Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Савранської селищної ради, обгрунтовуючи вимоги тим, що 18.07.1983р. його було прийнято в члени колгоспу ім.50 річчя Великого Жовтня, розташованого в с.Йосипівка, Савранського району, Одеської області, який у 1993 році було реорганізовано в КСП «Нива», а в 2000 році реформовано в ТОВ «Нива», де він працював на посадах різноробочого, водія та слюсаря до 29.02.2000р., на підтвердження чого надав копію трудової книжки колгоспника. 28.08.1995р. КСП «Нива» було передано у колективну власність та постійне користування земельні ділянки для виробництва товарної продукції, а 01.10.1996р. позивачу, як члену цього підприємства, на підставі рішення Савранської районної державної адміністрації від 24.05.1996р. №97 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0115409, зареєстрований 01.10.1996р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №398, за яким йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нива», розміром 4,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). З метою оформлення права на земельну ділянку позивач звернувся до Савранської селищної ради Одеської області, від якої 03.09.2021р. отримав відповідь про те, що розпорядженням Савранської РДА від 21.02.2000р. №34/А-2000 на підставі протесту прокурора від 02.02.2000р. №57, рішення загальних зборів КСП «Нива» від 25.01.2000р. №1 цей сертифікат визнано недійсним. Позивач вважає, що КСП «Нива» порушило його законні права на земельну частку (пай), у зв`язку з чим просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колишнього КСП «Нива». В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути без його участі (а.с.22). Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, але подав до суду відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивача не було прийнято в члени колгоспу ім.50 річчя Великого Жовтня, а також ним не надано переконливих доказів на підтвердження свого членства в КСП «Нива» на момент передачі землі в колективну власність цьому підприємству. Крім того, позивачем пропущено строк, в межах якого особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права, а його твердження про те, що про визнання сертифіката недійсним він дізнався лише 03.09.2021р. не відповідає дійсності (а.с.23-26). Суд вважає, що у даному випадку неявка учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, з огляду на положення ч.1 ст.223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Позивач надав до суду копію трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] , заповненої 18.09.1988р., в якій є запис із зазначенням дати 18.07.1983р. про прийняття його в члени колгоспу ім.50 річчя Великого Жовтня на посаду різноробочого. У вказаній трудовій книжці є відомості про те, що у період, починаючи з часу прийняття його в члени колгоспу, він працював у цьому колгоспі водієм, а після його реорганізації до 29.02.2000р. він працював в КПС «Нива» слюсарем та різноробочим (а.с.8-9). Колгосп ім.50 річчя Великого Жовтня, розташований в с.Йосипівка, Савранського району, Одеської області, у 1993 році було реорганізовано в КСП «Нива», а в 2000 році - в ТОВ «Нива», що підтверджується архівною довідкою Подільської РДА від 23.02.2022р. №08.6-06-04/55 (а.с.17). Згідно архівного витягу від 18.01.2022р. №08.6-06-04/13 з протоколу №2 загальноколгоспних зборів уповноважених КСП «Нива» від 30.06.1995р. [PERSON] значиться у списку осіб, що мають право на середню земельну частку (пай) (а.с.14). 28.08.1995р. Бакшанською сільською Радою народних депутатів Савранського району Одеської області прийнято рішення про передачу КСП «Нива» в колективну власність та постійне користування земельних ділянок згідно експлікації для виробництва товарної продукції та про видачу КСП «Нива» державного акту на землю згідно опису (а.с.16). На підставі рішення Савранської районної державної адміністрації від 24.05.1996р. №97 позивачу було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0115409, зареєстрований 01.10.1996р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №398, за яким йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нива», розміром 4,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.10). Позивач отримав листа Савранської селищної ради Одеської області від 03.09.2021р. №С-1737, у якому зазначено, що відповідно до запису книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Нива» сертифікат серії ОД №0115409 на ім`я [PERSON] зареєстрований та виданий, а відповідно до розпорядження Савранської РДА від 21.02.2000р. №34/А-2000 на підставі протесту прокурора від 02.02.2000р. №57 рішенням загальних зборів КСП «Нива» від 25.01.2000р. №1 його визнано недійсним (а.с.11). В матеріалах справи є копія розпорядження Савранської РДА від 21.02.2000р. №34/А-2000 про визнання недійсними сертифікатів на право на земельну частку (пай) працівників соціальної сфери с.Йосипівка (згідно рішення загальних зборів КСП «Нива» від 25.01.2000р.) (а.с.12), а також архівний витяг зі списку працівників соціальної сфери с.Йосипівка, сертифікати яких на право на земельну частку (пай) являються недійсними, який є додатком до вказаного розпорядження РДА, та в якому під №56 значиться [PERSON] (а.с.13). Відповідач надав до суду архівну довідку Подільської РДА від 20.05.2022р. №08.6-06-04/107 такого змісту: «В протоколах засідань правління та загальних зборів колгоспу ім.50 річчя Великого Жовтня с.Йосипівка Савранський район Одеська область за 1983 рік (протоколів засідань правління - 14, протокол загальних зборів - 1) відомостей про прийняття в члени колгоспу [PERSON] немає. Рішення правління за 1983 рік про прийняття громадян на роботу та в члени колгоспу затверджені рішенням загальних звітно-виборних зборів колгоспників колгоспу ім.50 річчя Великого Жовтня від 02.02.1984р. протокол №1. У списку громадян, прийнятих в члени колгоспу, [PERSON] не значиться» (а.с.27). Отже, позивач, будучи членом КСП «Нива», був позбавлений права на земельну частку (пай). Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Пунктом 2 Указу Президента України від 08.08.1995р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», також встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Виходячи з аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що право на земельну частку (пай) виникає саме з моменту передачі державного акта конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. Тобто, особа набуває право на земельну частку (пай) за умови, якщо на момент передачі державного акта на землю, вона залишалась членом відповідного сільськогосподарського підприємства. Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду України від 28.01.2009р. у справі №6-17012св08. Як вбачається з матеріалів справи, рішення про видачу КСП «Нива» державного акту на землю було прийнято 28.08.1995р., а в члени колгоспу ім.50 річчя Великого Жовтня, який у 1993 році було реорганізовано в КСП «Нива», позивача було прийнято18.07.1983р. При цьому, відомості про виключення позивача з членів колгоспу в матеріалах справи відсутні. Виникнення права особи на земельну частку (пай) не залежить від кількості років її перебування у членстві відповідного сільськогосподарського підприємства, трудового стажу, характеру виконуваної роботи, кількості трудоднів, виробленого мінімуму вихододнів або соціальної чи іншої сфери, в якій особа працювала. Інших умов, необхідних для виникнення права на земельну частку (пай), крім перебування особи у членстві відповідного сільськогосподарського підприємства на момент отримання ним державного акта на землю, чинним національним законодавством не передбачено. Таким чином, на момент розпаювання землі та передачі державного акта на право колективної власності на землю КСП «Нива» позивач залишався його членом та був включений до списку, що додається до державного акта, а також отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), у зв`язку з чим не може бути позбавлений права на земельну частку (пай). Відповідно до абз.3 п.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Нива». При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) із земель колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, така земельна частка (пай) відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995р. №720/95 має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. При вирішенні питання щодо застосування позовної давності, про яку заявлено відповідачем, суд керується вимогами ч.4 ст.263 ЦПК України, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховний Суд у постанові від 03.11.2021р. по справі №540/1100/18 дійшов такого висновку. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому, поняття «позовна» має на увазі форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Враховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Таким чином, оскільки право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним, строк на його реалізацію законодавством не встановлено, а відтак воно підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.09.2021р. по справі №181/257/19. Враховуючи викладене, наслідки спливу строку позовної давності застосуванню не підлягають.

Outcome: approved