Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Вінницької міської ради про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла матір позивачів [PERSON] . Після її смерті залишилась 1/5 частка земельної ділянки розміром 0,0703 га, кадастровий номер земельної ділянки 0510137000:03:020:0046, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачі: [PERSON] та [PERSON] кожен прийняли спадщину, яка складається з Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У встановлений законом шестимісячний строк не звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що позивач [PERSON] є пенсіонеркою, доглядає свекруху, якій 82 роки, інших доходів як пенсія за віком не має, коштів на подачу заяви про прийняття спадщини на землю не було. Позивач [PERSON] , 1964 року народження не подавав заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, через те, що він не працював тривалий час та не мав грошових коштів на подачу заяви про прийняття спадщини. Просили суд, визначити [PERSON] та [PERSON] додатковий строк тривалістю у два місяці для подання до Другої вінницької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка складається з 1/5 частки земельної ділянки розміром 0,0703 га, кадастровий номер земельної ділянки 0510137000:03:020:0046, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивачі: [PERSON] та [PERSON] не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача ВМР в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечував, щодо задоволення позовних вимог. Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність сторін на підстав наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено наступні фактичні обставини у справі. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] (а.с.4). Після її смерті залишилась 1/5 частка земельної ділянки розміром 0,0703 га, кадастровий номер земельної ділянки 0510137000:03:020:0046, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачі: [PERSON] та [PERSON] кожен прийняли спадщину, яка складається з Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). У встановлений законом шестимісячний строк не звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що позивач [PERSON] є пенсіонеркою, доглядає свекруху, якій 82 роки, інших доходів як пенсія за віком не має, коштів на подачу заяви про прийняття спадщини на землю не було. Позивач [PERSON] , 1964 року народження не подавав заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, через те, що він не працював тривалий час та не мав грошових коштів на подачу заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Як зазначалося, відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто, за загальними правилами, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Тому оцінюючи пропуск строку позивачами, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17 жовтня 2018 року по справі №681/203/17. Разом з цим, у п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що судами не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: 1)юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; 2)необізнаність особи про наявність спадкового майна; 3)похилий вік; 4)непрацездатність; 5)незнання про існування заповіту; 6)встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; 7)відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; 8)несприятливі погодні умови. Аналогічну правову позицію висловив КЦС ВС у своїй постанові від 11.08.2021 у справі № 720/1079/19. Враховуючи викладене,\~оцінивши наявні\~у справі\~докази,\~суд дійшов\~висновку,\~що позивачі\~без поважних\~причин пропустили строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed