Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] посилається на те, що з відповідачем по справі [PERSON] перебуває в шлюбі, зареєстрованому 27 квітня 2018 року Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №110. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. На даний час подружніх відносин з чоловіком не підтримує, з 31 грудня 2021 року проживає окремо. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, змушена звернутись до суду. Просить врахувати, що у меншого сина [PERSON] вроджена одностороння вада розвитку верхньої губи, твердого і м`якого піднебіння, у зв`язку з чим йому встановлена інвалідність. Для покращення стану його здоров`я та проведення лікування, яке вимагає оперативного втручання, постійно необхідні кошти. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 15 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка, згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву не подав. Заяв та клопотань від нього не надходило. За таких умов, суд вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому зареєстрованому 27 квітня 2018 року Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №110 (а.с. 4). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у свідоцтвах про народження яких відповідач зазначений батьком (а.с. 5, 6). Згідно довідки про склад сім`ї №1-10 від 12.01.2022, виданої виконкомом Тараканівської сільської ради Дубенського району, [PERSON] зареєстрована і проживає в [ADDRESS] . Згідно погосподарської книги №3, склад зареєстрованих за даною адресою наступний: [PERSON] чоловік, зареєстрований, але не проживає, [PERSON] син, [PERSON] син, [PERSON] мати, [PERSON] брат, [PERSON] баба (а.с. 10). Як свідчить акт про фактичне місце проживання від 24.01.2022, складений комісією Тараканівської сільської ради, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 31.12.2021 (а.с. 11). [PERSON] має\~вроджену односторонню\~ваду розвитку\~верхньої губи,\~твердого і\~м`якого піднебіння\~та потребує\~оперативного лікування,\~про що\~свідчить довідка\~КНП «Західноукраїнський\~спеціалізований дитячий\~медичний центр»\~від 15.11.2011,\~медичний висновок\~№54\~від 02.07.2021\~та консультаційний\~висновок спеціаліста\~ЛКК 2865\~(а.с.\~7,\~8,\~9). Частиною 1\~ст. 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України\~та п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно ч.1\~ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач повинен виконувати обов`язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Суд враховує, що відповідач є працездатним, має можливість сплачувати аліменти, та вважає, що є підстави для призначення аліментів\~у розмірі 2500 гривень, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину. Вказаний розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку дітей, їх потреб та таким, що створить відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру.\~Тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку\~ст. 141 ЦПК України\~992 гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.

Outcome: approved