Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог, зазначила, що 01.08.1982 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , однак у свідоцтві про одруження дівоче прізвище вказано із помилкою « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Окрім, допущеної в написанні прізвища в свідоцтві про одруження, аналогічно допущена помилка в дівочому прізвищі у атестаті №2660, виданого на її ім`я 20.07.1980 року навчально-курсовим комбінатом П. У. фабрики ім. Балашова Міністерства текстильної промисловості Російської РФСР, де вона навчалась з 20.07.1979 року по 20.07.1980 року. В графі атестата записано прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Просила встановити факт належності їй свідоцтва про одруження та атестату. В судове засідання заявник не з`явилася, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, заяву підтримала повністю. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подав до суду заяву, в якій зазначив про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Розгляд справи відбувся на підставі ст.\~223\~ЦПК України у відсутність сторін та відповідно до поданих заяв. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Наведений у ч.1 ст.\~315\~ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним і відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.1постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із Законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , яке видано 04.05.1962 року, актовий запис №339 прізвище записано як « [PERSON] » (а.с.10). Однак, у трудовій книжці прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». (а.с. 12-16). Таким чином, вимога заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документу ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Outcome: approved