Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» (далі: позивач, ТОВ «Мена-Авангард») в особі генерального директора Узунова Є.І. звернулося до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, Семенівської міської ради Чернігівської області, [PERSON] , ТОВ «Вінкор-Агро Сівер» про скасування пункту рішення міської ради, припинення права власності на земельну ділянку, припинення права оренди та відновлення права оренди. На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ТОВ «Мена-Авангард та Троїцькою сільською радою Чернігівської області 03.02.2020 року було укладено договір №32/303 оренди невитребуваної земельної частки (паю) кадастровий номер 7423684300:07:000:0721 площею 3,0277 га, строком на 10 років. Вказане право також було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (спеціальний розділ), номер запису 35782195 від 27.02.2020 року. Проте, пунктом 1 рішення Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області за № 107 від 22.02 2021 відповідач 3: [PERSON] (далі - позивач 3, [PERSON] ) із грубим і очевидним порушенням чинного законодавства, було затверджено нову технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) вказаної земельної ділянки кадастровий номер 7423684300:07:000:0721 площею 3,0277 га та передано її у власність [PERSON] . Зазначає, у подальшому на підставі вказаного рішення Новгогрод-Сіверської міської ради Чернігівської області (надалі: відповідач 1, Новгород-Сіверська міська рада) державним реєстратором відповідача 2: Семенівської міської ради Чернігівської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на його думку, неправомірно було вчинено запис з відкриттям розділу про право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку - номер 40902897 та одночасно проведено державну реєстрацію припинення права оренди вищезазначеної земельної ділянки ТОВ «Мена-Авангард». В подальшому, на підставі укладеного 11.03.2021 договору оренди між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Вінкор-Агро Сівер» (далі:ТОВ «Вінкор-Агро Сівер», відповідач 4) державним реєстратором Семенівської міської ради Чернігівської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис номер 41003827 про право оренди на вказану земельну ділянку ТОВ «Вінкор-Агро Сівер». Посилаючись на положенням статей 9, 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», статей 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.. 152 Земельного кодексу України та ст.. 5 ЦПК України позивач просив позов задовольнити, скасувати пункт 1 рішення Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області (сьома позачергова сесія VII скликання) № 107 від 22.02.2021 в частині передання земельної ділянки кадастровий номер 7423684300:07:000:0721 площею 3,0277 га у власність [PERSON] ; припинити право власності [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку; припинити право оренди ТОВ «Вінкор-Агро Сівер» на зазначену земельну ділянку; відновити за позивачем договір оренди земельної ділянки та стягнути судові витрати. У судовому засіданні представники позивача свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити повністю з підстав, вказаних у позовній заяві, при цьому додатково пояснили, що розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). За результатами розподілу оформлюється відповідний протокол, який підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Даний протокол є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та державної реєстрації права власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Проте, вважає ці дії не були виконані, що призвело до незаконного, протиправного рішення (в його частині) відповідача1, що в свою чергу справляє незаконний негативний вплив на обсяг прав та законних інтересів позивача. У судовому засіданні представник Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області заявлені позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача 2 - Семенівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду відповідач 2 повідомлений належним чином. Подав відзив на позовну заяву де просить у позові відмовити. В судовому засіданні представник відповідача 3 - адвокат Костюченко В.К. просив у задоволенні позову відмовити повністю. Вважає позовні вимоги безпідставні, а позивач зловживає своїми правами. Вказує що права позивача не порушуються. Наполягає, що підставою звернення позивача до суду стала відмова [PERSON] в укладення з ним договору оренди, про що свідчить позовна вимога про скасування рішення Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області в частині, що стосується тільки виділення в натурі земельної ділянки [PERSON] . В судовому засіданні представник ТОВ «Вінкор-Агро Сівер» підтримав позицію представника відповідача 3 та просив у позові відмовити. Додатково вказав, що саме власнику майна належить право вибору щодо укладення договору оренди земельної ділянки. [PERSON] скористалася своїм правом та уклала з ТОВ «Вінкор-Агро Сівер» відповідний договір оренди земельної ділянки, який не суперечить нормам законодавства України. Заяви та клопотання учасників справи Від Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області надійшов відзив на позов, за змістом якого заявлені позовні вимоги відповідач 1 не визнає та у задоволенні позову просить відмовити. Вказує, що згідно положень Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності шляхом жеребкування. Так засідання комісії сільської ради з питань агропромислового комплексу та регулювання земельних відносин Троїцької сільської ради 12 жовтня 2020 року проводилося відповідне жеребкування, про що свідчить протокол № 7 від 12 жовтня 2020 року, який в свою чергу містить відомості про [PERSON] та земельну ділянку № 166 згідно проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по колишньому КСП «Новгород-Сіверський», право на яку вона правомірно набула. Від Семенівської міської ради Чернігівської області надійшов відзив на позов, з якого вбачається, що позовні вимоги вона не визнає, як безпідставні, також вказує, що відомості про речові права на земельну ділянку є похідними від права власності на неї. Із часу прийняття Новгород-Сіверською міською радою рішення від 22 лютого 2021 року за № 107 та внесення записів про право приватної власності [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, остання набула статусу власника земельної ділянки, у зв`язку з чим змінився предмет оренди. Вказує, що існування державної реєстрації договору оренди від 03.02.2020 року № 32/303 укладеного між позивачем та Троїцькою сільською радою Новгород-Сіверського району Чернігівської області порушує інтереси власника земельної ділянки - [PERSON] та норми ч. 1 ст. 319 ЦК України. Вказує що законодавцем визначений вичерпаний перелік підстав згідно яких державний реєстратор має право відмовити особі в державній реєстрації її прав. Вважає, що підстав у відмові [PERSON] в реєстрації договору оренди з ТОВ «Вінкор-Агро Сівер» не вбачалося. 12 січня 2022 року через канцелярію суду від представника позивача адвоката Іващенка В.І. надійшла заява про участь у судовому засіданні призначеному на 16.02.2022 на 12 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 04.02.2022 через канцелярію суду від адвоката Козаченка О.О. надійшла заява про вступ у справу в якості представника ТОВ Мена-Авангард». 16 лютого 2022 року від представника відповідача 3 - адвоката Костюченка В.К надійшла заява про закриття провадження у справі № 642/826/21. 23 лютого 2022 року через канцелярію суду від представника позивача адвоката Іващенка В.І. надійшла заява про участь у судовому засіданні призначеному на 09.03.2022 на 15 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 23 травня 2022 року через канцелярію суду від представника позивача адвоката Іващенка В.І. надійшла заява про участь у судовому засіданні призначеному на 24.05.2022 на 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 24 травня 2022 року через канцелярію суду від відповідача 2: Семенівської міської ради Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи без участі її представника, у задоволені позову просить відмовити. У разі задоволення позову просить судові витрати покласти на Новгород-Сіверську міську раду Чернігівської області. Інших заяв та клопотань від позивача, відповідачів не надходило. Процесуальні дії у справі Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2021 року цивільну справу за позовом ТОВ «Мена-Авангард» до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, Семенівської міської ради Чернігівської області, [PERSON] , ТОВ «Вінкор-Агро Сівер» про скасування пункту рішення міської ради, припинення права власності на земельну ділянку, припинення права оренди та відновлення права оренди передано за підсудністю до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області. Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2021року відкрито провадження у справі, визначено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, визначено відповідачам строк для подання відзиву на позов та зустрічної позовної заяви. Ухвалою суду від 12 січня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання призначеного на 27 січня 2022 року о 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 27 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання призначеного на 16 лютого 2022 року о 12 год. 00 хв. в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання призначеного на 09 березня 2022 року о 15 год. 00 хв. в режимі відеоконференції. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, а саме зміна територіальної підсудності судових справ (розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22) розгляд справи призначений на 09 березня 2022 року не відбувся. Ухвалою суду від 24 травня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача 3 - адвоката Костюченка В.К. про закриття провадження у справі. Інших процесуальних дій у справі не вчинялися. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Судом встановлено, що згідно статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), відповідно до рішення 39 сесії 7 скликання від 28 січня 2020 року № 49 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу в оренду земельних ділянок», на підставі договору оренди невитребуваної земельної ділянки (паю) № 32/303 від 03 лютого 2020 року, укладеного між Троїцькою сільською радою та позивачем: ТОВ «Мена-Авангард» останнє згідно акту прийому-передачі в оренду невитребуваної земельної ділянки (паю) від 03 лютого 2020 року отримало в оренду невитребувану земельну ділянку, пай № 303 загальною площею 3,0277 га ріллі, кадастровий номер 7423684300:07:000:0721 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Троїцької сільської ради за межами села Форостовичі, Новгород-Сіверського району Чернігівської області строком на терміном на 10 років, але не довше ніж до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (а.с. 9-15). Вказане право було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (спеціальний розділ) -під номером номер запису 35782195 від 27.02.2020 року. Відповідно до протоколу засідання комісії з питань агропромислового комплексу та регулювання земельних відносин Троїцької сільської ради Новгород-Сіверського району №7 від 12.10.2020 було проведено визначення земельних ділянок на плані шляхом посписочного вибору. В результаті чого громадяни вибрали земельні ділянки колишнього КСП «Новгород-Сіверський». Так [PERSON] , яка є спадкоємицею [PERSON] та [PERSON] , згідно сертифікатів: ЧН № 0229521 та ЧН № 0110130 визначена земельна ділянка із земель колишнього КСП «Новгород-Сіверський» за №166, №303 (а.с.17,18 ). 27 січня 2021 року [PERSON] звернулась до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастрові номери: 7423684300:07:000:0721; 7423684300:07:000:0772; 7423684300:07:000:0773 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та оформлення права власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Троїцьке, за межами населеного пункту орієнтованою площею 3,3792 га. (а.с.27). Рішенням Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області №107 від 22.02.2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] на території Новгород-Сіверської міської територіальної громади (за межами населених пункті); передано їй у власність земельні ділянки площею - 3,3792 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме 3,0277 га рілля (кадастровий номер 7423684300:07:000:0721), 0,2521 га пасовища (кадастровий номер 7423684300:07:000:0772), 0,0994 га багаторічні насадження (кадастровий номер 7423684300:07:000:0773) та надано дозвіл [PERSON] провести державну реєстрацію земельних ділянок (а.с. 26). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні відомості щодо земельної ділянки площею 3,0277 га, кадастровий номер 7423684300:07:000:0721, власник [PERSON] , земельна ділянка здана в оренду ТОВ «Вінкор-Агро Сівер» строком на 7 років з автоматичним продовженням дії договору. У інших реєстрах інформація відсутня. (а.с.19, 20). Інших доказів матеріали справи не містять. На обгрунтування заявлених вимог позивач вказує, що оскільки відповідачем 1: Новгород-Сіверською міською радою Чернігівської області порушена процедура виділення у власність відповідачу 3: [PERSON] земельної ділянки то право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 7423684300:07:000:0721 повинна бути припинена, припинений договір оренди, укладений між [PERSON] з ТОВ «Вінкор-Агро Сівер» та поновлено його право на оренду вищезазначеної земельної ділянки. Згідно частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 3 статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому частинами 1-4 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 даної статті визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Частиною 1 статті 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до статті 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин другої ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до частини 4 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється між власником і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. У разі, якщо недійсність правочину прямо невстановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За умови скасування (визнання недійсним) рішення уповноваженого органу влади або місцевого самоврядування, що є підставою для набуття права власності на земельну ділянку, укладений на основі такого права договір оренди земельної ділянки втрачає відповідність вимогам цивільного законодавства з огляду на втрату стороною договору права передачі земельної ділянки у найм (оренду). Крім того, у разі задоволення вимоги про скасування державної реєстрації відповідної земельної ділянки остання втрачає оборотоздатність у якості об`єкту цивільних прав, що позбавляє можливості існування будь-якого правочину, предметом якого є виникнення тих чи інших речових прав з приводу відповідної частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування та визначеними щодо неї правами. Пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Частиною 1 статті 22 ЗК України передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. Так, встановлено що [PERSON] разом з іншими спадкоємцями: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в порядку спадкування, шляхом посписочного вибору на підставі сертифікатів ЧН№0229521, ЧН№0110130 визначили відповідачу 3 номери земельних ділянок № 166 , № 303 . Претензій з боку інших учасників до [PERSON] не надходило. В роз`ясненнях, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вказується, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. У визначеному законом порядку [PERSON] скористалась своїм правом на виділення оформлення відповідних правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку. Земельна ділянка [PERSON] виділялась би в масиві, попередньо орендованому ТОВ «Мена-Авангард» незалежно від того чи мав би пай один або інший порядковий номер, оскільки земельна ділянка виділяється саме з невитребуваних земельних ділянок. Порядком організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, зокрема пунктом 2 визначено, що організація робіт з розподілу земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією за місцем розташування земельних ділянок згідно з проектом. Згідно статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. Згідно з частиною 3 статті 13 даного Закону передбачено, що з моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. Така ж норма викладена у п.2.4 Договору оренди невитребуваної земельної ділянка № 32/303 від 03 листопада 2020 року, укладеного між позивачем та Троїцькою сільською радою. Зазначена норма є імперативною, а тому її застосування залежить виключно від факту набуття права власності власниками земельних часток (паїв) і не залежить від домовленостей сторін договору. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю. Відповідач є господарським товариством у організаційно-правовій формі - товариство з обмеженою відповідальністю, мета якого у відповідності зі статтями 3, 42, 44 Господарського кодексу України самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Позивач, укладаючи на свій власний ризик, договір оренди невитребуваної земельної ділянки (паю) № 32/303 від 03 листопада 2020 року з Троїцькою сільською радою передбачав можливість його припинення у разі настання події, державна реєстрація права власності на таку земельну ділянку. Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову повністю. Суд також звертає увагу, що оспорювані розпорядження видані уповноваженим органом з дотриманням передбаченої законом процедури. Інші доводи наведені в обґрунтування позову, не можуть бути підставами для задоволення позову, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні стороною позивача норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки доказів. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Судові витрати У відповідності до ч.1, ч.2 статті 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати та судовий збір, покладені на позивача, відшкодуванню з протилежної сторони не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed