Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» про визнання договору позики недійсним. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 28.09.2016 року близько 20-00 год. невідомою особою шляхом блокування та в подальшому відновлення її номера мобільного телефону, оператора мобільного зв`язку «МТС Vodafon» ( [NUMBER] ), який був прив`язаний до банківських карток [NUMBER] ; [NUMBER] , отриманих нею в ПАТ «Приват-Банк», було викрадено грошові кошти в сумі 750,00 грн. 29.09.2016 року внаслідок вищевказаної події злочину вона звернулася до Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області. За наслідками заяви було відкрите кримінальне провадження за № 12016170150000381 та внесено до ЄРДР 29.09.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Упродовж 2021 року на її номер телефону неодноразово почали надходити дзвінки від невідомих осіб, які представлялися представниками відповідача з вимогою про повернення грошей, які начебто нею були отримані у 2016 році в кредит від ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» згідно договору позики. Зазначає, що вона звернулася за правовою допомогою до адвоката Чумарного А.І., який 21.09.2021 року на адвокатський запит отримав від представника відповідача на свою електронну адресу ( [INFO] ) примірник договору позики №UA-7183 від 29.09.2016 року. Вказує, що ознайомившись із отриманим (без підписів) договором позики, вона звернула увагу на те, що між нею, [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» був укладений договір позики №UA-7183 від 29.09.2016 року, згідно з яким, нею було отримано на умовах позики від вказаної установи гроші в сумі 500 грн. з оплатою за користування кредитом у вигляді фіксованої процентів (процентна ставка) - 1,30 % в день. Договір укладено на 29 календарних днів. Зазначає, що будь-якого Договору з вказаною установою вона не підписувала (у т.ч. електронно-цифровим підписом, якого у неї взагалі немає) умов не погоджувала, не перебувала у будь-яких переддоговірних та договірних стосунках з відповідачами, вважає, що Договір підлягає визнанню судом недійсним відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України. Окрім того, з метою збирання та подання до суду доказів для повного та об`єктивного розгляду справи просила витребувати з ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» оригінали або належним чином завірені копії наступних документів: Договору позики №UA-7183 від 29.09.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (Код ЄДРПОУ 39861924) та мною, [PERSON] , [INFO] , з підписами сторін; 2) Оферти (пропозиції укласти договір позики) в разі її наявності між нею, [PERSON] , та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (Код ЄДРПОУ 39861924) з підписами сторін; 3) Акцепту (відповіді про прийняття пропозиції (Оферти) на укладення договору позики в разі його наявності між нею, [PERSON] , та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (Код ЄДРПОУ 39861924) з підписами сторін; письмову інформацію про те, на який банківський рахунок (номер рахунку) і коли (дата, час) були перераховані на ім`я [PERSON] гроші в розмірі 500 грн. згідно Договору позики № UA-7183 від 29.09.2016 року. Враховуючи вищевикладене, просить суд поновити їй пропущений з поважної причини строк на звернення до Гребінківського районного суду Полтавської області з даною позовною заявою та визнати Договір позики №UA-7183 від 29.09.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (Код ЄДРПОУ 39861924) та нею, [PERSON] , [INFO] , - недійсним. Ухвалою судді від 26.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 18.11.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву про визнання кредитного договору недійсним. Зі змісту відзиву вбачається, що представник відповідача із позовними вимогами не погоджується та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Зазначає, що Товариство є фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію серії ІК № 146 від 20.10.2015 рок, Товариством отримано Ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг від 19.11.2015 року, яка є безстроковою та оформлена в бездокументарній формі (розміщена на офіційному сайті НБУ за посиланням https://kis.bank.gou.ua/). 29.09.2016 року між Товариством та [PERSON] було укладено Договір № UA-7183, відповідно до умов якого Товариство зобов`язалося передати Позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 500,00 грн. на визначений строк, а Позичальник зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити проценти від суми позики. Договір укладався дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електрону комерцію» у сторін такого Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір було укладено згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в порядку, передбаченому Законом України «Про електрону комерцію». Відповідно до вищезазначеного порядку, електронний договір укладався шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною, та її прийняття (акцепту) другою стороною. Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ст.. 12 Закону. Зазначає,що п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі. До моменту укладання Договору позичальнику надавалася можливість ознайомитися з умовами Договору та Правилами надання фінансових кредитів за рахунок власних та залучених коштів, які розміщені на веб-сайті Товариства https://mycredit.ua/ru/. 29.09.2016 року позичальником було підписано (акцептовано) оферту, чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з цими умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти Договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису Договору. Підписанням оферти одноразовим ідентифікатором Позичальник засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти. При укладенні договору позичальник мав обсяг цивільної дієздатності та його волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі. Відтак, укладення Договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі позивача та позивачем було вчинено чітку сукупність дій, спрямованих на отримання позики за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Зазначає, що у договорі зазначено умови надання позики, в тому числі: сума позики - 500,00 грн; строк на який надається позика - 14 днів; дата повернення позики (останній день) - 13.10.2016 року; базова процентна ставка у день - 1,30%; процентна ставка за кожен день прострочення в день - 2%. Вказує, що позичальнику повідомлялося про його право безкоштовно отримати копію проекту договору позики у письмовій чи електронній формі; право відмовитися від договору позики протягом 14 календарних днів у порядку та умовах, визначених умовами Договору та Законом України «Про споживче кредитування»; право дострокового повернення позики без додаткової виплати за дострокове повернення позики. 29.09.2016 року на виконання умов Договору Товариство перерахувало на зареєстрований Позичальником перед підписанням Договору банківський картковий рахунок грошову позику в сумі 500,00 грн. Протягом строку позики у Позичальника жодних застережень та претензій щодо умов позики та її погашення не виникало. Щодо тверджень позивача, що вона не ознайомлювалася, не погоджувала та не підписувала Правила надання фінансових кредитів за рахунок власних та залучених коштів, а отже Договір є недійсним - не відповідає дійсності. Окрім того, особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом пере направлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документів, шляхом пере направлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з п. 6.1 оспорюваного Договору позики, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей договір та Правила надання фінансових кредитів за рахунок власних та залучених коштів, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті позикодавця. Відповідно до п. 6.1 Договору, Правила є невід`ємною частиною Договору позики, що укладається між Товариством та Позичальником. Враховуючи вищевикладене, вважає, що звинувачення позивача стосовно надання не підписаного примірника договору на адвокатський запит від 26.10.2021 року не відповідає дійсності, а тому вважає позовну заяву безпідставною, наведені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності, а сам факт звернення позивача до суду спробою уникнути виконання своїх зобов`язань за договором. Просить суд у задоволені позову відмовити у повному обсязі та провести судове засідання за відсутності представника відповідача. Ухвалою від 04.02.2022 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), юридична адреса: 01010, м. Київ, Печерський район, Площа Арсенальна, 1-Б, оригінали або належним чином завірені копії наступних документів: - Договору позики №UA-7183 від 29.09.2016 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] , [INFO] , з підписами сторін; - Оферти (пропозиції укласти договір позики) в разі її наявності між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» з підписами сторін; - Акцепту (відповіді про прийняття пропозиції (Оферти) на укладення договору позики в разі його наявності між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» з підписами сторін; - письмової інформації про те, на який банківський рахунок (номер рахунку) і коли (дата, час) були перераховані на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , грошові кошти в розмірі 500 грн. 00 коп. згідно Договору позики №UA-7183 від 29.09.2016 року. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без його участі за наявними в справі матеріалами. У задоволені позову просив відмовити у повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 29.09.2016 року [PERSON] звернулася до Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області. За наслідками її заяви було відкрите кримінальне провадження за № 12016170150000381 та відомості внесено до ЄРДР 29.09.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Із витягу з ЄРДР вбачається, що 28.09.2016 року близько 20-00 год. невідомою особою шляхом блокування та в подальшому відновлення її номера мобільного телефону, оператора мобільного зв`язку «МТС Vodafon» ( [NUMBER] ), який був прив`язаний до банківських карток [NUMBER] ; [NUMBER] , отриманих нею в ПАТ «Приват-Банк», було викрадено грошові кошти в сумі 750 грн. (а.с. 09 зврт.). З метою надання кваліфікованої правової допомоги вона звернулася з цього приводу до адвоката Чумарного А.І., і на адвокатський запит останнього (а.с.11-12) від ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» отримано на електронну адресу ( [INFO] ) примірник договору позики №UA-7183 від 29.09.2016 року (а.с. 13-15). Судом також встановлено, що ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ІК №146 від 20.10.2015, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (надалі - «Нацкомфінпослуг») на підставі Розпорядження №2542 від 20.10.2015 року (а.с. 31). Представником ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» надано Правила надання фінансових кредитів за рахунок власних та залучених коштів ТОВ «Кредитна установа «Індекс Фінгруп», затверджених Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «КУ «Індекс Фінгруп» від 01.07.2015 року (протокол № 2) (а.с. 40-45 зврт). Додано Положення про юридичний департамент, затверджене наказом директора ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» від 01.06.2020 року № 116/9-К (а.с.46-47 зврт.). З метою підтвердження та/або спростування зазначених у позові фактів, та з метою повного та всебічного розгляду справи ухвалою суду від 04.02.2022 року клопотання позивача про витребування доказів було задоволено. Витребувано у ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), юридична адреса: 01010, м. Київ, Печерський район, Площа Арсенальна, 1-Б, оригінали або належним чином завірені копії наступних документів: - Договору позики №UA-7183 від 29.09.2016 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] , [INFO] , з підписами сторін; - Оферти (пропозиції укласти договір позики) в разі її наявності між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» з підписами сторін; - Акцепту (відповіді про прийняття пропозиції (Оферти) на укладення договору позики в разі його наявності між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» з підписами сторін; - письмової інформації про те, на який банківський рахунок (номер рахунку) і коли (дата, час) були перераховані на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , грошові кошти в розмірі 500 грн. 00 коп. згідно Договору позики №UA-7183 від 29.09.2016 року (а.с.60-61). Однак станом на день розгляду справи вищевказана ухвала суду не виконана. За приписами частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Однак важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Під час розгляду справи судом не було встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики UA - 7183 від 29.09.2016 року, шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, за яким [PERSON] отримала позику у розмірі 500,00 грн. Доказів протилежного матеріали справи не містять, крім того, відповідачем на виконання ухвали суду не надано підтвердження про те, на який банківський рахунок (номер рахунку) і коли (дата, час) були перераховані грошові кошти в сумі 500 грн. на ім`я [PERSON] згідно Договору позики №UA-7183 від 29.09.2016 року . Судом враховано висновки Верховного Суду, що містяться у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19). Щодо порядку укладення електронного договору у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 сформовано правову позицію, яка вказує, що не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти у спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Важливо, щоб електронний договір містив усі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми відповідно до прямої вказівки закону. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 цього Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. З огляду на викладене суд прийшов висновку що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягаю задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved