Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь безпідставно отримані кошти (пенсію) у розмірі 30 242, 89 грн. В обґрунтування позову зазначено, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/13997/18 від 05.04.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було здійснено перерахунок пенсії з 13.07.2018 року [PERSON] внаслідок якого розмір пенсії відповідача зменшився, у зв`язку з чим позивачем було розраховано суму надмірно виплаченої пенсії, яка склала 30 242, 89 грн за період з 13.07.2018 року по 31.10.2019 року. З метою досудового врегулювання спору, позивачем було надіслано лист відповідачу з пропозицією добровільного внесення надміру виплачених коштів, проте відповідач лист проігнорував та не повернув безпідставно отримані грошові кошти, що стало підставою для звернення до суду із позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.05.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію ухвали від 28.05.2021 року було направлено на адреси сторін, крім того відповідачу було направлено копію позовної заяви з додатками. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України). За пунктами 1 та 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідач вважається належно повідомленим про розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві перебуває [PERSON] , [INFO] , який отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2018 року у розмірі 3 916, 57 грн. Пенсія призначена на період із 01.04.2018 року по 31.12.2054 року (а.с. 12). Відповідно до перерахунку пенсії від 24.11.2018 року із 01.12.2018 року довічно втсановлено [PERSON] пенсію у розмірі 3 927, 37 грн (а.с. 13). 22.02.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було здійснено перерахунок пенсії [PERSON] та призначено пенсії у розмірі з 01.03.2019 року по 31.03.2019 року - 4 469, 42 грн, з 01.04.2019 року по 30.04.2019 року - 4 469, 42 грн, з 01.05.2019 року по 30.06.2019 року - 4 469, 42 грн, з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року - 4 485, 50 грн, з 01.12.2019 року довічно - 4 503, 26 грн (а.с. 14). Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2019 року у справі №826/13997/18 адмінстративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті пенсії провести позивачу перерахунок пенсії відповідно до заяви від 13.07.2018 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] на підставі його заяви від 13.07.2018 року (вх. З-3756) та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 18-21). Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 року, справа №826/13997/18 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2019 року залишено без змін (а.с. 24-26). 06.09.2019 року та 10.10.2019 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/13997/18 від 05.04.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було здійснено перерахунок пенсії з 13.07.2018 року [PERSON] (а.с. 27-30). Так, відповідно до перерахунку пенсії від 06.09.2019 року [PERSON] призначено пенсію у розмірі з 13.07.2018 року по 30.11.2018 року - 2 101, 97 грн, з 01.12.2018 року по 31.12.2019 року 2 109, 77 грн, з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року - 2 281, 97 грн, з 07.01.2019 року по 30.11.2019 року - 2 281, 97 грн, з 01.12.2019 року довічно - 2 281, 97 грн (а.с. 27). Відповідно до перерахунку пенсії від 06.09.2019 року [PERSON] призначено пенсію у розмірі з 01.03.2019 року по 31.03.2019 року - 2 381, 97 грн, з 01.04.2019 року по 30.04.2019 року - 2 381, 97 грн, з 01.05.2019 року по 30.06.2019 року 2 381, 97 грн, з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року - 2 381, 97 грн, із 01.12.2019 року довічно - 2 381, 97 грн (а.с. 28). 10.10.2019 року на підставі рішення №930060144642 здійснено перерахунок пенсії [PERSON] та призначено пенсію у розмірі 3 988, 20 грн за період з 01.10.2019 року по 30.11.2019 року, а з 01.12.2019 року довічно - 4 176, 90 грн. Згідно довідки №1288 від 07.04.2021 року про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії [PERSON] за період із 01.07.2018 року по 31.10.2019 року фактично виплачено 68 790, 87 грн. Разом з тим, розмір нарахованої пенсії становить 38 547, 98 грн, а отже [PERSON] було надмірно виплачено пенсію у розмірі 30 242, 89 грн за період з 13.07.2018 року по 31.10.2019 року (а.с. 31). З метою досудового врегулювання спору Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було надіслано лист [PERSON] з пропозицією добровільного внесення надміру виплачених коштів (а.с. 32-35). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ, соціальні пенсії призначаються і виплачуються непрацюючим громадянам, крім інвалідів з дитинства, при відсутності права на трудову пенсію , зокрема інвалідам I і II груп, у тому числі інвалідам з дитинства, а також інвалідам III групи. Відповідно до статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно з п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, згідно з даною нормою закону поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та в разі недобросовісності з боку набувача. За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ч.4 ст.263ЦПК України, має враховуватися судом. Виходячи з аналізу ст. 1215 ЦК України безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення». Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014). Зі змісту п. 3 цієї Постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає. Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14). Правова позіція з приводу визначення рахункової помилки викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 501/2500/15-ц (провадження № 61-4504св18). У своїй постанові ВС зазначив, що до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце у цій справі. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних у комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, - не більше того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами глави 5 ЦПК України, а саме частини 1 статті 79 ЦПК України, частини 1 статті 80 ЦПК України, частини 6 статті 81 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність доказів зловживань з боку відповідача як пенсіонера, що відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» могли б бути визнані підставою для стягнення в судовому порядку надміру виплачених сум пенсії, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позивач звільнявся від сплати судового збору, то з останнього на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved