Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , призначення їй опікуна та стягнення аліментів на її утримання, посилаючись на те, що матір`ю її онуки є відповідач, батько дитини записаний зі слів матері. При цьому онук проживає разом з нею, перебуває на повному її утриманні, мати дитини зі своїм сином не спілкується, не приділяє йому уваги, не займається її вихованням, тобто в повній мірі усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, на підставі чого просила її позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення судової повістки, заяв та клопотань не надала, відзиву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, про що 16.05.2022 року постановлено ухвалу суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних, встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до актового запису про народження [PERSON] , його батьком вказано [PERSON] , відомості про якого записано зі слів матері на підставі ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] , сестрою [PERSON] та племінником [PERSON] за адресою [ADDRESS] , санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, дитина має всі умови для проживання, розвитку та виховання. Є окрема кімната, шафа для особистих речей, робочий стіл, диван, шкільне приладдя, іграшки, одяг, взуття та продукти харчування. Згідно наданої характеристики зі школи, де навчається дитина [PERSON] , хлопчик характеризується позитивно, вказано, що батьки не приділяють увагу вихованню та розвитку сину, не цікавляться його навчанням, хлопчик виховується бабусею, яка відповідально ставиться до його виховання, створила для нього всі належні умови. Позивач характеризується за місцем мешкання позитивно, що підтверджується наданою характеристикою. Відповідач характеризується за місцем мешкання негативно, вказано, що зарекомендувала себе як безвідповідальна мати, зловживає алкогольними напоями, вже була позбавлена батьківських прав відносно старшого сина, життям [PERSON] не цікавиться, що також підтверджується характеристикою. Дані обставини також підтвердили у своїх письмових поясненнях свідки [PERSON] та [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Знам`янської сільської ради було визнано за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітньої дитини [PERSON] та призначення його опікуном позивача, про що надано суду відповідні висновки. Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги письмові докази, задовольняючи позов суд виходить з таких мотивів. Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм СК, Закону України «Про охорону дитинства», суд констатує, що наявність обставин порушення прав дитини та не виконання батьківських обов`язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, що виражається з відсутності забезпечення його матеріально, з дитиною не спілкується, турботи та уваги до нього не проявляють. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач слід позбавити батьківських прав. Такий висновок підтверджується виходячи з практики Верховного Суду України. Так, в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 19.12.2008 року «Про практику розгляду судами України справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» пленум роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитині, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу та не створюють умов для отримання нею освіти. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Також, згідно з ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Отже, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000,00 грн. з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Таким чином рішення в цій частині підлягає задоволенню. Згідно ст. 60 ч. 3 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.. Враховуючи, що батьків дитини даним рішенням суду позбавлено батьківських прав та відповідно до ст. ст. 63, 64 ЦК України і ст. 244 СК України, перешкод для призначення [PERSON] , яка є бабусею дитини, опікуном над неповнолітнім [PERSON] не встановлено, оскільки матеріалами справи підтверджено, що бабуся займається вихованням та утриманням дитини та виконує дані обов`язки належним чином. Вирішуючи справу,

Outcome: partial