Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, так як продовжує навчання та просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року. Позов мотивує тим, що вона народилась [INFO] і її батьком є відповідач. Після розлучення батьків відповідач виплачував аліменти на користь матері на її утримання до досягнення нею 18-річного віку. В 2020 році вона досягла повноліття і навчається в Університеті фіскальної служби України, термін навчання до 30.06.2024 року. У зв`язку з навчанням на денній формі навчання вона не має можливості влаштуватись на роботу та отримувати заробітну плату щоб самостійно забезпечити свою життєдіяльність, потребує матеріальної допомоги. Витрати на її навчання несе мати, а тому посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. Дана справа розглядається в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , згідно довідки вих. № 81 від 16.09.2020 року, виданої Університетом державної фіскальної служби, є студентом даного навчального закладу денної форми навчання, термін навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року. Правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 20.08.2018 року № 559/379/17-ц визначено, що досягнення повноліття не є підставою для звільнення від сплати аліментів у разі якщо дитина продовжує навчання. Згідно з позицією Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.01.2019 року, справа № 346/103/17, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до вимог ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 ч.1 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення ст. 182 СК України та те, що позивач навчається на денній формі навчання, не працює, знаходиться на утриманні матері, відповідач відзиву на позов не надав. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до ч.1 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з врахуванням, що сума стягнутих аліментів не може бути меншою від 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому стягненню з відповідача на орись держави підлягають судові витрати в сумі 992,40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і ст.ст. 180, 181 183, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved