Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

У листопаді 2021 року представник ТОВ «Білоцерківвода» поштою звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів 6 609,01 грн. боргу, з яких 6 107,59 грн. борг за надані послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем); 394,51 грн. інфляційних втрат; 106,91 грн. 3% річних, а також стягнути 2 270 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позову вказано, що відповідачі є співвласниками житлового приміщення - квартири [ADDRESS] , та є споживачами послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення за вказаною адресою, які надає позивач. За період з 01.01.2021 року по 01.08.2021 року по особовому рахунку наявна заборгованість за надані послуги в розмірі 6 107,59 грн., яка заявлена позивачем до стягнення. 13.12.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 25.01.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розглянути справу за відсутності позивача по наявним у справі матеріалам, відносно заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про час і місце розгляду справи за зареєстрованою адресою проживання, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивачем у справі в якості відповідачів визначені - [PERSON] та [PERSON] , які є повнолітніми\~ співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , частка по 1/4, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 272329253 від 30.08.2021 року. Особовий рахунок № [NUMBER] на користування послугами централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використання внутрішньо будинкових систем), які надає ТОВ «Білоцерківвода» за адресою: [ADDRESS] , відкритий на ім`я [PERSON] . Відповідно до наявних у справі відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, відповідачі зареєстровані за вказаною вище адресою. Згідно відомості про нарахування та оплату за централізоване постачання холодної води та водовідведення, по вищевказаному особовому рахунку існує заборгованість станом на 01.08.2021 року у розмірі 16 514,30 грн., до стягнення заявлена сума боргу в розмірі 6 107,59 грн., що утворилась в період з 01.01.2021 по 01.08.2021 року. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно статті 9 даного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 11 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила), у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства (п. 21 Правил). Частиною 2 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України. Згідно частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно наданого позивачем розрахунку в період з 01.01.2021 року по 01.08.2021 року, яка заявлена до стягнення, по особовому рахунку наявна заборгованість за надані послуги в розмірі 6 107,59 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вказаної норми позивачем на суму боргу за надані комунальні послуги нараховано 394,51 грн. інфляційних втрат та 106,91 грн. 3% річних. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Разом з тим, суд вважає про відсутність підстав в частині покладення на відповідачів солідарного обов`язку щодо погашення заявлених позивачем сум заборгованості, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 356 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (стаття 360 ЦК України). Враховуючи визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства та визначення позивачем у справі конкретних відповідачів (споживачів), які зареєстровані за вказаною вище адресою та кожному з яких належить частка у праві власності на вказану квартиру, зважаючи на відсутність договору, який визначає солідарне зобов`язання або домовленості між співвласниками щодо порядку несення витрат за отримані послуги, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з кожного з відповідачів по 1/2 частки від заявлених до стягнення сум, тобто 3 053,80 грн. боргу за надані послуги, 197,26 інфляційних втрат та 53,46 грн. три відсотки річних. Суд звертає увагу, що питання оплати житлового-комунальних послуг між декількома користувачами житлового приміщення повинні регулюватися відповідною домовленістю (угодою) між ними, а в разі оплати наданих послуг одним із користувачів, останній не позбавлений права пред`явлення відповідного позову про стягнення понесених витрат (частини витрат) до інших користувачів. Відповідно до правил статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн., тобто по 1 135 грн. з кожного відповідача (1/2 частина).

Outcome: partial