Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал », третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни від 10.11.2021р., що зареєстрований за №16056 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» кредитної заборгованості на загальну суму 278912 грн. 18 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що в лютому 2022р. позивач дізнався про відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. виконавчого провадження із виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни від 10.11.2021р., що зареєстрований за №16056 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» кредитної заборгованості на загальну суму 278912 грн. 18 коп.. Після ознайомлення зі змістом наданих приватним виконавцем Плесюком О.С. виконавчих документів позивач дійшов висновку про необґрунтованість та незаконність вказаного виконавчого напису. В обґрунтування своїх доводів позивач вказує, що ним дійсно 10.04.2008р. був укладений із АТ «ВТБ Банк» кредитний договір №32-08 відповідно до якого ін. отримав кредит у розмірі 52470 дол. США строком на 7 років. Свої зобов`язання позивач виконати не зміг, а тому рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.10.2009р. по справі №2-559/2009 із позивача було стягнуто заборгованість за тілом кредиту та відсотками, а кредитний договір було розірвано. Однак із оспорюваного виконавчого напису вбачається, що період нарахування заборгованості з несплачених відсотків, комісії та основного тіла кредиту датується з 11.12.2020р. по 19.10.2021р., тобто вказана сума була нарахована з порушеннями норм ст.. 1050 ЦК України. За таких обставин позивач наполягає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений без урахування імперативних правил обчислення строків давності, адже строк закінчення умов договору становив 2015р., крім того право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника позовних вимог, а тому сума боргу нарахована протиправно та не може бути визнана безспірною. Отже, нотаріусом належно не перевірено безспірність заборгованості, не перевірено наявність первинних документів, які підтверджують безспірність заборгованості, при цьому жодних повідомлень позивач від нотаріуса ні від стягувача не отримував. Вказані обставини свідчать про неналежне з`ясування нотаріусом усіх обставин, зокрема, що підтверджують безспірність заборгованості, а тому, на думку позивача, свідчать про суттєве порушення норм чинного законодавства при вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріусом, а тому останній має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 15.02.2022 р. відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач у порядку встановленому чинним законодавством повідомлявся про час та місце розгляду матеріалів справи, на останню відому адресу місця проживання відповідача направлялася копія позовної заяви з додатками та судові повістки про виклик до суду. Однак представник відповідача до суду в судові засідання, що були призначені на 21.04.2022р. та 18.05.2022р. не з`явився, відзиву не надав, будь-яких клопотань чи скарг не заявив, що ставало причиною перенесення розгляду справи на іншу дату. Представник позивача, адвокат Пилипенко Р.Б. в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав. Третя особа\~по справі\~на стороні\~відповідача,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Сазонова Олена\~Миколаївна в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву чи заперечень до суду не надала, хоча про час та місце розгляду справи, а також суть позовних вимог була повідомлена у порядку встановленому чинним законодавством. За таких обставин, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.10.2009р. по справі №2-559/2009, розірвано кредитний договір №32-08 від 10.04.21008р., що був укладений між [PERSON] та ВАТ ВТБ Банк про надання кредиту в розмірі 52470 дол. США строком на 7 років. Вказаним рішенням суду із [PERSON] на користь ВАТ ВТБ Банк стягнуто борг в розмірі 382370 грн. 47 коп., який складається із заборгованості за кредитом в сумі 48148.97 дол. США, заборгованість за відсотками в сумі 1101.62 дол. США, що разом становить 49250.59 дол. США, які в національній валюті України складають 379229.55 грн.. 10.11.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №16056, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №32-08 від 10.04.2008р., за період з 11.12.2020р. по 19.10.2021р. в загальному розмірі 278912.18 грн., яка складається із заборгованості за штрафами та комісією за період з 11.12.2020р. по 19.10.2021 р. в сумі 69244.48 грн., та заборгованості за сумою кредиту за період з 11.12.2020р. по 19.10.2021р. в сумі 209167 70 грн.. Окрім того, стягнена із [PERSON] плата за здійснення виконавчого напису в сумі 500 грн.. Із вказаного вище виконавчого напису нотаріуса вбачається, що вказаний кредитний договір за № 32-08 від 10.04.2008р. був укладений між [PERSON] та АТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова Компанія «ВЕНДОР» на підставі договору №2 про відступлення прав вимоги від 06.06.2014р., яка в свою чергу відступила отримані права та обов`язки ТОВ «Профіт Кредит» на підставі договору №25122019-Вр/ВК про відступлення прав вимоги від 25.12.2019р., яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору №11-12/20 про відступлення прав вимоги від 11.12.2020р.. Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам суд зазначає наступне. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат» ). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно із підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Як зазначено вище, підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом П цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно- правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Так 21 вересня 2021 року Велика Палата Верховного Суду в рамках справи № 910/10374/17, вказала, що кредитний договір,\~ який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку\~ документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. А порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 10.11.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Доказів того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально матеріали справи не містять, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд також виходить з того, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 27 березня 2019 року в справі №137/1666/16-ц. Таким чином, вирішуючи вказаний спір,

Outcome: approved