Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго», комунального автотранспортного підприємства 1728, ОСББ «Дубенська 46» про встановлення порядку користування квартирою та розподіл особових рахунків. В обґрунтування позову зазначає, що 30 січня 1998 року вона, її колишній чоловік - [PERSON] та їх діти: [PERSON] і [PERSON] отримали у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] , зареєстровано Рівненським міським бюро технічної інвентаризації на праві приватної спільної сумісної власності і записано в реєстрову книгу за №107-259-29979 від 20.02.1998 року, що стверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 30.01.1998 року.Вказує, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28.07.2014 року у справі №569/9250/14-ц співвласникам квартири [ADDRESS] визначено частки, по ј частки кожному. Зазначає, що колишній чоловік - [PERSON] , належну йому 1/4 частку квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 10.10.2014 року подарував сину [PERSON] , [INFO] . Однак, [PERSON] , [INFO] , не вніс відомостей про свою частку у квартирі [ADDRESS] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і станом на 28.01.2022 року у вказаному реєстрі відсутня інформація щодо права власності [PERSON] , [INFO] на 2/4 частки спірної квартири. На сьогодні співвласниками квартири [ADDRESS] є: позивач, [PERSON] (1/4 частки), [PERSON] (1/4 частки) та [PERSON] (мій син - 2/4 частки). Спірна квартира є двокімнатною квартирою: загальною площею 52,2 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., у тому числі 1-а кімната 11,6 кв.м., 2-а кімната 14,8 кв.м., кухня площею 8,4 кв.м., вбиральня площею 1,2 кв.м., ванна кімната площею 2,6 кв.м., коридор площею 7,5 кв.м. та обладнана балконом, що підтверджується технічним паспортом на квартиру від 19.09.2016 року серії АЕ №002414. У даній квартирі зареєстровані позивач та відповідачі 1,2, крім того у ній має зареєстроване місце проживання, колишній співвласник [PERSON] , [INFO] , на якого відкриті особові рахунки по сплаті комунальних послуг. Відповідач 2 - [PERSON] самостійно і без погодження з іншими співвласниками визначив порядок користування квартирою, а саме виділив собі у користування житлову кімнату, площею 11,6 кв.м., яка в технічному паспорті позначена літерою «а» (встановив металеві двері з замками, ключі від яких у інших співвласників відсутні. Відповідач [PERSON] безперешкодно користується допоміжними приміщеннями (санвузлом, ванною кімнатою, коридором, кухнею) та поставив на кухні окремий стіл (фото додається). Вказує, що визначити частки усіх співвласників квартири [ADDRESS] , в натурі є неможливим, оскільки спірна квартира має лише дві житлові кімнати, а співвласників троє, відтак у неї виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом про встановлення порядку користування даною квартирою. Позивач зазначає, що самостійно оплачує комунальні послуги, тобто на даний час, між співвласниками склалися складні стосунки через не можливість дійти згоди щодо порядку користування спірною квартирою, оскільки відповідач зайняв кімнату площею 11.6 кв.м. та поставивши на дверях замок, перешкоджає нам доступу до неї, а ми вдвох, вимушені проживати в житловій кімнаті площею 14.8 кв.м. Крім того, відповідач 2 повністю відмовляється приймати участь у витратах по оплаті комунальних послуг за квартиру, а на пропозицію укласти нотаріально посвідчений договір про порядок користування спільним майном відповідно до часток у праві спільної часткової власності, [PERSON] категорично не погодився. У зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом. Вважає за можливе виділити у користування позивача та відповідача 1 житлову кімнату площею 14.8 кв.м. з балконом площею 5,1 кв.м., що максимально відповідає нашій частці в праві власності на квартиру, а у користування відповідача 2 виділити житлову кімнату, площею 11.6 кв.м. В загальному користуванні залишити кухню - 8.4 кв.м., вбиральню - 1,2 кв.м., ванну кімнату -2.6 кв.м., коридор - 7,5 кв.м. Окрім того, є необхідність у розподілі особових рахунків на сплату комунальних послуг, а тому просить суд зобов`язати відповідачів 3,4,5, розділити між нею, відповдіачем 1 та відповідачем 2 особові рахунки по нарахуванні та оплаті житлово-комунальних послуг та утримання будинку і прибудинкової території у співвідношенні: 1/2 частини витрат за [PERSON] та [PERSON] (в одному рахунку) та 1/2 частини витрат за [PERSON] (в окремому рахунку). Окрім того, слід зазначити, що всі особові рахунки по оплаті за житлово-комунальні послуги, оформлені на [PERSON] , її колишнього чоловіка, який не є на сьогодні співвласником квартири і який жодним чином не приймає будь-якої участі в оплаті за надані послуги в зв`язку з чим, намагаючись не допустити заборгованості, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала обґрунтування позовних вимог, додатково суду пояснила, що вона сплачує витрати за комунальні послуги за свою частку, і тому звернулася до суду з даним позовом з підстав щоб у подальшому за нею не рахувалась заборгованість, так як відповідач №2 не сплачує коштів за надані послуги. Відповідач №1 [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. [PERSON] подала до суду письмову заяву в якій просить суд задовільнити позовні вимоги, розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» в судовому засіданні просила суд відмовити в частині задоволення позовних вимог щодо розподілу особових рахунків з підстав, що особовий рахунок № [NUMBER] на квартиру за адресою [ADDRESS] зареєстрований на [PERSON] , а відтак розподіл особового рахунку можливий лише за умови укладення з кожним із співвласників окремих договорів про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. Також зазначає, що по вищезазначеному особовому рахунку наявна заборгованість в розмірі 22321.93 гривні. Відповідачем Комунальним автотранспортним підприємством 1728 на позов поданий відзив, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі з підстав, що по особовому рахунку за адресою [ADDRESS] рахується борг 2808.05 гривень. Представник відповідача ОСББ «Дубенська 46» Старчевська Н.М. будучи раніше присутньою судовому засіданні просила суд відмовити в задоволені позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , яке зареєстровано Рівненським міським бюро технічної інвентаризації на праві приватної спільної сумісної власності і записано в реєстрову книгу за №107-259-29979 від 20.02.1998 року, що стверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 30.01.1998 року. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28.07.2014 року у справі №569/9250/14-ц суд визначив частки [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] в розмірі ј кожному співвласнику. Відповідно до технічного паспорту від 19.09.2016 року серії АЕ №002414 квартира є двокімнатною: загальною площею 52,2 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., у тому числі 1-а кімната 11,6 кв.м., 2-а кімната 14,8 кв.м., кухня площею 8,4 кв.м., вбиральня площею 1,2 кв.м., ванна кімната площею 2,6 кв.м., коридор площею 7,5 кв.м. та обладнана балконом. Згідно адресної картки в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1995 р.н, [PERSON] , 2010 р.н., [PERSON] , 1984 р.н, [PERSON] , 1986 р.н., [PERSON] , 1967 р.н., [PERSON] , 1968 р.н.. За положеннями частини першої статті 383 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 150 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР) громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні правила містить також стаття 405 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.\~ Отже, як зазначено вище судовим рішенням визначено частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] в розмірі ј кожному співвласнику, доказів того що [PERSON] [INFO] має 2/4 частки на квартиру матеріали справи не містять, також відсутні докази наявності договору дарування частки майна про що наголошує у позові позивач. Стаття 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Таким чином поставлені вимоги позивача про порядок користування спірною квартирою та про поділ особових рахунків з оплати комунальних послуг, не відповідає часткам у праві власності на квартиру та призведе до порушення прав інших співвласників, виходячи з розміру належної їм частки у спірному майні. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed