Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН»; третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №170821, та яким стягнуто з нього (позивача) [PERSON] на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість в сумі 18 721 грн. 25 коп. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1\~200 грн., а всього 19\~921 грн. 25 коп. В подальшому, 08.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Журид С.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67822860 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Оспорюваний виконавчий напис позивач вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме: нотаріусом при вчиненні вказаного виконавчого напису не було перевірено чи підлягає заявлена вимога під ви заборгованості, передбаченої в постанові КМУ № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», тобто нотаріус вчинив виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги. Крім того, зазначає, що нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису на підставі кредитного договору №3563406276/153006 від 22.10.2019 року, укладеного в простій письмовій формі, тому даний виконавчий напис не може бути підставою для відкриття виконавчого провадження. А тому, просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №170821, вчинений 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з нього (позивача) на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість в загальній сумі 19\~921 грн. 25 коп. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.04.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв про суті спору. Відзив відповідачем у визначений строк ухвалою суду від 18.04.2022 року до суду поданий не був. В судове засідання позивача [PERSON] не з`явився, але попередньо 26.05.2022 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій одночасно вказує, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТзОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку (судова повістка отримана 11.05.2022 року). В судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими\~ст.ст. 280-282 ЦПК України,\~за відсутності представника відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та прийшов до наступного висновку. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Разом з тим, як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем був вчинений виконавчий напис №170821, яким стягнуто з позивача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за Кредитним договором № 3563406276/153006\~від 22.10.2019\~року за\~період з\~22.10.2019\~року по\~09.06.2021\~року в\~розмірі 18\~721\~грн.\~25\~коп.,\~з яких:\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту \~8\~500\~грн.,\~прострочена заборгованість\~по несплачених\~відсотках \~10\~221\~грн.\~25\~коп.\~Також даним\~написом з\~ [PERSON] \~стягнуто плату\~за його\~вчинення.\~Загальна сума,\~яка підлягає\~до стягнення\~із [PERSON] \~на користь\~ТзОВ «ФК\~ДЕБТ КОЛЛЕКШН»\~ складає\~19\~921\~грн.\~25\~коп.\~(а.с.\~9).\~ Разом з тим, 08.12.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Журид С.М. на підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №67822860, в межах якого приватним виконавцем Хорішко О.О. була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону та глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1-3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ вказаного вище Поряду для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.4, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ цього ж Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Так, п.п.1, 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами. Зокрема, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (п. 1 Переліку документів). Відповідно до пункту 2-2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Виходячи із наведеного, строк протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Таким чином, для вирішення питання щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мають бути встановлені: належність кредитору права вимоги за кредитним договором, правильність вимог, зазначених у виконавчому написі, а також необхідно встановити наявність (відсутність) об`єктивних обставин, коли виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню. Як вбачається з виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №170821 від 15.06.2021 року, ним стягнуто із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за Кредитним договором №3563406276/153006\~від 22.10.2019\~року за\~період з\~22.10.2019\~року по\~09.06.2021\~року в\~сумі 18\~721\~грн.\~25\~коп.,\~з яких:\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту \~8\~500\~грн.,\~прострочена заборгованість\~по несплачених\~відсотках \~10\~221\~грн.\~25\~коп.,\~а також\~стягнуто плату\~за вчинення\~виконавчого напису.\~Загальна сума,\~яка підлягає\~до стягнення\~із [PERSON] \~на користь\~ТзОВ «ФК\~ДЕБТ КОЛЛЕКШН»\~ складає\~19\~921\~грн.\~25\~коп.\~(а.с.\~9).\~ При цьому, у виконавчому написі зазначено про перехід права вимоги від ТзОВ «ГОУФІНГОУ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» на підставі Договору факторингу № 1-31/05/2021 року та про перехід права вимоги від ТзОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» до ТзОВ «ФК ДЕБТ\~КОЛЛЕКШН» на\~підставі Договору\~№1-03/06/2021\~року про\~відступлення прав\~вимоги від\~03.06.2021\~року,\~відповідно до\~якого ТзОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» і набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором №3563406276/153006 від 22.10.2019 року. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач [PERSON] заперечував проти існування у нього будь-яких зобов`язань перед відповідачем ТзОВ «ФК ДЕБТ\~КОЛЛЕКШН»,\~в тому числі, заперечував і існування у нього заборгованості на ту суму, яка зазначена у виконавчому написі, навіть перед первісним кредитором. Сам же відповідач ТзОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» не скористався своїм правом та не подав до суду відзиву на позовну заяву та доказів, які б вказували на наявність заборгованості у позивача [PERSON] за Кредитним договором №3563406276/153006 від 22.10.2019 року на суму, яка зазначена у виконавчому написі, та її безспірність, не спростував доводи позивача. За таких обставин, між сторонами існував та існує невирішений спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 04.03.2015 року в справі № 6-27цс15, від 11.03.2015 року в справі № 6-141цс14). За змістом частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, в матеріалах справи також відсутні докази того, що Кредитний договір №3563406276/153006 від 22.10.2019 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є ще однією підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, в тому числі, і відсутність на момент розгляду справи належних та допустимих доказів, які б вказували на безспірність заборгованості позивача [PERSON] за Кредитним договором №3563406276/153006 від 22.10.2019 року перед ТзОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» на суму 18\~721 грн. 25 коп., відсутність доказів того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу і що про таку заборгованість боржник [PERSON] достеменно знав, однак, проігнорувала вимогу про її погашення, та беручи до уваги, що відповідач не скористався своїм правом подати письмовий відзив на позов з обґрунтуванням його заперечень проти позовних вимог з посиланням на відповідні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, зареєстрованого в реєстрі за №170821, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості Кредитним договором №3563406276/153006 від 22.10.2019 року та плати за його вчинення, а всього 19\~921 грн. 25 коп. таким, що не підлягає виконанню. Крім того, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» на користь [PERSON] сплачений ним судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved