Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

02.05.2022р. [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ 79, виданого 31 липня 1996 року на підставі рішення Бібрської міської ради народних депутатів від 14 грудня 1994 року № 453, на земельну ділянку, площею 0,0659, кадастровий номер 4623310300:04:000:0470, що розташована в с. Шпильчина, Львівського району Львівської області, цільове призначення якої ведення садівництва. Заяву мотивує тим, що вказана земельна ділянка належить їй на праві приватної власності. Державний акт на землю зареєстрований у встановленому порядку, 31.07.1996р. в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. У 2021 році здійснювались заходи щодо розробки технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшого присвоєння кадастрового номера та державної реєстрації права власності земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Після розробки технічної документації та внесення відомостей щодо земельної ділянки до Державного земельного кадастру, вона звернулась із документами до державного реєстратора. Однак, останнім повідомлено, що у Державному акті допущена помилка, а саме її прізвище зазначено, як « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Це перешкоджає їй здійснити державну реєстрацію права власності, без якого неможливо в подальшому розпоряджатися та володіти земельною ділянкою. У паспорті громадянина України заявника її прізвище зазначено як « [PERSON] », як і в інших правовстановлюючих документах. Останній невідомо, чому була допущена помилка в Державному акті. Відтак, виникла необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючого документу в судовому порядку. Заявник [PERSON] подала заяву про розгляд справи без його участі, свої вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Бібрської міської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно п.5 ч.2 ст. 295 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено судом, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ 79, виданого 31 липня 1996 року на підставі рішення Бібрської міської ради народних депутатів від 14 грудня 1994 року № 453, заявнику [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,0659 га, що розташована в с. Шпильчина, Львівського району Львівської області, цільове призначення - ведення садівництва. У вищевказаному Державному акті прізвище заявника помилково зазначено, як « [PERSON] ». Між тим, у її паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Шевченківським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області 17 грудня 2009, а також у свідоцтві про народження серії [NUMBER] № від 13.03.1996р. прізвище заявника вказано - « [PERSON] ». Також суд враховує інші документи, які встановлюють правильне написання прізвища заявника та підтверджують належність їй вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю, а саме: витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7421171682021, рішення Бібрської міської ради № 988 від 26.05.2021, свідоцтво про розірвання шлюбу № [NUMBER] від 23.12.1991р., витяг з трудової книжки, пенсійне посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] . Вказані розбіжності у правовстановлюючих документах перешкоджають здійснити заявнику [PERSON] державну реєстрацію права власності, без чого неможливо в подальшому розпоряджатися та володіти земельною ділянкою. Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Іншим способом, ніж в судовому порядку, неможливо внести зміни у правовстановлюючий документ, оскільки з 01.01.2013 на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно», державний акт на право власності на земельну ділянку не видається, замість нього новому власнику на підтвердження виникнення у громадянина права на земельну ділянку необхідно зареєструвати своє право власності в Державному реєстрі прав та отримати свідоцтво про право власності на ділянку. Відтак, оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно для внесення відомостей права власності на вищевказану земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для подальшої реалізації заявником [PERSON] своїх прав щодо даної земельної ділянки, суд дійшов висновку що заява є підставною підлягає до задоволення.

Outcome: approved