Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті свого чоловіка - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця міста Алчевськ Луганської області, смерть якого наступила [INFO] у с. Червоне, Маріупольського району Донецької області. Заява обґрунтована тим, що заявниця є дружиною [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] у с. Червоне, Маріупольського району Донецької області в результаті військової агресії Російської Федерації. Після загибелі [PERSON] залишився на не підконтрольній території України, яка контролюється військовими Російської Федерації та збройними формуваннями так званих «ЛНР» та «ДНР» і його тіло не можливо на теперішній час доставити на підконтрольну територію України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території активних бойових дій, на якій не можливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту, що має юридичне значення, заявниці необхідне для державної реєстрації смерті чоловіка, проведеної державним органом України. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.06.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду. Заявниця та її представник у судовому засіданні свою заяву підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с. 29). Як вбачається з матеріалів справи 11.05.2022 року [PERSON] звернулась до чергової служби Обухівського РУП ГУНП в Київській області із заявою про те, що 07.03.2022 року [PERSON] 07.03.2022 року приблизно об 11:00 год., знаходячись у полі біля [ADDRESS] під час застосування військовослужбовцями РФ бойової техніки зник та наданий час його місцезнаходження невідомо. Допитана в судовому засіданні в якості свідка заявниця [PERSON] пояснила, що з 2014р. вона з чоловіком та дітьми проживають у Київській області як внутрішньо переміщені особи. Чоловік працював у м. Маріуполі, у зв`язку з чим поїхав на роботу. 2.03.2022р. вона останній раз говорила з ним по телефону, потім зв`язок зник. Через декілька днів її позвонив знайомий і повідомив, що коли вони намагалися виїхати з Маріуполя почався обстріл і її чоловік загинув. Аналогічні пояснення надав свідок [PERSON] . На підтвердження показів свідків суду надано фотознімки місця поховання її чоловіка (а.с. 33-35). Відповідно до ч. 1 ст. 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частина 2 та 3 цієї статті передбачає, що будь які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 статті 317 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що неможливість отримати у м. Маріуполь Донецької області необхідних документів для реєстрації факту смерті [PERSON] виникла у зв`язку з вторгненням Російської Федерації на територію України 24.02.2022р. Крім того, суд зазначає, що на час ухвалення рішення місто Маріуполь Донецької області відсутнє у переліку тимчасово окупованих територій, що визначені Верховною Радою України, разом з тим, ведення активних бойових дій, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території м. Маріуполь Донецької області у період смерті чоловіка заявниці та на даний час є загальновідомим фактом, який згідно із ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування. Крім того, відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75 затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), в який увійшли населені пункти Маріупольського району. З огляду на викладене, суд вважає, що надані докази підтверджують той факт, що [PERSON] , помер [INFO] у [ADDRESS]. Оскільки, заявниця не має можливості надати для реєстрації смерті свого чоловіка документи встановленого законодавством України зразка, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає що заява підлягає задоволенню. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved