Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 05.07.2011 між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Свої зобов`язання [PERSON] належним чином не виконва, внаслідок чого станом на 22.11.2018 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 704 грн. 94 коп., яка складається з наступного: 7186 грн. 48 коп. заборгованість за тілом кредиту, 13 393 грн. 77 коп. нарахованих відсотків за користування кредитом, 9138 грн. 74 коп. пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1485 грн. 95 коп. штраф (процентна складова). Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 31 704 грн. 94 коп. за кредитним договором № б/н від 05.07.2011, а також судовий збір. У подальшому позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.07.2011 у розмірі 28 109 грн. 33 коп., яка складається з наступного: 20830 грн. 25 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7279 грн. 08 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав на те, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. У судове засідання [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 05.07.2011 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 8). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання Банківських послуг, а також Тарифами банку, що було надано йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними длядоговорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Обгрунтовуючи позов про стягнення заборгованості з відповідача, позивач посилався на те, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 21.11.2021, сума заборгованості за простроченим тілом кредиту становить 20830 грн. 25 коп. (а.с. 121-126). Позивачем на обгрунтування позовних вимог подано розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с. 121-126), довідку, яка містить інформацію про відкриття та видачу позичальнику платіжних карток № 6762462054531899 від 05.07.2011, №5168742342263252 від 26.08.2016, №5168755522449012 від 17.12.2015, №5168742202501668 від 19.06.2017 (а.с.138), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитних карток (а.с. 137), анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 8), витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт (а.с. 9), витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 10-24), а також виписку про рух коштів на вказаних платіжних картках (а.с. 127-136). Ураховуючи те, що факт отримання кредитних коштів [PERSON] не спростований, вказаний кредитний договір є чинним, в установленому законом порядку недійсним не визнавався, а тому позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором по простроченому тілу кредиту в розмірі 20 830 грн. 25 коп. підлягає задоволенню. Разом з тим, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 7279 грн. 08 коп. Відповідно до ст. 625 ЦК УКраїни боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданих позивачем розрахунків (а.с. 121-126) вбачається те, що процентна ставка, що нараховувалась за прострочення виконання зобов`язання встановлена в розмірі 30 % починаючи з 01.07.2013 по 05.04.2014, 34,8 % починаючи з 01.09.2014 по 01.10.2014, 43,2 % починаючи з 01.04.2015 по 31.05.2015, 3,6 % починаючи з 01.06.2015 по 31.07.2015 та з 01.06.2016 по 25.08.2016, 3,5 % починаючи з 26.08.2015 по 31.07.2020, 3,4 % починаючи з 01.08.2020 по 31.03.2021. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У порушення зазначених вимог ЦПК України суду не надано обгрунтованого розрахунку 3 % річних, не вказано на яку суму забогованості по кредиту нараховувалися 3 % річних, не вказано періоду нарахування 3 % річних, а тому правових підстав для задоволення позову в частині стягнення 3 % річних згідно з ст. 625 ЦК України в розмірі 7279 грн. 08 коп. немає. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 1762 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial