Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між сторонами 06 лютого 2019 року зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №216. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають різні характери та різні погляди на життя, а тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, судові витрати залишити за позивачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Відповідач відзив на позов не надав. Позивач в судове засідання не з`явилася, натомість при поданні позовної заяви просила розгляд справи проводити в її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки на адресу його місця реєстрації, згідно відомостей наданих Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради від 15.03.2022 року №14913. Однак, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала щодо такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.\~63 Закону України «Про\~міжнародне приватне\~право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ст.\~60 цього Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Відповідно до ст. 1 Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифікованого Законом України №451/95-ВР від 22 листопада 1995 року, громадяни однієї Договірної Сторони користуються на території другої Договірної Сторони стосовно своїх особистих та майнових прав таким самим правовим захистом, як і громадяни цієї Договірної Сторони. Якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - другої Договірної Сторони, і один з них проживає на території однієї, а другий - на території другої Договірної Сторони, тоді компетентні установи обох Договірних Сторін. При цьому вони застосовують законодавство своєї держави (ч. 2 ст. 27 цього Договору). Подружжя є громадянами різних держав, водночас на час розірвання шлюбу сторони мають зареєстроване місце проживання на території України, а тому враховуючи вищевказані положення розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.\~104\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 06 лютого 2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №216 (а.с. 3). Спільних дітей від шлюбу сторони не мають Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат, позивач [PERSON] просила залишити судові витрати за позивачем.

Outcome: approved