Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 07 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т. І. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 2138, яким стягнуто з неї на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість за кредитним договором № 500935572 від 18 квітня 2014 року, а також витрати за вчинення виконавчого напису на загальну суму 84 605,17 грн. Зазначений виконавчий напис нотаріуса перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О. (ВП № 63767312). Позивач вважає зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки останній вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме Закону України "Про нотаріат", Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, крім того, відповідачем не доведено безспірність заборгованості за кредитним договором, оскільки заборгованість за вищезазначеним кредитним договором станом на 19 листопада 2019 року стягувалась з неї на підставі судового рішення, яке вона виконала в повному обсязі. У зв`язку з чим, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 07 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т. І., зареєстрований в реєстрі за № 2138 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 84 605,17 грн. і вирішити питання стосовно судових витрат. Ухвалою судді від 24 грудня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 25-26).Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса до ухвалення рішення у цій справі (а.с. 51-52). Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів (а.с. 55-56). Ухвалою суду від 27 липня 2021 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 127). Ухвалою суду від 17 березня 2022 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 169). 11 березня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ТОВ "Вердикт Капітал", в якому останній заперечує проти доводів позивача, викладених у позовній заяві, просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на дотримання приватним нотаріусом вимог чинного законодавства під час вчинення спірного виконавчого напису, а також на те, що сума заборгованості позивача за кредитним договором ж безспірною (а.с. 91-95) У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи, а також відповіді на відзив суду не подавала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] - адвокат Хачатурова І. О. у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 177). Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т. І. та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О. О. у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за їх відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Судом установлено, що між Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" (правонаступником якого за установчими документами є Акціонерне товариство "Альфа-Банк") і [PERSON] існували кредитні правовідносини, що оформлено укладанням 18 квітня 2014 року відповідного кредитного договору № 500935572, зазначені обставини установлені рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року, ухваленим заочно у цивільній справі № 183/7683/15, а тому доказуванню не підлягають (а.с.12). Так, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року, ухваленим заочно у цивільній справі № 183/7683/15, з [PERSON] на користь ПАТ "Альфа-Банк" було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 500935572 від 18 квітня 2014 року, яка станом на 19 листопада 2015 року становить 51 943,69 грн., а також судові витрати (а.с. 12). На виконання вищезазначеного рішення суду було виготовлено виконавчі листи (а.с. 17), які стягувачем пред`явлені до виконання у Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (ВП № 52624321). Постановою старшого державного виконавця зазначеного Відділу Адаменком М. М. від 20 серпня 2020 року було закінчено виконавче провадження № 52624321 у зв`язку з його фактичним виконанням (а.с. 16 зворот). Слід зауважити,що відповідно до ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Судом установлено, що 07 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т. І. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 2138, відповідно до якого звернуто стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ "Вердикт Капітал" (код ЄДРПОУ 36799749), як правонаступника ТОВ "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" (код ЄДРПОУ 41264766), як правонаступником ТОВ "Кредитні ініціативи" (код ЄДРПОУ 35326253), яке у свою чергу було правонаступником АТ "Альфа-Банк", заборгованість за кредитним договором № 500935572 від 18 квітня 2014 року в розмірі 84 105,17 грн., яка утворилась за період з 16 січня 2019 року по 27 жовтня 2020 року та складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 34 168,42 грн., заборгованості за відсотками та комісіями в розмірі 49 936,75 грн., а також витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 500,00 грн., а всього на суму - 84 605,17 грн. (а.с. 154). Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О. (ВП № 63767312), приватним виконавцем здійснюються заходи з примусового виконання зазначеного виконавчого документа. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена, зокрема, ст. 18 ЦК України, главою 14 Закону України "Про нотаріат", ч. 6 ст. 20 Закону України "Про заставу", ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та п. 3.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22 лютого 2012 р. № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у тому числі в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскільки відповідачем іншого не доведено, суд вважає, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, що підтверджується й матеріалами самого виконавчого напису, наданого приватним нотаріусом Київського міського ноатірального округу Секістовою Т. І. у відповідь на запит суду (а.с. 153-161), тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Разом з тим, відповідно до ч. 1, ч. 7, ч. 8 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З урахуванням зазначених вище норм, підстав для скасування заходів забезпечення позову цим судовим рішенням, суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: approved