним чеком №9737 від 12.08.2021 року (а.с. 18). Неповнолітній [PERSON] , [INFO] є сином позивача [PERSON] (а.с.11). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Згідно вимогст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимогст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі В частині вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 грн., суд зазначає наступне. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснено п. п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року від № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодження здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Судом прийнято до уваги, що внаслідок ДТП син позивача [PERSON] отримав тілесні ушкодження, зазнав душевних страждань внаслідок стресу, погіршення стану здоров`я. Крім цього, позивач та члени її сім`ї були змушені користуватися громадським транспортом, що порушило звичний уклад їх життя. Завдану моральну шкоду позивачем оцінено у 5000 грн. Як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року «Білуха проти України», - в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі. Враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди. Суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача майнову шкоду у розмірі 2145 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Так, згідно ч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 2 ст.141 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Зокрема, до судових витрат, понесених позивачем, суд відносить витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн., та витрати на правову допомогу понесені позивачем у розмірі 2000 грн. Судом встановлено, що договором про надання правової допомоги № 39 від 25.10.2021 року, який укладено між адвокатом Садовським Є.А. та позивачем, передбачено фіксований розмір гонорару, що становить 2000 грн. Таким чином, враховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований факт надання адвокатом Садовським Є.А. правової допомоги у даній справі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору у розмірі 908 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Outcome: approved