Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

У квітні 2022 року позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Мізевич Д.А., звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено наступне. 02.09.1994 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, про що 02.09.1994 року у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №375 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду із позовом діти сторін є повнолітніми особами, що проживають окремо. Із січня 2020 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та, за глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Відповідач проживає окремо. Почуття любові між позивачем та відповідачем відсутнє. Кожен із подружжя живе окремим життям та своїми особистими інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Шлюб має суто формальний характер та є перепоною у побудові позивачем особистого життя. Відповідач відмовилась добровільно звернутись до органів реєстрації актів цивільного стану із спільною заявою про розірвання шлюбу. Майнових спорів між сторонами немає. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02.09.1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №375 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Ухвалою судді від 11.04.2022 року, відкрите провадження у справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання, призначене на 31.05.2022 року не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність. Також, 24.04.2022 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача. Проти задоволення позову не заперечувала. Враховуючи вищевикладене, судове засідання проведено за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.09.1994 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, про що 02.09.1994 року у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №375, підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які станом на час розгляду справи є повнолітніми. Згідно позову, спільне життя у сторін не склалося, фактичні шлюбні стосунки припинені із січня 2020 року. Примирення між позивачем та відповідачем є неможливим. Спору між сторонами щодо поділу майна в межах даної справи немає. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 113 СК України, оскільки відповідач не просила відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за доцільне залишити після розірвання шлюбу відповідачу прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved