Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивач у лютому 2022р. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що 28.07.2017 року сторони зареєстрували шлюб у Гусятинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. За час перебування у шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] . У подальшому рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.08.2020р. шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.01.2020р. вирішено стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] аліменти у розмірі 1300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Після присудження аліментів відповідач сплачував, присуджені судом аліменти, однак цих коштів не вистачає. Дитина перебувала та перебуває на її утриманні, витрати на її утримання суттєво збільшились. При цьому матеріальне становище відповідача покращилось, оскільки він виїжджає на заробітки за кордон. Тому позивачка вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 2100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 25.05.2022р. представник позивача уточнив позовні вимоги доповнивши словами «але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття.». Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити з мотивів, викладених у ній. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та вказав, що зможе сплачувати аліменти у розмірі 1500грн., оскільки на даний час не працевлаштований, а за кордоном не може працювати, адже введений воєнний стан та не може покинути територію України. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 28.07.2017р. сторони 28.07.2017 року зареєстрували шлюб у Гусятинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (а.с.15). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно даних ЄДРСР рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.08.2020р. шлюб сторонами розірвано, дитину [PERSON] залишено на проживання з матір`ю. Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.10.2020 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] щомісячно аліменти в сумі 1300 гривень (а.с.18-22). Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача про те, що на даний час збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань та те, що відповідач є працездатною особою, хоч і офіційно не працюючий, а також часткове визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні обов`язки щодо дитини, за таких обставин суд вважає за правильне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача та призначити їх та стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення у дохід держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial