Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до Франківського районного суду м.Львова з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач відповідно до вимог ст.180 СК України на рівні з позивачем зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, ознак добровільно жодних коштів на утримання дітей не надає, хоча має постійне місце праці, тому з метою забезпечення належного рівня життя дітей, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 15.11.2021 вказану позовну заяву передано за підсудністю на розгляд Личаківського районного суду м.Львова. 23.12.2021 матеріали справи надійшли до Личаківського районного суду м.Львова та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд судді Головатому Р.Я. Ухвалою від\~28.12.2021\~постановлено прийняти\~до розгляду\~та відкрити\~провадження у\~справі,\~розгляд справи\~здійснювати за\~правилами спрощеного\~позовного провадженняз повідомленням (викликом) сторін, призначити судове засідання для розгляду справи по суті 26.01.2022, яке було відкладено на 03.03.2022, а в подальшому на 25.05.2022. В судове засідання позивач не з`явилась, разом з тим подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач на розгляд справи також повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, скерував клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням за межами м.Львова. Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до ч.2 ст.210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. З урахуванням наведеного, оскільки неявка відповідача в судове засідання є не першою, відкладення розгляду справи виходить за межі строку, встановленого ЦПК України, тому суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає. Враховуючи те, що позивач не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання сина, суд бере до уваги те, що діти проживають з позивачем, відповідач є особою працездатного віку, потреби дітей для забезпечення їх гармонійного розвитку, а тому враховуючи рівність батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 908 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Крім цього, на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved