Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Нігинський кар`єр» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову зазначає, що 03.06.2021 року Наказом Фонду державного майна №951 [PERSON] було звільнено з посади виконувача обов`язків директора державного підприємства «Нігинський кар`єр» згідно із п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України з дати видання наказу. Також даним Наказом на посаду виконувача обов`язки було призначено [PERSON] . 09.06.2021 року Наказом №22-к [PERSON] згідно Наказу Фонду державного майна №951, звільнив [PERSON] з займаної посади виконувача обов`язки директора ДП «Нігинський кар`єр». Також даним Наказом було призначено бухгалтерії підприємства нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану відпустку - за 19 днів. Станом на день звільнення з Позивачем не були проведені усі розрахунки, які передбачені ст. 116 КЗпП України. За період з жовтня 2020 року по травень 2021 року [PERSON] було нараховано заробітну плату у сумі 226 145, 37 грн., які не були виплачені позивачу ані в період роботи, ані в момент звільнення. Окрім того, що позивачу не виплатили заробітну плату, під час здійснення своїх трудових обов`язків позивач витрачав власні кошти, які йому компенсовані не були. Заборгованість підприємства перед позивачем підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по співробітнику [PERSON] сфоромованою 07.05.2021 року за період з 01.10.2019 по 07.05.2021 рік, згідно якої заборгованість ДП «Нігинський кар`єр» перед [PERSON] станом на момент формування відомості складала 87820,69 грн., які не були виплачені під час звільнення. Окрім того, слід звернути увагу, що після формування оборотно-сальдової відомості [PERSON] ще майже місяць пропрацював та був звільнений лише 03.06.2021 року. Відповідно витрати понесені [PERSON] після 07.05.2021 року не були включені до оборотно-сальдової відомості. Позивач просить: 1. Стягнути з Державного підприємства «Нігинський кар`єр» (ЄДРПОУ 00373741) на користь [PERSON] 226145,37 грн. заборгованості по заробітній платі, без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України; 2. Стягнути з Державного підприємства «Нігинський кар`єр» (ЄДРПОУ 00373741) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати за період з червня 2021 року по листопад 2021 року, станом на листопад 2021 року, в розмірі 207999,00 грн. без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України. Із урахуванням розміру грошових коштів, що підлягатимуть сплаті на момент прийняття судового рішення; 3. Стягнути з Державного підприємства «Нігинський кар`єр» (ЄДРПОУ 00373741) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) компенсацію за невикористану відпустку у сумі 25543,34 грн.; 4. Стягнути з Державного підприємства «Нігинський \~ \~ \~ \~кар`єр» \~ \~ \~ \~(ЄДРПОУ 00373741) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) витрати, які поніс [PERSON] поніс у зв`язку з виконанням трудових обов`язків у сумі 112391,50 грн.. Позивач в судове засідання не з`явився, до початку судового розгляду представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 жовтня 2020 року [PERSON] на підставі наказу Фонду Державного майна України №1680 був призначений на посаду виконувача обов`язків директора Державного підприємства «Нігинський кар`єр». Пунктом 3 Наказу №1680 [PERSON] встановлено розмір посадового окладу з розрахунку як два посадові оклади працівника основної професії підприємства. 20.10.2020 року наказом №32-к [PERSON] приступив до виконання обов`язків Державного підприємства «Нігинський кар`єр» з 20.10.2020 року з оплатою праці з розрахунку як два посадові оклади працівника основної професії підприємства з посадою директора підприємства. 10.12.2020 року наказом фонду державного майна України №1998 були внесені зміни до наказу №1680 від 19.10.2020 року, а саме [PERSON] виконувачу обов`язків директора підприємства було встановлено розмір посадового окладу з розрахунку як чотири посадові оклади працівника основної професії підприємства. З копії наказу №11 від 29.01.2021 року Державного підприємства «Нігинський кар`єр» «Про компенсацію затрат на проживання» вбачається, що з часу призначення на посаду виконувачем обов`язків директора «Нігинський кар`єр» та до видачі наказу Фонду Держмайна України про призначення директором підприємства, бухгалтерії підприємства, згідно авансових звітів, проводити компенсацію затрат на проживання [PERSON] у 100% розмірі. 03.06.2021 року Наказом Фонду державного майна №951 [PERSON] було звільнено з посади виконувача обов`язків директора державного підприємства «Нігинський кар`єр» згідно із п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України з дати видання наказу. Також даним Наказом на посаду виконувача обов`язки було призначено [PERSON] . 