Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Позивач просить зменшити аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , до 1 / 6 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що має з відповідачкою спільних дітей, які проживають з нею. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.02.2016 по справі № 592/11446/15-ц, провадження № 2/592/151/16 з нього стягнуті аліменти на користь відповідачки у розмірі 1 / 3 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до досягнення кожним з них повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову - 07.12.2015. Позивач зазначає, що після ухвалення вказаного рішення він належним чином сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Однак наразі відбулися зміни в його сімейному та матеріальному стані. Так 17.09.2016 він вступив у шлюб [PERSON] . В шлюбі мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та дитину від першого шлюбу дружини - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на забезпеченні позивача, аліменти на дитину дружина не отримує. На даний час дружина, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. Отже, матеріальне забезпечення сім`ї, її утримання повністю покладено на позивача. На цих підставах позивач вважає, що має право на зменшення розміру аліментів. Справа надійшла з а підсудністю згідно ухвали Кроасноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.11.2022. Ухвалою суду від 15.12.2021 прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, яке відбудеться 26.01.2022. В подальшому судовий розгляд відкладено на 23.02.2022 о 09-00 год.. Ухвалою суду від 06.05.2022 призначено судове засідання о 15-30 год. 31.05.2022. Сторони в судове засідання не з`явилися. Відповідач в судове засідання не з`явилася та не з`явилася на поштове відділення для отримання судової повістки та позовної заяви з додатками. Відзиву в установлений законом строк відповідач не подала і не повідомила про причини неподання. Відповідач додатково повідомлялася про дату та час судового розгляду на сайті суду на порталі «Судова влада України». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 16.07.2005 позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . На даний час шлюб розірвано. Під час перебування у вказаному шлюбі у позивача з відповідачкою [INFO] народився син - [PERSON] та [INFO] син - [PERSON] , на утримання яких він сплачує аліменти, згідно з рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.02.2016, справа № 592/11446/15-ц, провадження № 2/592/151/16. Так з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання синів у розмірі 1 / 3 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення кожним з них повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову - 07.12.2015. 17.09.2016 позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , після реєстрації прізвище дружини « [PERSON] ». Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, дружина позивача має доньку від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на забезпеченні позивача, аліменти на дитину дружина не отримує. На даний час дружина позивача [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON] , до досягнення нею трирічного віку. Зазначене судове рішення виконується, аліменти стягуються, зокрема за період березня 2020 року - лютого 2021 року позивач мав дохід 183 533,43 грн. (після утримання податків) з якого утримано аліментів у сумі 73 487,97 грн., відповідно середньомісячний дохід 15 294,45 грн., а аліменти 6 123 грн. у місяць. Встановлені обставини підтверджуються зазначеним рішенням суду, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвами про народження дітей, довідкою про склад сім`ї позивача. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 180-184, 192 СК України, відповідно до положень яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зазначена зміна сімейного становища, наявність на утриманні ще двох дітей, вочевидь впливає на можливість позивача утримувати дітей. Народження двох дітей після попереднього рішення суду про стягнення аліментів збільшує тягар утримання. Відповідно до чч. 1, 2, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зменшуючи розмір аліментів, з позивача на користь відповідачки на утримання синів, суд враховує, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів, сімейний стан позивача змінився. На даний час позивач має на утриманні двох малолітніх доньок та дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Усе це вказує на те, що матеріальне становище і тягар утримання у позивача збільшився. При цьому суд враховує також ту обставину, що відповідачка є працездатною особою. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надала, також не надала суду відзиву на позовну заяву та не повідомила причини неподання. Виходячи з встановлених фактів на підставі наданих сторонами доказів та зазначених положень закону, оскільки обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд вважає, що розмір аліментів, визначений попереднім рішенням суду, вочевидь є значним для позивача та істотно негативно впливає на його можливості по утриманню сім`ї та неповнолітніх дітей. Більш прийнятний розмір допомоги позивача синам становить 1 / 4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття . Такий розмір є більш прийнятним для сторін та їх утриманців. Ураховуючи зазначене суд вважає за необхідне задовольнити заявлений позов і з дня набрання рішенням законної сили зменшити розмір стягнутих аліментів до 1 / 4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Визначений розмір буде достатнім для забезпечення прав дітей на яку стягуються аліменти та відповідатиме інтересам сторін. Водночас, з огляду на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення аліментів в мінімальному розмірі на одну дитину, а саме не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного і

Outcome: partial