Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачі є власниками та проживають в квартирі [ADDRESS] . Будинок в якому знаходиться квартира відповідачів обладнаний централізованою системою опалення. Послугу з централізованого теплопостачання даного будинку надає Комунальне підприємство Васильківтепломережа». За адресою відповідачів відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З 01.10.2012 року припинено нарахування за послуги з централізованого опалення квартири в зв`язку зі встановленням індивідуального опалення. Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та ін. Відповідно до п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правил), споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. На думку позивача, за відповідачами наявна заборгованість в розмірі 6859,70 гривень.. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідачів в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, про слухання справи у його відсутності, в задоволенні позову просив відмовити з наведених у відзиві підстав. Крім того, в силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що із положень Статуту КП «Васильківтепломережа» вбачається, що останнє здійснює послуги по постачанню теплової енергії, централізованого опалення, постачання гарячої води (підігрів води) та інших послуг споживачам. Відповідно до інформаційної довідки №214005412, відповідачі є власниками трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно із наданого позивачем на підтвердження своїх вимог переліку сум по особовому рахунку № [NUMBER] відповідачі, за вказаною адресою обслуговування за період з січня 2016 року по травень 2020 року мають заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 5734,29 гривень. Згідно ч.6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договір приєднання. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суду не представлено доказів, що з між сторонами укладався договір про надання послуг з центрального опалення, як і доказів, що договір приєднання, який долучений до позовної заяви, надсилався позивачем на адресу відповідачів. У своєму позові позивач посилається на те, що у багатоквартирному житловому будинку встановлено загально-будинковий прилад обліку теплової енергії. Однак, ні зі змісту самого позову, ні зі змісту його додатків не вбачається дата, місце його встановлення, технічні характеристики та щомісячні показники на підставі яких позивачем і мають проводитися відповідні розрахунки витрат з централізованого опалення в т.ч. і на опалення місць загального користування. Окрім того, позивач посилається на п. 28 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630, відповідно до якого: «споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку, відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово- комунального господарства». Позивач у своїх вимогах не вказує, яку саме методику, за якою формулою застосовано та звідки саме такі цифри вказані у відомості про нарахування та оплату послуг за центральне опалення, яка долучена до позову. Більш того, заборгованість відповідачів розрахована по колонці «Інше» в наведеній позивачем таблиці, разом з тим, жодних роз`яснень та доказів виникнення у відповідачів обов`язку сплачувати позивачу за «Інше» та яким доказами підтверджується надання відповідачам «Інших» послуг, позовна заява не містить. У зв`язку з чим, не вдається можливим з`ясувати правильність вказаних нарахувань у даних відомостях, а отже такий розрахунок не є належним та допустимим доказом у справі. При цьому, згідно п. 12 вищевказаних Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів, споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Зважаючи на викладене, особа не може бути змушена до оплати послуг, які вона фактично не отримувала та без наявності між сторонами договірних стосунків. Зважаючи на те, що в розпорядженні суду відсутні докази того, що місця загального користування будинку опалюються та здійснювалися заходи з їх утеплення, відсутні підстави для задоволення позову. Представлений позивачем розрахунок не є доказом наявної заборгованості. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що згідно із статтями 12, 13 і 76 - 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, - позивач не довів ті обставини, на які він посилаються як на підставу своїх вимог. Таким чином, суд об`єктивно позбавлений можливості з дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства визначити та належним чином встановити дійсний розмір заборгованості відповідачів за надані йому послуги з централізованого опалення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed