Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

24 вересня 2021 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом звернувся представник позивача [PERSON] , з проханням: визначити позивачеві [PERSON] додатковий строк в 2 місяці, відлік якого починати з дня набрання законної сили рішенням суду, для подачі заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла в с. Дударків [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] в с. Дударків Бориспільського району Київської області. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка. За життя спадкодавець склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своїй сестрі [PERSON] . Позивач на день смерті сестри проживала разом з ним без реєстрації свого місця проживання. У встановлений законом строк позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, оскільки вважала, що факт проживання в одному будинку із спадкодавцем являється фактом прийняття спадщини, а будь-які дії, спрямовані на оформлення спадкових прав, можливі лише після спливу 6 місяців після відкриття спадщини. Крім того, позивач мала на руках належно оформлений заповіт на майно спадкодавця. Таке переконання з`явилось у позивача внаслідок отриманої невірної консультації. З цих підстав позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. Ухвалою суду Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 15 лютого 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, натомість представник позивача подав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримує та просить задовольнити. Представник Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань до суду не направив. Дослідивши подану представником позивача заяву, матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Приписами ч. 1, 3\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 3,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 05 травня 2016 року зроблено запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 3). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 1,0000 га, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії за адресою : [ADDRESS] , виданого на підставі рішення Бориспільської райдержадміністрації від 17.04.2009 року за № 1313 (а. 4). 05 липня 2002 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Дударківської сільської ради народних депутатів Рогач Н.І., згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що я за законом матиме право заповіла своїй сестрі [PERSON] (а.с. 5). На день\~смерті разом\~з [PERSON] \~проживала [PERSON] ,\~що підтверджується\~довідкою виданою\~виконавчого комітету\~Дударківської сільської\~ради Бориспільського\~району Київської\~області від\~05.05.2016\~року за\~№ 355 (а.с. 8). З листа державного нотаріуса Бориспільської районної державної Скрипки А.О. від 17.09.2021 року за № 1598/02-14 вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не відкривалась, а також позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини (а.с. 11). Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша\~статті 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з частиною другою\~статті 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Частиною першою\~статті 1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~статті 1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Таким чином, відповідно до наведених вище положень цивільного законодавства України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Позивач у термін, встановлений\~статтею 1270 ЦК України, не звернувся до нотаріальної контори за оформленням та отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом. Поважними причинами пропуску строку визначеного для прийняття спадщини позивач зазначає те, що вважала, що будь-які дії, спрямовані на оформлення спадкових прав, можливі лише після спливу 6 місяців після відкриття спадщини, а також факт проживання в одному будинку із спадкодавцем являється фактом прийняття спадщини. Таке переконання з`явилось у позивача внаслідок юридичної необізнаності та отриманої невірної консультації. З огляду на викладені обставини, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Крім того, суд вважає, що оскільки спадкова справа до майна померлої [PERSON] не відкривалася, спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці не встановлені, заяв про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, в позивача наявний заповіт, в інший спосіб, крім як звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та відновити своє порушене право позивач не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 2 (два) місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved