Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі позивач) звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] (надалі відповідач) про відшкодування завданої майнової шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17.12.2020 року у Київській області, Вишгородському районі, с. Нові Петрівці по вул. Свято-Покровській, 177 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot номерний, знак [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля Skoda, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою від 04.03.2021 року Вишгородський районний суд Київської області визнав відповідача винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди та притягнув до відповідальності, передбаченої статею 124 КУпАП. Оскільки на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, позивач сплатив на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 48 298,32 грн та витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1530,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути на його користь суму майнової шкоди у розмірі 49 828,32 грн та витрати на оплату судового збору. Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, у якій роз`яснено вимоги ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відзив на позов від відповідача до Жашківського районного суду Черкаської області не надходив. Представник позивача в судове засідання не з`явився. До позовної заяви додав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження та за відсутності позивача, а також підтримав позовні вимоги та не заперечував проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з`явився по невідомих суду причинах, судові повістки надсилались за останнім відомим місцем реєстрації. Також повідомлення про судовий розгляд було розміщено на сайті суду. Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без його участі не надходили. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Постановою від 04.03.2021 року Вишгородський районний суд Київської області визнав відповідача винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, притягнув до відповідальності, передбаченої статею 124 КУпАП, та призначив покарання у вигляді штрафу (арк. с. 3). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. К вбачається із заяви потерпілого [PERSON] , останній звернувся до позивача з повідомленням про ДТП та заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП (арк. с. 10). Наказом по справі 73218 позивачем прийнято рішення виплатити [PERSON] 48 298,32 грн (арк. с. 29). Вказана сума перерахована 26.03.2021 року, про що свідчить копія платіжного доручення № 942655 (арк. с. 32). Платіжним дорученням № 942603 від 25.03.2021 року перераховано 1 530,00 грн в рахунок оплати послуг аваркома (арк. с. 33). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована (арк. с. 6). Відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно положень ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторно (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків. Згідно п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених ст. 41 цього Закону. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 49 828,32 грн. За приписами ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved