Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що в провадженні Рокитнівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває на виконанні ВП №66459459 від 11.08.2021, сторонами якого є Позивач та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Про існування даного виконавчого провадження за ВП №66459459 від 11.08.2021 дізналася на сайті Єдиного реєстру виконавчих проваджень. 12.03.2021 Головкіною Я.В., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, було вчинено виконавчий напис, в якому запропоновано звернути стягнення з позивача, яка є боржником за кредитним договором №359014564 від 29.11.2019 укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором №68 від 04.03.2020 є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором №05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр прав вимог №3 від 29.01.2021 є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». Загальна сума, що підлягає стягненню 67879,00 грн. Дата набрання виконавчим написом законної сили 12.03.2021, зареєстровано в реєстрі за №13874. Позивач зазначає, що ніхто її не повідомляв про наявність вищезазначених договорів про відступлення права вимоги, а нотаріус не вчинив жодної дії спрямованої на встановлення факту безспірності заборгованості. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 12.03.2021 та зареєстрований в реєстрі за №13874 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» 67879,00 грн. Одночасно просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору та на правничу допомогу. Ухвалою суду від 01.11.2021 відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 27.01.2021 було зупинено стягнення з позивача за виконавчим написом , вчиненим приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна 12.03.2021, зареєстрованим в реєстрі за №13874 на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до набрання рішенням законної сили. Позивач в судове засідання не з`явився, у судове засідання подала заяву, якою вимоги підтримала. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив суду, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог закону; відзиву на позов відповідачем не подано. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рокитнівський відділ державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надали заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. не з`явився, про причини неявки не повідомив суду, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог закону. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши наявні в справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Статтею 18\~ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012року\~№296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Відповідно до п. 19) ч. 1 ст.34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012року\~№296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 50\~Закону України\~«Про нотаріат» встановлено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. У Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №760/2193/15-ц висловлено позицію про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), а також у постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Таким чином, нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання,чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису . Аналогічну позицію викладено в ухвалі колегії суддів судової палати цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2017 р. № 201/1662/16-ц. Однак, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису зазначених вимог не дотримано. Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Рокитнівського відділу державної виконавчої служби у Сарненському районі рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 11.08.2021 було відкрито виконавче провадження ВП№66459459 з примусового виконання виконавчого напису №13874, виданого 12.03.2021, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість в сумі 67879,00 грн. Дана заборгованість позивача виникла на підставі письмово укладеного договору №359014564 від 29.11.2019 між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (код ЄДРПОУ: 38569246). Договір вчинено у простій письмовій формі без його нотаріального посвідчення. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості . Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до укладеного у звичайній письмовій формі договору №359014564 від 29.11.2019 між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Також, в даному випадку, суд погоджується із доводами представника позивача щодо тієї обставини, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Так, стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною оскільки позивач надав суду копію договору №359014564 від 29.11.2019 укладеного між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в Додатку до договору міститься, що сума кредиту 20000,00грн.,термін платежу 27.12.2019р, нарахований процент 9296,00грн., разом до сплати 29296,00грн. Крім того, відповідач не повідомив позивача, про заміну кредитора в зобов`язанні (з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на ТОВ "Фінансова компанія «Онлайн фінанс") та не направив вимогу про усунення порушень заборгованості за кредитом. Отже, на момент вчинення спірного виконавчого напису у нотаріуса були відсутні законні підстави відносити таку заборгованість до безспірної, а також вважати про наявність та дотримання усіх умов, які є необхідних для вчинення даної нотаріальної дії. З огляду на викладене доводи представника позивача є обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 15000,00 грн. слід задовольнити повністю, враховуючи обсяг виконаних робіт адвокатом Цокало Т.М., принципи співмірності та розумності судових витрат. На підтвердження виконання адвокатом умов договору про надання правових послуг до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги №327/06-09-2021 від 06.09.2021, детальний опис робіт (наданих послуг), акт приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 до договору №327/06-09-2021 від 06.09.2021, квитанція №327 від 15.10.2021. Крім того, у своїй заяві від 10.03.2022 просила стягнути судовий збір за подання позовної заяви у сумі 908,00 грн. та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного вище, відповідно до Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved