Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про стягнення страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем (страховиком) 02.01.2018 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №1/18-Т/МК. Транспортним засобом, що застрахований за цим договором є автомобіль BMW X3, з реєстраційним номером [NUMBER] , реєстраційне свідоцтво [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Рік випуску 2015. 19.09.2018 за участю транспортного засобу за адресою: [ADDRESS] мав місце страховий випадок невідомою особою був пошкоджений застрахований транспортний засіб, про що [PERSON] , як користувачем транспортного засобу, була направлено звернення до правоохоронного органу. Кримінальне провадження не було відкрито. 19.09.2018 у Львівське відділення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» позивачкою було подано заяву та усі необхідні документи про настання відповідного страхового випадку. 15.07.2021 адвокатом Тимощуком В.Є. було подано адвокатський запит до відповідача з проханням надати інформацію про прийняте рішення щодо наведеного страхового випадку. У відповіді на запит №060921-73265/к, що надійшла 06.09.2021 було повідомлено, що відповідачем було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. До відповіді на запит було додано документи, серед яких лист від 30.11.2018 про відмову у виплаті страхового відшкодування через відсутність правових підстав для відшкодування за заявленим випадком, зокрема через той факт, що Франківським ВП ГУ НП у Львівській область не було відкрито кримінальне провадження за зверненням [PERSON] . Просить позов задоволити. 18.01.2022 року ухвалою Франківського районного суду м.Львова відкрито провадження у справі. 09.05.2022 року на адресу суду надійшов від представника відповідача відзив на позовну заяву. Вказує, що страховиком було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування через те, що збитки, завдані застрахованому транспортному засобу за своїми ознаками не можуть бути віднесені до будь якого зі страхових випадків, вказаних у п.22.2 Договору. Жодних доказів на підтвердження того, що пошкодження застрахованого транспортного засобу сталося внаслідок протиправних дій третіх осіб, передбачених Кримінальним кодексом України, позивачем не надано. Просить відмовити у задоволенні позову. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили такі задоволити. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування»\~страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст.6 Закону України «Про страхування»\~добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього\~Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Статтею 8 Закону України«Про страхування»\~визначено, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. У свою чергу, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст.9Закону України«Про страхування»\~страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно ст.16Закону України«Про страхування»\~договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. У даному випадку, ст.20Закону України«Про страхування»\~визначені обов`язки страховика. Так, зокрема, страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Аналогічні правові норми встановлені ст. ст.979,982,988 ЦК України. Таким чином, з огляду на приписи\~Закону України«Про страхування»\~та положення\~Глави 67 ЦК України, призначення страхування - це страховий захист страхувальника, матеріальна складова якого проявляється в разі настання страхового випадку. У правовідносинах страхування, закон сприяє захисту інтересів страхувальника та зобов`язує страховика вчиняти дії щодо сприяння страхувальнику у отриманні страхового відшкодування (надати страхувальнику консультації з питань отримання страхового відшкодування, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк). При цьому, підстави для відмови страховика у здійсненні страхової виплати або страхового відшкодування, встановлені ст.991ЦК України\~та\~ст. 26 Закону України «Про страхування», згідно з якими страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Також договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Аналізуючи зазначені приписи закону, суд приходить до висновку, що відмова у виплаті страхового відшкодування може бути здійснена лише в межах, визначених законом, за умови дії страхувальника в порядку визначеному законом. У свою чергу, відмова у виплаті страхового відшкодування на підставі «інших підстав» допускається за відповідності таких підстав, критеріям для відмови, що визначені ст.991ЦК України\~та\~ст. 26 Закону України «Про страхування». Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 02.01.2018 року укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №1/18-Т/МК, загальна страхова сума становить 1\~240\~000 грн., страхова сума по транспортному засобу становить 1\~240\~000,00 гривень. 19.09.2018 у Львівське відділення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» позивачкою було подано заяву та усі необхідні документи про настання відповідного страхового випадку. 26.09.2018 [PERSON] , [INFO] , було видано довідку про те, що він дійсно 19.09.2018 року звертався із письмовою заявою у Франківський ВН ГУ НП у Львівській області з приводу пошкодження автомобіля марки «БМВ Х3», д.н.з. [NUMBER] , що мало місце 19.09.2018 року за адресою: м.Львів, вул. Пулюя, 40 , а саме: розбите праве переднє скло та пошкоджено передню частину панелі. 28.11.2018 року у відповіді Франківського ВП ГУ НП у Львівській області зазначено, що підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вбачається. 30.11.2018 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» надало позивачу відповідь про те, що відсутні правові підстави для здійснення виплати страхового відшкодування. 15.07.2021 адвокатом Тимощуком В.Є. було подано адвокатський запит до відповідача з проханням надати інформацію про прийняте рішення щодо наведеного страхового випадку. У відповіді на запит №060921-73265/к від 06.09.2021 було повідомлено, що відповідачем було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Згідно п.22.2.3 Договору до страхових ризиків відносяться «збитки внаслідок інших подій» - викрадення окремих складових частин ТЗ чи додаткового обладнання, а також пошкодження або знищення (повна загибель) ТЗ його окремих складових частини чи додаткового обладнання, внаслідок протиправних дій третіх осіб, передбачених Кримінальним кодексом України. Виходячи з характеру правовідносин страхування, визначених законом цілей страхування та нормативного визначення обов`язків страховика, зокрема щодо підстав здійснення страхового відшкодування, суд вважає, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком. Несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку або надання ним неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку можуть бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише у тому разі, якщо вони позбавили страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. До вищезазначених правових висновків прийшов Верховний суд у своїй постанові від 26.03.2018 року по справі № 916/4613/15. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що звернення громадянина [PERSON] щодо події, яка відбулась 19.09.2018 року у м.Львові по вул. Пулюя, 40 за участю транспортного засобу BMW X3, д.н.з. [NUMBER] , зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших полій Франківського ВП ГУ НП у Львівській області (ЄО №20840 від 19.09.2018р.). Згідно ст.20 Закону України«Про страхування»\~страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. Таким чином, відповідно до вимог закону правомірною поведінкою страховика є сприяння страхувальнику у наданні усіх документів, що підтверджують його право на отримання страхового відшкодування, зокрема надання консультацій, витребування відповідної інформації, інформування страхувальника про перелік інформації, яку потрібно надати тощо. Натомість, ухилення від виплати страхового відшкодування, є неправомірною поведінкою страховика. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved