Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

В грудні 2021 року представник позивача [PERSON] - адвокат Бондаренко О.В. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~зазначає,\~що 08.07.2013\~року між\~позивачем та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено кредитний договір (у формі Заяви)№002-26510-080713.\~Пунктом 2.3.та\~іншими умовами\~Кредитного договору\~визначено,\~що Банк\~надає Позичальнику\~грошові кошти\~(кредит)\~у розмірі\~18900,\~00\~грн.\~(у\~тимчасове платне\~користування,\~а Позичальник\~зобов`язується повернути\~наданий кредит\~у встановлений\~даним Договором\~строк. 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич\~О.Ф. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 21793. Відповідно до обставин, вказаних у Виконавчому написі, правонаступником усіх прав та обов`язків за Кредитним договором на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2278/К від 06.07.2020р. стало ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Також, згідно із Виконавчим написом стягнення заборгованості проводиться за період з 06.07.2020 року по 06.04.2021 року. Сума заборгованості складає 25 807,80 грн., в тому числі, прострочена заборгованість за сумою кредиту 14 523, 38 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 11 284,42 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 27 007,57 грн. Позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом вважаючи, що він був вчинений з порушенням норм чинного законодавства. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87,\~88 Закону України "Про нотаріат", оскільки заборгованість є спірною, не підтверджено право вимоги відповідача за кредитним договором, а також у виконавчому написі не зазначено конкретної дати настання строку платежу за договором. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати по справі. Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за спірним виконавчим написом. Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу направлялась копія ухвали про відкриття провадження у справі з матеріалами позовної заяви, однак відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. Представником відповідача направлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому представник просить суд розгляд справи здійснити без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відмовити позивачу у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу. Відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Станом на час розгляду справи від приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. будь-які пояснення у справі не надходили. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Приписами ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України встановлено: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 15.06.2021 року ПРИВАТНИМ НОТАРІУСОМ КИЇВСЬКОГО МІСЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 21793, про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №002-26510-080713 від 08.07.2013 року, укладеним з АТ «ДЕЛЬТА БАНК «, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами № 2278/К від 06.07.2020 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за Кредитним договором №002-26510-080713 від 08.07.2013 року. Строк платежу за Кредитним договором №002-26510-080713 від 08.07.2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.07.2020 року по 06.04.2021 року. Сума заборгованості складає 25 807,80 грн., в тому числі, прострочена заборгованість за сумою кредиту 14 523, 38 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 11 284,42 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату з боржника. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 27 007,57 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною на підставі спірного виконавчого напису 30 листопада 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67695972 на підставі виконавчого напису № № 21793від 15.06.2021 року . За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ЗУ Про нотаріат - нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом Про нотаріат та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону Про нотаріат ). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України Про нотаріат ). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України Про нотаріат та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин . Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вчиняючи цей виконавчий напис приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені Офіційний вісник України від 21 березня 2017 року № 23. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 , в якій, зокрема, суд зазначив: Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника . Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 21793 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в Постанові від 21 вересня 2021 року справа № 910/10374/17. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню. За правилами ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1362 (908,00 грн.(позовні вимоги) + 454,00 грн. (забезпечення позову). Щодо стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачем надано копію договору №04 про надання правової допомоги від 10.12.2021 року, акт (опис) виконаних робіт до договору від 12 січня 2022 року. Відповідно до квитанції про сплату юридичних послуг адвокату Бондаренко О.В. сплачено [PERSON] 8000 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву зазначено про неспівмірність витрат зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, пов`язаних зі справою, також зазначено, що вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в інших аналогічних справах. Суд враховує, що представником відповідача було лише зазначено про неспівмірність витрат на правову допомогу, але належних доказів, які б свідчили про таку неспівмірність суду не надано. Застосувавши принцип співмірності, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін , суд вважає, що заявником документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу та розумність їх здійснення. З урахуванням вимог ч.4 ст.137, ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу у сумі 8 000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved