Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрійському району про стягнення аліментів та визначення місце проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 26.04.2014 р. між нею та [PERSON] - відповідачем по справі було укладено шлюб, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 154. Від шлюбу народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Шлюб з [PERSON] та відповідачем розірвано 02.04.2020 року, що підтверджується копією рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2020 по справі №334/725/20. Відповідач з 15.03.2020 року не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні ј частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки з 15.05.2018р. займається підприємницькою діяльністю. Тому, з відповідача [PERSON] на її користь підлягають до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17.03.2021 року і до повноліття дитини. Крім цього, позивачка [PERSON] зазначає, що вона має постійний дохід, працює головним ревізором - інспектором Олександрівського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС у Запорізькій області, що підтверджується довідкою про підтвердження місця роботи виданою Головним управління ДПС у Запорізької області від 12.03.2021 № 18. Вона зареєстрована та постійно проживає разом із дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира є 2-х кімнатною, загальною площею 45 кв.м., належить на праві приватної власності її матері. Згідно довідки від 10.03.2021 року виданої директором дитячого садку № 182 «Щасливе дитинство» Мостовою О.Я., значено, що її донька [PERSON] , [INFO] дійсно з 08.08.2017 року по теперішній час відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла - садок) № 182. Враховуючи вказані обставини, а також вік, прихильність дитини до матері, та те, що проживання малолітньої дитини із нею відповідатиме інтересам дитини, у той час як виняткових обставин для розлучення дитини з матір`ю немає, в інтересах дитини, вважає за необхідне визначити в судовому порядку місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що розмір аліментів на стягненні якого наполягає [PERSON] є занадто великим. Просив суд врахувати те, що від іншого шлюбу він має сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Проти проживання доньки [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю не заперечував. Від третьої особи - представника Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, в особі заступника голови районної адміністрації до суду надійшов висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району від 06.09.2021 № 1929/01-20/20.03-1963. Ухвалою суду від 18.03.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 24.06.2021 р. зобов`язано орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району надати висновок щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 01.12.2021 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані письмові докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 26.04.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 154 (а.с.7). Від шлюбу народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Шлюб з [PERSON] та відповідачем розірвано 02.04.2020 року згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2020 по справі №334/725/20 (а.с. 8, 9). На підставі аналізу наданих позивачкою доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, про те, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] та, відповідно до закону, несе обов`язок матеріального забезпечення дитини. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач є особою працездатного віку, на його утриманні перебувають неповнолітні син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] від іншого шлюбу. А, тому, на переконання суду, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. (а.с. 35, 57). Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів, суд виходить з інтересів дитини та її потреб на достатній рівень життя та розвитку, та, з урахуванням всіх обставин справи та вимог ст. ст. 182, 183 СК України, враховуючи, що дитина перебуває на утриманні матері, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з дня подачі позову до суду, тобто з 17.03.2021 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Позивачка [PERSON] має постійний дохід, працює головним ревізором - інспектором Олександрівського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС у Запорізькій області, що підтверджується довідкою про підтвердження місця роботи виданою Головним управління ДПС у Запорізької області від 12.03.2021 № 18 (а.с. 11). Вона зареєстрована та постійно проживає разом із дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира є 2-х кімнатною, загальною площею 45 кв.м., належить на праві приватної власності її матері. Згідно довідки від 10.03.2021 року виданої директором дитячого садку № 182 «Щасливе дитинство» Мостовою О.Я., значено, що [PERSON] , [INFO] дійсно з 08.08.2017 року по теперішній час відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла - садок) № 182 (а.с.12). Малолітня [PERSON] проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що не заперечується сторонами по справі. Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району від 06.09.2021 № 1929/01-20/20.03-1963 вбачається, що вказане питання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Як вбачається з висновку, орган опіки та піклування вважає за можливе визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . За вимогами статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18). Визначаючи місце проживання дитини, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд при вирішенні спору надає першочергове значення саме найкращим інтересам дитини. Отже, враховуючи викладене, вивчивши матеріали справи, надаючи належну оцінку усім обставинам справи, а саме: добросовісне виконання як матір`ю, так і батьком дитини батьківських обов`язків; створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку; забезпечення усім необхідним; приймаючи до уваги вік дитини, якнайкращі інтереси щодо її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку у ситуації, яка склалась між її батьками після їх розлучення, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання доньки та забезпечити доброзичливе спілкування дитини з обома батьками, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з одним із сторін, суд враховуючи інтереси дитини, які переважають над інтересами батьків, приймаючи до уваги тривалість проживання [PERSON] разом із матір`ю де для неї звичні умови, спокійне та стійке середовище, суд доходить висновку про задоволення позовної вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. На підставі викладеного,

Outcome: partial