09.06.2021 року Наказом №22-к [PERSON] згідно Наказу Фонду державного майна №951, звільнив [PERSON] з займаної посади виконувача обов`язки директора ДП «Нігинський кар`єр». Також даним Наказом було призначено бухгалтерії підприємства нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану відпустку - за 19 днів. Станом на день звільнення з позивачем не були проведені усі розрахунки, які передбачені ст. 116 КЗпП України. З копії довідки про доходи ДП «Нігинський кар`єр» №107 за період з жовтня 2020 року по травень 2021 року [PERSON] було нараховано заробітну плату у сумі 226 145, 37 грн., які не були виплачені позивачу. Окрім того, що позивачу не виплатили заробітну плату, під час здійснення своїх трудових обов`язків позивач витрачав власні кошти, які йому компенсовані не були. Заборгованість підприємства перед позивачем підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по співробітнику [PERSON] сфоромованою 07.05.2021 року за період з 01.10.2019 по 07.05.2021 рік, згідно якої заборгованість ДП «Нігинський кар`єр» перед [PERSON] станом на момент формування відомості складала 87 820,69 грн., які не були виплачені під час звільнення. Окрім того, після формування оборотно-сальдової відомості [PERSON] ще майже місяць пропрацював та був звільнений 03.06.2021 року, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] , заповненої 08.10.1997 року. Відповідно витрати понесені [PERSON] після 07.05.2021 року не були включені до оборотно-сальдової відомості. Затримка розрахунку після звільнення позивача з 03.06.2021 року по 04.11.2021 року становить 107 робочих дні при п`ятиденному робочому тижні ( червень 2021р. 18 днів, липень 2021 р. 22 дні, серпень 2021 р.-21 день, вересень 2021 року -22 дні, жовтень 2021 р. 20 днів, листопад 2021 р. 4 дні). Таким чином, до розрахунку середньої заробітної плати слід брати наступні вихідні дані: квітень 2021 року кількість відпрацьованих днів 22, нарахована заробітна плата 42\~601,17 грн., травень 2021 року кількість відпрацьованих днів 18, нарахована заробітна плата 77756,75 грн.. Розрахунок середньоденної заробітної плати: 42\~601,17 + 35\~155,58) : (22+18) = 1943,91 грн.. Таким чином середній заробіток за затримку на момент подання позовної заяви складає 1943,91 грн.?107 днів =207 999 грн.. Заборгованість по\~оплаті за\~невикористану відпустку\~складає \~25543,34\~грн.,\~а саме:\~ сумарний\~заробіток позивача\~за весь\~період роботи\~(8\~місяців)\~ 226\~145,37\~грн.,\~відпрацьована кількість\~днів у\~розрахунковому періоді\~загалом складає\~156\~днів,\~з них:\~жовтень 2020\~року \~9\~днів,\~листопад 2020\~року \~21\~день,\~грудень 2020\~року \~22\~дні,\~січень 2021\~року -\~ 19\~днів,\~лютий 2021\~року \~20\~днів,\~березень 2021\~року \~22\~дні,\~квітень 2021\~року \~22\~дні,\~травень 2021\~року \~18\~днів,\~червень 2021\~року \~3\~дні.\~ Сумарний\~заробіток 226\~145,37\~грн.:156\~відпрацьованих днів\~складає 1449,6\~грн.\~? 19\~днів =\~25543,34\~грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником остаточний розрахунок, виплатити всі належні йому суми (заробітну плату, вихідну допомогу, грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки тощо). Ці суми мають бути виплачені працівникові в день звільнення, коли ж працівник у день звільнення не працював, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимоги про розрахунок. При невиконанні вказаного обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність, зокрема, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В постанові від 26 червня 2019 року при розгляді справи № 761/9584/15-ц Великою Палатою Верховного Суду було сформульовано висновок , що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. В той же час, відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Законодавство України не передбачає обов`язок працівника звернутись до роботодавця з вимогою про виплату йому належних платежів при звільненні. Водночас у трудових правовідносинах працівник має діяти добросовісно, реалізуючи його права, що, зокрема, вимагає частина третя статті 13 ЦК України. Велика Палати Верховного Суду вказала, що з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми. При цьому Велика Палата Верховного Суду вважає, що, зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом. При вирішенні спору суд враховує, що розмір середнього заробітку, який просить стягнути позивач, є меншим ніж розмір простроченої заборгованості по заробітній платі, пропорційним та справедливим щодо розміру заборгованості і часу затримки, а тому вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнення позивача. Відповідно ст..121 КЗпП України, працівники мають\~право на\~відшкодування витрат\~та одержання\~інших компенсацій\~у зв`язку\~з службовими\~відрядженнями. Працівникам,\~які направляються\~у відрядження,\~виплачуються:\~добові за\~час перебування\~у відрядженні,\~вартість проїзду\~до місця\~призначення і\~назад та\~витрати по\~найму жилого\~приміщення в\~порядку і\~розмірах,\~встановлюваних законодавством. \~За відрядженими\~працівниками зберігаються\~протягом усього\~часу відрядження\~місце роботи\~(посада). Працівникам, які направлені у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку. Враховуючи вищенаведене, позов підлягає задоволенню. З Державного підприємства «Нігинський кар`єр» на користь [PERSON] слід стягнути 226\~145 гривень 37 коп. заборгованості по заробітній платі, без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати за період з червня 2021 року по листопад 2021 року, станом на листопад 2021 року, в розмірі 207\~999 гривень 00 коп. без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України із урахуванням розміру грошових коштів, що підлягатимуть сплаті на момент прийняття судового рішення, компенсацію за невикористану відпустку у сумі 25\~543 гривень 34 коп., витрати, які поніс [PERSON] , у зв`язку з виконанням трудових обов`язків у сумі 112 391 гривень 50 коп.. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 3203 гривень 91 коп.. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду з позовної вимоги стягнення заборгованості по заробітній платі без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України, суд важає, що з Державного підприємства «Нігинський кар`єр» на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992 гривень 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved