Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

10.12.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі - позивач, управління, ЦУСЗН ДМР) з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої суми державної допомоги, в якому позивач просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради суму надміру отриманої державної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 9451,91 грн; - стягнути з [PERSON] на користь Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради судовий збір у розмірі 2270,00 грн. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 19.09.2019 року до нього звернулась [PERSON] із заявою №518/5 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, та рішенням управління від 08.10.2019 року відповідачу було призначено допомогу на дітей одиноким матерям на період з 01.09.2019 року по 28.02.2020 року на дитину [PERSON] , [INFO] . На період карантину відповідачу на виконання п. 1 Постанови КМУ від 08.04.2020 року «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» було продовжено автоматично виплату допомоги з 01.03.2020 року по 30.06.2020 року у розмірі 1327,99 грн щомісяця. У ході проведення фінансової перевірки позивачем був виявлений факт того, що відповідач є приватним підприємцем з 2019 року, а цей факт не був врахований в розрахунок середньомісячного доходу у виплаті допомоги з 01.09.2019 року по 29.02.2020 року та автоматично продовжено до 30.06.2020 року. При оформленні допомоги позивачем враховувались доходи відповідача як ФОП, а якщо вони складали 0,00 грн, то враховувались прожиткові мінімуми, які для кожної групи різний. Як вказав позивач, відповідно до службової записки від 21.05.2020 року, виплату відповідачу соціальної допомоги як одинокій матері було припинено, зроблено перерахунок допомоги, бо відповідач є платником податку 3 (третьої) групи та враховані чотири розміри прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. У зв`язку з цим, виникла переплата бюджетних коштів, тому рішенням позивача від 27.05.2020 року відповідачу була виставлена переплата за період з 01.09.2019 року по 31.05.2020 року в сумі 11651,91 грн. Відповідачу були надіслані листи-повідомлення про необхідність добровільного повернення переплачених бюджетних коштів, та вона добровільно повернула 2200,00 грн, а решта суми у розмірі 9451,91 грн залишилась неповернутою. Тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення незаконно отриманої суми державної допомоги. 11.04.2022 року відповідач подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що вона заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити у їх задоволенні. За поясненнями відповідача, вона дійсно звернулась до позивача 19.09.2019 року із заявою про призначення їй допомоги на дитину як одинокій матері. Однак, за твердженнями відповідача, позивач не надав суду доказів того, що відповідачу дійсно за період з 01.09.2019 року по 28.02.2020 року фактично були виплачені спірні кошти, тому не можна стверджувати, що відповідач отримувала будь-які соціальні виплати. Крім того, позивач не вказав, яка сума щомісячної допомоги була призначена [PERSON] . Також відповідач зазначила, що вона повторно не зверталась до позивача із заявами про виплату допомоги, бо таке рішення було прийнято позивачем самостійно та без її участі, а саме за період з 01.03.2020 року до 30.06.2020 року у розмірі 1327,99 грн. Відповідач стверджує, що вона виконала свій обов`язок та надавала позивачу всі необхідні документи, зокрема, на підтвердження того факту, що вона є фізичною особою-підприємцем (ФОП), платником єдиного податку, а чому позивач не врахував цей факт при призначення соціальних виплат, їй невідомо. Тобто недобросовісності з боку відповідача не було. Також відповідач вважає, що позивачем не встановлений факт наявності рахункової помилки, бо відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, не доведено, що це рахункова помилка, а не помилка, пов`язана із неналежним виконанням своїх обов`язків службовими особами управління, відповідальними за обчислення та нарахування, перерахунок допомоги, здійснення контрольних функцій. Відповідач зазначила, що їй не направлялись листи з повідомленнями про необхідність повернути переплачені бюджетні кошти, а спірна сума у розмірі 9451,91 грн позивачем не доведена. 13.05.2022 року представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якій просила суд не враховувати відзив на позов відповідача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивач додав, що відповідачу була призначена допомога, з урахуванням задекларованих доходів. При розрахунку допомоги позивачем не було враховано того, що заявниця є фізичною особою-підприємцем, яка обрала спрощену систему оподаткування, та є платником єдиного податку 3 (третьої) групи. З урахуванням положень пункту 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751, управлінням було перераховано відповідачу розмір допомоги, за результатами якого було встановлено обсяг надміру виплачених коштів. Також позивач пояснив, що відповідач особисто отримувала в управлінні повідомлення про надання державної допомоги сім`ям з дітьми №1667 від 10.10.2019 року, про що свідчить її підпис в Журналі видачі реєстрації повідомлень та довідок. Повторно допомога була призначена відповідачу автоматично без її особистого звернення до управління, у зв`язку з тим, що в дію вступила Постанова КМУ від 08.04.2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги». Тому відповідачу на період карантину було автоматично продовжено виплату допомоги з 01.03.2020 року по 30.06.2020 року у розмірі 1327,99 грн щомісяця. При цьому позивач разом з відповіддю на відзив надав суду докази того, що відповідачу було виплачено допомогу, та нею повернуто загалом 2200,00 грн. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 13.12.2021 року на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом був направлений запит щодо визначення зареєстрованого місця проживання відповідача на адресу Відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. 21.01.2022 року та 27.01.2022 року на адресу суду надійшла відповідь про те, що відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 20.02.2019 року по теперішній час. Ухвалою суду від 28.01.2022 року було залишено без руху позовну заяву та надано позивачу строк для усунення її недоліків. 04.03.2022 року позивач усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі та належним чином. Ухвалою суду від 09.03.2022 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У судове засідання 31.05.2022 року учасники справи не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Також у своїх заявах представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, а відповідач - не визнала позов та просила суд відмовити у його задоволенні. Суд на підставі положень ст. ст. 128, 211, 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянув справу за відсутності учасників справи за наявними у справі письмовими доказами, та без фіксування судового процесу технічними засобами. Під час судового розгляду справи судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що на підставі заяви відповідача - [PERSON] , [INFO] , №518/5 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а саме допомоги на дітей одиноким матерям, відповідачу рішенням позивача про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 08.10.2019 року була призначена допомога одиноким матерям (з урахуванням доходів) за період з 01.09.2019 року по 29.02.2020 року у розмірі 1227,99 грн, утриманець: [PERSON] , [INFO] . До заяви від 19.09.2019 року відповідач, відповідно до законодавства, долучила 14 документів на 14 аркушах, а саме, зокрема: довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19.09.2019 року за адресою: [ADDRESS] ; декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 19.09.2019 року, за якою у розділі доходів відповідач вказала, що за період з 01.03.2019 року до 31.08.2019 року [PERSON] отримала дохід - заробітну плату у розмірі 10533,39 грн та додаткове благо у розмірі 146,73 грн в АТ «Альфа-Банк», та 0,00 грн доходу як ФОП, яким вона зареєстрована з 10.06.2019 року; довідка про доходи від 06.05.2019 року за період з 01.11.2018 року по 30.04.2019 року на загальну суму 26267,41 грн, про те, що [PERSON] дійсно працює в АТ «Альфа-Банк», відділ дистанційних продажів (м. Київ) на посаді спеціаліста; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо державної реєстрації 10.06.2019 року фізичної особи-підприємця [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , дані про основний вид економічної діяльності: 68.31 - Агентства нерухомості; витяг з реєстру платників єдиного податку від 13.06.2019 року, за яким [PERSON] з 10.06.2019 року обрала або перейшла на спрощену систему оподаткування, група та ставка платника єдиного податку: 3 група, без реєстрації ПДВ. Відповідно до розпоряджень управління на продовження строку виплати від 07.02.2020 року та від 08.05.2020 року, [PERSON] була продовжена виплата допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів) за період з 01.03.2020 року по 31.05.2020 року у розмірі 1327,99 грн, та за період з 01.03.2020 року по 30.06.2020 року у розмірі 1327,99 грн. 21.05.2020 року завідувач сектору контролю за правильністю призначення, перерахунку та виплати усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пенсій Центрального району [PERSON] склала на адресу начальника відділу виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій ЦУСНЗ ДМР [PERSON] службову записку, за змістом якої просила призупинити виплату допомоги одинокій матері [PERSON] з 01.06.2020 року, бо виявлено факт того, що вона є підприємцем з 2019 року, а даний факт не враховано в розрахунку середньомісячного доходу у виплаті по 29.02.2020 року, та автоматично продовжено до 30.06.2020 року. Рішенням позивача від 27.05.2020 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми до зміни розпорядження від 08.10.2019 року було здійснено перерахунок допомоги в межах терміну призначення та вирішено, що [PERSON] не має права на допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів). Так, відповідно до розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї від 27.05.2020 року [PERSON] за період з березня 2019 року по серпень 2019 року, з червня 2019 року по серпень 2019 року [PERSON] отримала дохід у розмірі 7684,00 грн, 8028,00 грн, 8028,00 грн, середньомісячний дохід члена сім`ї - 2868,34500 грн, та повідомлено про відмову у наданні державної допомоги сім`ям з дітьми [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона не має права на допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів). Рішенням позивача від 27.05.2020 року відповідачу була виставлена переплата за період з 01.09.2019 року по 31.05.2020 року. 18.06.2020 року, 02.04.2021 року та 08.11.2021 року позивач склав на адресу відповідача повідомлення про повернення переплати та коштів за №№ 154 , 104, 372, за змістом яких повідомив про необхідність повернути надміру виплачені кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям, залишок переплати станом на 04.11.2021 року становить 9451,91 грн. Відповідно до Журналу реєстрації повідомлень та довідок від 25.04.2019 року, [PERSON] отримала довідку (повідомлення) - 10.10.2019 року. Відповідно до виписок Системи дистанційного обслуговування клієнтів за 31.07.2020 року, за 11.08.2020 року, за 04.11.2020 року, за 30.03.2021 року, за 02.04.2021 року, за 14.07.2021 року, за 27.10.2021 року, відповідач повернула управлінню 2200,00 грн переплати соціальної допомоги. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення незаконно отриманої суми державної допомоги. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Згідно з положеннями ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно з положеннями ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Відповідно до положень пунктів 33-36 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» (в редакції, чинній станом на момент звернення відповідача із заявою про призначення допомоги), відповідно до положень статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Допомога на дітей одиноким матерям призначається незалежно від одержання на дітей інших видів допомоги. Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої групи, незалежно від отриманих (неотриманих) доходів до сукупного доходу за кожен місяць враховується дохід на рівні двох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, чинного на відповідний місяць; для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку другої групи, - трьох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку третьої групи, - чотирьох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Зазначена допомога призначається на кожну дитину. Розмір допомоги перераховується з дня досягнення дитиною відповідного віку без звернення одержувача допомоги до органу соціального захисту населення. Розмір допомоги може бути перерахований з місяця подання отримувачем допомоги заяви до закінчення строку її призначення. Для призначення допомоги на дітей одиноким матерям подаються такі документи: Для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подаються такі документи: 1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку; 3) копія свідоцтва про народження дитини; 4) довідка про реєстрацію місця проживання матері та дитини. У разі неможливості одержати таку довідку допомога призначається на підставі висновку про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї, наданого центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, із зазначенням факту проживання дитини з матір`ю. Якщо дитина навчається за межами населеного пункту, в якому проживає мати, і не перебуває на повному державному утриманні, подається довідка про реєстрацію місця проживання матері та довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування (навчання) дитини. Усиновлювачі подають також копію рішення про усиновлення. Допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців. Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення волі отримувача допомоги за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) зупиняється у разі: тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового працевлаштування дитини. У разі припинення дії обставин, передбачених абзацами четвертим - десятим і дванадцятим - чотирнадцятим цього пункту, виплата допомоги поновлюється за письмовою заявою отримувача допомоги до органу, який призначає допомогу, з місяця, що настає за місяцем, в якому припинилася дія зазначених обставин. Виплата допомоги припиняється або зупиняється на підставі поданих обґрунтованих пропозицій органу опіки та піклування за поданням центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді або уповноваженої особи, визначеної виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, до органу соціального захисту населення з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. Відповідно до положень пунктів 2, 3 розділу І «Загальні положення», 1-4 розділу ІІ «Регламент обміну інформацією між органами соціального захисту населення та ДПС» Порядку надання Державною податковою службою України відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про доходи (відсутність доходів) фізичних осіб, які звернулись за призначенням державної допомоги, затвердженого Наказ Міністерства соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 01 лютого 2022 року № 53/49, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 07 лютого 2022 р. за №153/37489 (в редакції, чинній станом на момент звернення відповідача із заявою про призначення допомоги), цей Порядок регламентує обмін інформацією між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи соціального захисту населення) та ДПС, складання та подання органами соціального захисту населення запитів на отримання інформації з Державного реєстру про доходи (відсутність доходів) фізичних осіб, які звернулись за призначенням щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, державної допомоги сім`ям з дітьми, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Суб`єктами інформаційного обміну є органи соціального захисту населення та ДПС. Адміністраторами інформаційного обміну, що забезпечують та здійснюють технічне супроводження процедур подання запитів та отримання відповідей, є державне підприємство «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» та ДПС. Інформаційна взаємодія між органами соціального захисту населення та ДПС здійснюється на центральному рівні засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів із використанням інформаційних систем Мінсоцполітики та ДПС. У разі відсутності технічної можливості передання даних за допомогою засобів системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів, як це визначено абзацом першим цього пункту, інформаційна взаємодія може здійснюватися із використанням інших інформаційно-комунікаційних систем, на які збудовано комплексну систему захисту інформації з підтвердженою відповідністю. Суб`єкти інформаційного обміну забезпечують ведення електронних журналів обліку запитів і відповідей на запити. Подання запитів і надання відповідей на запити проводиться з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні комунікації», «Про захист персональних даних». У разі виникнення обставин, які унеможливлюють виконання положень цього Порядку, Мінсоцполітики та ДПС зобов`язані поінформувати про це один одного не пізніше ніж до завершення другого робочого дня після виникнення цих обставин. Відповідно до положень пунктів 1, 2 підрозділу 2 «Порядок надання відповідей на запити» розділу ІІІ «Порядок формування запитів та надання відповідей на запити» Порядку надання Державною податковою службою України відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про доходи (відсутність доходів) фізичних осіб, які звернулись за призначенням державної допомоги, ДПС надає відповідь на запит органу соціального захисту населення, що надіслав запит, у п`ятиденний строк з дня його отримання. Відповідь на запит обов`язково має містити такі відомості : реєстраційний номер запиту і дата (число, місяць, рік) відправлення відповіді; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті) фізичної особи; результати опрацювання запиту. Якщо фізичну особу ідентифіковано і в Державному реєстрі наявна інформація про її доходи за запитуваний період, у відповіді на запит зазначаються такі відомості: сума нарахованого кожній окремій фізичній особі доходу у розрізі джерел та ознак доходу, сума доходу, отриманого фізичною особою від здійснення підприємницької або провадження незалежної професійної діяльності, розмір утриманого податку з доходів фізичних осіб, а також группа платника єдиного податку, до якої належить фізична особа - підприємець, що обрала спрощену систему оподаткування; період, за який надається інформація. Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» від 08.04.2020 року №264 (в редакції, чинній станом на 21.05.2020 року), з метою посилення соціального захисту населення на період вжиття заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, Кабінет Міністрів України постановив, зокрема, установити, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин), зокрема, строк виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення); строк звернення за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, продовжується на період карантину та один місяць після дати його відміни. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами , зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами. Відповідно до положень статей 77, 78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз викладеного вище вказує, що допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, а орган соціального захисту населення подає запити до ДПС на отримання інформації з Державного реєстру про доходи (відсутність доходів) фізичних осіб, які звернулись за призначенням, зокрема, державної допомоги сім`ям з дітьми. При цьому виплата допомоги на дітей одиноким матерям припиняється, зокрема, якщо сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям та на визначення її розміру. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Водночас не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, допомоги, за виключенням випадків, по-перше, якщо виплата платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, а по-друге, у разі відсутності недобросовісності з боку набувача виплат. Так, у ході судового розгляду справи судом було встановлено, що відповідач вказала у декларації про доходи те, що з 10.06.2019 року вона є фізичною особою-підприємцем (ФОП), розмір її доходу становить 0,00 грн, а також долучила до заяви виписку з реєстру про її реєстрацію як ФОП, витяг про реєстрацію її як платника єдиного податку за групою ставки - 3 група, датою обрання або переходу на спрощену систему оподаткування - 10.06.2019 року. Тобто відповідач на момент звернення до позивача із заявою про призначення їй допомоги як одинокій матері - 19.09.2019 року повідомила позивача про те, що вона зареєстрована як ФОП. Водночас підставою для припинення виплати відповідачу соціальної допомоги стало те, що позивач під час призначення допомоги не врахував того, що відповідач є ФОП та платником єдиного податку 3 групи, та з червня 2019 року отримувала дохід як ФОП. Позивач, своєю чергою, відповідно до Порядку надання Державною податковою службою України відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про доходи (відсутність доходів) фізичних осіб, які звернулись за призначенням державної допомоги, не був позбавлений права подати запити до ДПС щодо отримання відомостей про доходи заявника, в тому числі як ФОП. Отже, з урахуванням положень ст. 1215 ЦК України, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відсутня рахункова помилка з боку позивача як особи, що проводила розрахунок, та відсутня недобросовісність з боку відповідача як набувача соціальної допомоги. Оскільки позивач на момент призначення соціальної допомоги відповідачу помилково не врахував вимоги п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та положення Порядку надання Державною податковою службою України відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про доходи (відсутність доходів) фізичних осіб, які звернулись за призначенням державної допомоги, та на момент призначення допомоги не врахував того, що відповідач є ФОП, платником єдиного податку 3 групи, не отримав відомостей про її доходи як ФОП під час визначення середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Однак, позивач встановив вказані відомості лише після проведення розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї від 27.05.2020 року, відповідно до службової записки від 21.05.2020 року. З огляду на це, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог та повернення позивачу переплачених відповідачу сум соціальної допомоги у загальному розмірі 9451,91 грн, оскільки відповідач діяла добросовісно, а позивач не допускав рахункової помилки. З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до частин 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, cудові витрати зі сплати судового збору позивачу не відшкодовуються. V. Висновки суду за результатами розгляду справи та вирішення питання про розподіл судових витрат. З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, cудові витрати зі сплати судового збору позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed