Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

03.05.2022 позивач у справі [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що 02.05.2015 вона уклала шлюб із відповідачем, від котрого у них [INFO] народився син [PERSON] . Оскільки відповідач відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частку всіх доходів відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до його повноліття починаючи стягнення з 03.05.2022. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася подавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить: розглянути справу у її відсутність. Уточнила свою позовну вимогу та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки всіх доходів відповідача (а.с. 33 ). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився. Подав до канцелярії суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутність. Уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ј частку всіх доходів відповідача визнає та не заперечує проти задоволення (а.с. 31). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 6) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва (а.с. 7) сторони зареєстрували шлюб 02.05.2015 (а.с. 7). У відповідності до довідки Іванівської сільської ради Вінницької області за № 342 від 29.04.2022 (а.с. 8). [PERSON] , [INFO] проживає спільно із [PERSON] [INFO] та перебуває на її утриманні. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Ненадання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини, є підставою для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує визнання позову відповідачем, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, відсутність даних про наявність у відповідача інших дітей, дружини, непрацездатних батьків, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення до негайного виконання у частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved