Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

19.08.2021 до суду звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовом до Петриківської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа: Петриківська державна нотаріальна контора. У позові заявники посилається на те, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] та після її смерті залишилось спадкове майно, що знаходиться на території Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та складається із житлового будинку по [ADDRESS] та земельної ділянки паю загальною площею 4.2501 га. При зверненні до Петриківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно померлої [INFO] матері [PERSON] , їм 04.08.2021 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропущенням строку для прийняття спадщини. Позивачі вказують, що пропустили встановлений строк для оформлення спадщини через погіршення стану здоров`я та проблемами з графіком руху громадського транспортом у звязку з ведденням карантину, а тому просять визначити їм додатковий строк терміном на 1 місяць для подання заяви про прийняття спадщини. 27.08.2021 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без представника ради, проти позову [PERSON] та [PERSON] не заперечували. Від третьої особи Петриківської державної нотаріальної контори до суду надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Петриківської нотаріальної контори. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, надані сторонами судового провадження письмові докази є достатніми для цілей вирішення даної справи, а тому призначення справи до судового розгляду суд розцінює як невиправдане зволікання формального характеру, у зв`язку з чим вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справ. Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст. ст. 76-81 ЦПК України). Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.12.2019. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки (паю), загальною площею 4,2501 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Єлизаветіської сільської ради Дніпровського (колишнього Петриківського) району Дніпропетровської області, яка належить їй на підставі Державного Акту ДП № 044408 від 31.12.2003, виданого Петриківською районною адміністрацією на підставі розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації № 475-р-03 від 12.12.2003, та житлового будинку по [ADDRESS] , який відповідно до копії Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 04.09.1987 виконкомом Царичанської райради на підставі рішення Царичанської районної ради народних депутатів № 271 від 03.07.1987, належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 23.08.1980 позивачка [PERSON] змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.11.1962 матір`ю позивачки [PERSON] записана [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 17.10.1990 позивачка [PERSON] змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.12.2019 матір`ю позивачки [PERSON] записана [PERSON] . 04.08.2021 позивачі [PERSON] та [PERSON] звернувшись до Петриківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , 04.08.2021 їм відмовлено в видачі такого свідоцтва, в зв`язку з тим, що вони пропустила встановлений законом шестимісячний строк звернення з такою заявою. Причиною пропуску встановленого законом строку позивачі вказують ту, що їх мати померла в період початку карантину COVID-19, в країні були веденні деякі обмеження, а також на рух громадського транспорту, тому [PERSON] не мала можливості доїхати до нотаріуса, а через деякий час погіршився стан здоров`я і в неї виникли фінансові труднощі. [PERSON] не звернулась до нотаріуса у встановлений законом термін оскільки тяжко хворіла і перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується медичною випискою № 6365 та 2403/1184. За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З листа № 1125 від 19.11.2021 наданого Петриківською державною нотаріальною конторою встановлено, що після померлої [INFO] [PERSON] в Петриківській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 133/2021. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивачі пропустили строк прийняття спадщини через наявність обмежень в міжміському сполученні, пов`язаних з карантином і запобіганням поширенню COVID-19 та через перебування позивача [PERSON] на тривалому стаціонарному лікуванні, тому суд вважає за необхідне визнати причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцями поважною, а позов задовольнити і визначити їм додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. На підставі представлених доказів, суд переконався в тому, що на час відкриття спадщини та до часу звернення до нотаріуса такі поважні причини існували, такі причини, з огляду на обставини справи, можна вважати такими, що об`єктивно привели до пропуску визначеного законом шестимісячного строку. Крім того, Позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд з метою забезпечення права на спадщину спадкоємцями, дійшов висновку що можливо надати додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved