Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 26.12.2019 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-250861, згідно якого банк видав позичальнику на поточні потреби кредит у розмірі 150000 грн. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до умов Кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків Позичальником Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, Позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Крім того, у разі невиконання Позичальником зобов`язань згідно з Кредитним договором Позичальник сплачує Банку пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у Кредитного договору, і підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Окрім того, в Анкеті-заяві фізичної особи на отримання кредиту зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] , а також зазначено, що суму отриманого кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та є таким, що не потребує згоди другого із подружжя. Звертає увагу на судову практику, яка дозволяє залучати в спорах, де позичальником виступає фізична особа, яка на момент укладання договору перебувала в шлюбі - солідарним відповідачем іншого подружжя, навіть у випадку відсутності окремого договору поруки. Така позиція висловлена Верховним судом ВС/КЦС у справі №205/5882/18 від 07.10.2020.Згідно з ч.3 ст. 61 СК України у разі, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Водночас відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для, другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 30.07.2021 заборгованість за Кредитним договором становить 187775,60 грн, що складається з 141768,26 гривень - борг по тілу; 46007,34 гривень - борг за процентами, що позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Також просить стягнути сплачений судовий збір та понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 10% від ціни позову, а саме 18777,56 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с. 53-55). Відповідачі в судове засідання не з`явилися та причини неявки не повідомили, відзив чи заперечення не подали. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом отримання позовної заяви, повістки та ухвали суду поштою за місцем проживання (а.с.63-65), а також про наявність позову та дату судового засідання дізналися безпосередньо в приміщенні суду 16.02.2022 та подали заяву про отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою смс повідомлень (а.с.66, 67). Про судове засідання 30.05.2022 повідомлені, шляхом направлення смс повісток (а.с.72,74). Суд розглядає справу за їх відсутності згідно п.1 ч.3 та ч.1 ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України та проводить заочний розгляд справи в порядку ст.280-282 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 26.12.2019 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-250861, шляхом підписання Анкети-заяви на отримання кредиту в розмірі 150000 грн. з ціллю рефінансування кредитів, процентна ставка 35%, щомісячний платіж 5323,55, строк 60 місяців (а.с.12-14, 15). АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі: надав [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером №74389285 від 26.12.2019 на суму 53230,00 грн., меморіальним ордером №74389287 від 26.12.2019 на суму 96770,00 грн. (а.с. 9, 10). [PERSON] обов`язки, передбачені договором не виконав, зв`язку з чим станом на 30.07.2021 виникла заборгованість в загальному розмірі 187775,60 грн, що складається з 141768,26 гривень - борг по тілу; 46007,34 гривень - борг за процентами, що підтверджується відповідним розрахунком та рухом коштів по рахунку (а.с.7, 10-11). Банк 13.04.2021 надсилав [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості (а.с. 16,17-23). IV. Норми права, які застосував суд. 4.1.Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року передбачено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у даному випадку АТ «Кредобанк»). Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Частина друга статті 1050 ЦК України вказує, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 цього Кодексу, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 4.2. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Щодо заявлених позовних вимог АТ «Кредобанк» до відповідача [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-250861 від 26.12.2019, то суд вважає, що у їх задоволенні необхідно відмовити, зважаючи на наступне. Як вказує представник позивача в обґрунтування позовних вимог, 26.12.2019 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву № СL-2250861 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] , а також зазначено, що суму отриманого кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та є таким, що не потребує згоди другого із подружжя. Факт шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] нічим не підтверджується. У вищевказаній Анкеті-заяві [PERSON] не підтвердила свою згоду на отримання її чоловіком кредиту. Крім того, у анкеті заяві вказано, що кредит виданоз ціллю рефінансування кредитів. Як встановлено судом договору поруки [PERSON] не підписувала, доказів того, що договір був укладений в інтересах сім`ї матеріали справи не містять, вказівка в анкеті-заяві про отримання коштів для потреб сім, не підтверджує, що [PERSON] погодилася взяти на себе солідарне зобов`язання перед АТ «Кредобанк», а тому підстави для задоволення позову АТ «Кредобанк» у частині позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] відсутні. Таким чином в задоволенні позовних вимог АТ «Кредобанк» до [PERSON] слід відмовити. 4.3. Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18777,56 грн., суд зауважує наступне. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У матеріалах справи наявні Договір про надання правової допомоги, укладений 11.02.2019 між АТ «Кредобанк» і Адвокатським об`єднанням «БІЗНЕС і ПРАВО», Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН №000531 від 30.11.2018. Проте, будь-яких інших доказів на підтвердження існування та розміру понесення витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, до позовної заяви додано не було. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, наданий позивачем, не є належним доказом фактичного понесення стороною таких витрат. А тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні цієї частини вимог за необґрунтованістю. При звернені до суду із вказаним цивільним позовом АТ «Кредобанк» було сплачено 2816,63 грн. судового збору. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в розмірі 2816,63 грн. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1. Суд задовольняє позов частково. 5.2. Суд робить висновок, що 26.12.2019 виникли договірні відносини між АТ «Кредобанк» та [PERSON] внаслідок отримання останнім кредиту в АТ «Кредобанк». 5.3. Відносно зобов`язання з солідарного повернення кредитних коштів дружиною відповідача [PERSON] матеріали справи доказів не містять, а отже в цій частині позовні вимоги не доведені та не підлягають задоволенню. 5.4. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, тому наданий банком розрахунок приймається судом як достовірний. Відповідач [PERSON] для отримання кредитних коштів у визначеному ним розмірі подав анкету-заяву, погодившись, шляхом її підписання з умовами надання кредиту (терміном повернення кредитних коштів, відсотковою ставкою). Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку і вчасно позивачу не повернуті. Тож [PERSON] порушив умови договору, не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів та належних платежів, а фінансова установа вправі вимагати дострокового їх повернення та захисту порушених прав. Тому суд стягує борг за кредитом з відповідача [PERSON] . 5.5. На користь позивача з відповідача [PERSON] підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, тобто по сплаті судового збору в розмірі 2816,63 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial