Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Гончаренко П.Є. звернувся в суд із позовом до військової частини [NUMBER] про визнання неправомірним та скасування п.8 протоколу №5 від 06.04.2021 р. щодо зняття з квартирного обліку та п.8 наказу щодо виключення зі списків осіб, що перебувають на загальній черзі потребуючих поліпшення житлових умов, посилаючись на те, що він проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] м. Новий Калинів Самбірського району Львівської області. Вислуга на військовій службі більше 25 років. Постійним або службовим житлом за час служби не забезпечувався. З 3 березня 1999 року він був зарахований на квартирний облік при військовій частині [NUMBER] для одержання житла на загальну чергу та з 1 лютого 2018 року в списки осіб, що користуються правом першочергового отримання житла, як учасник бойових дій. Позивач 16 серпня 2020 року звільнений з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 (у зв`язку з закінченням контракту) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та 16 жовтня 2020 року виключений зі списків частини. Протоколом № 5 засідання житлової комісії військової частини А3913 6 квітня 2021 року вирішено зняти з квартирного обліку майора запасу Гончаренка П.Є. зі складом сім`ї - три особи, та виключено зі списків осіб, що перебувають на загальній черзі потребуючих поліпшення житлових умов при військовій частині А3913. Причиною зняття з квартирного обліку вказано звільнення з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 (у зв`язку із закінченням контракту) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в 2020 році. Вказаний протокол затверджений наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 6 квітня 2021 року № 268 ад. Позивач зазначає, що житлова комісія військової частини А3913 керувалась тим, що законодавцем, відповідно до положень п. 9) ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей), визначено підстави за наявності яких звільнені військовослужбовці мають право залишатися на квартирному обліку, натомість звільнені в запас у зв`язку із закінченням контракту до цього переліку не входять. Оскільки в 2020 році Гончаренко П.Є. був звільнений в запас у зв`язку із закінченням контракту, то повинен бути зняти з квартирного обліку за місцем служби. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями регулюються статтею 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до ч. 1 зазначеної статті військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання, або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення, Такі жилі приміщення надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Крім того, як зазначено у п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років надається житло для постійного проживання. Окрім того. стаття 37 Житлового Кодексу, регламентує, що «Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію». Застосування даної статті дає змогу зробити висновок, що військовослужбовці у разі звільненні з військової служби в зв`язку з закінченням строку контракту набувають право залишатися на житловому обліку при наявності вислуги років, що дає право на пенсійне забезпечення. Конституційний суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 акцентував: «Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність. Зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо». Цей принцип забезпечує пріоритетність прав і свобод людини та громадянина, справедливість і гуманність при постановленні судових рішень. Позивач вказує, що він, як військовослужбовець, який має вислугу більше 20 років, має право на забезпечення житлом від держави, в тому числі в позачерговому та першочерговому порядку і не реалізував своє житлове право, передбачене ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не із своєї вини. За загально встановленими принципами теорії права та існуючою практикою набуте суб`єктивне право, навіть своєчасно не реалізоване, не може бути втрачено. Верховний Суд, розглянувши аналогічну справу № 359/2295/17, 25.03.2019 року виклав правову позицію, в якій наголосив, що коли військовослужбовець має вислугу більше 20 років, він не може бути знятий з квартирного обліку з даних підстав. Позивач вважає, що за таких обставин рішення житлової комісії військової частини А 3913, яким вирішено зняти його з квартирного обліку зі складом сім`ї 3 (три) особи та виключити зі списків осіб, що перебувають на загальній черзі потребуючих поліпшення житлових умов при в/ч А 3913 (п.8 протоколу № 5 від 06.04.2021 року) та п.8 наказу командира Військової частини А 3913 (з адміністративно - господарської діяльності) від 6 квітня 2021 року № 268ад є незаконними і несправедливими та підлягають скасуванню. Покликаючись на зазначені обставини Гончаренко П.Є. просить ухвалити рішення про визнання неправомірним та скасування п. 8 протоколу № 5 від 6 квітня 2021 року засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] щодо зняття його з квартирного обліку та п. 8 наказу командира військової частини А3913 від 6 квітня 2021 року № 268 ад щодо виключення зі списків осіб, що перебувають на загальній черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Представник позивача - адвокат Безушко О.І., у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи без його та позивача участі. Представник військової частина [NUMBER] у судове засідання не з`явився, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що законодавець визначає виключні підстави залишення особи на квартирному обліку, військова частина А3913 на час звільнення позивача з військової служби мала правові підстави для прийняття рішення про його зняття з квартирного обліку, а командувач військової частини для видачі наказу №268 ад від 6 квітня 2021 року, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, військова частина [NUMBER] подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі до завершення військового стану, однак ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 травня 2022 року відмовлено у задоволення даного клопотання. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Самбірської квартино-експлуатаційної частини району в судове засідання, не з`явився, подала до суду пояснення, відповідно до ст. 181 ЦПК України, в якому просила в задоволенні позову Гончаренка П.Є. відмовити, посилаючись на те, що залишення на квартирному обліку військовослужбовців Збройних сил України при звільненні у запас у зв`язку із закінченням контракту, законодавством не передбачено. Вважає, що рішення житлової комісії в/ч [NUMBER] не суперечить діючому законодавству, підстав для поновлення Гончаренка П.Є. на квартирному обліку немає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Встановлено, що Гончаренко П.Є. проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] м. Новий Калинів Самбірського району Львівської області. Позивач призваний на військову службу 1 серпня 1994 року Брянківським міським військовим комісаріатом Луганської області, що підтверджується витягом з послужного списку начальника Самбірського районного територіального комплектування та соціальної підтримки. Вислуга на військовій службі більше 25 років. Постійним або службовим житлом за час служби не забезпечувався. Із копії довідки виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області № 18 від 8 лютого 2021 року про склад сім`ї та реєстрацію відомо, що Гончаренко П.Є. та його дружина Гончаренко С.П. та син Гончаренко В.П. не проживають та фактично зареєстровані в м. Новий Калинів на пл. Авіації, 29, Самбірського району Львівської області, військова частина А3913, яка належить МО України. Із копії витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини А3913 від 29 лютого 2004 року № 2 вбачається, що Гончаренка П.Є. зараховано на квартирний облік військової частини А 3913 з 3 березня 1999 року в складі трьох осіб, в тому числі дружина Гончаренко С.П. та син Гончаренко В.П. Із витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 1 лютого 2018 року № 3 відомо, що Гончаренка П.Є. включено в списки осіб, що користуються правом першочергового отримання жилих приміщень зі складом трьох осіб з 1 лютого 2018 року, як учасника бойових дій, на підставі п. 6 статті 45 Житлового кодексу України. Із копії витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 16 жовтня 2020 року № 224 видно, що Гончаренка П.Є. звільнено наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 19 серпня 2020 року № 322 з військової служби у запас, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку з закінченням контракту) з правом носіння військової форми одягу. Із п.8 витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини А3913 від 6 квітня 2021 року № 5 та п.8 витягу з наказу командувача військової частини [NUMBER] від 6 квітня 2021 року № 268ад встановлено, що на підставі пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 29 Постанови Кабінету Міністерства України № 1081 від 3 серпня 2006 року «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок», знято з квартирного обліку у військовій частині А 3913 майора запасу Гончаренка П.Є. із складом сім`ї трьох осіб, в тому числі дружини Гончаренко С.П. та сина Гончаренка В.П. та виключено зі списків осіб, які перебувають на квартирному обліку у військовій частині А3913. Згідно з посвідчення серії УБД № 134452 від 30 травня 2017 року Гончаренко П.Є. є учасником бойових дій. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Зокрема, ч. 1 та ч. 4 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом\~Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. На виконання приписів вищевказаної статті, постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року за № 1081, було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Відповідно до п. 24 цього Порядку, датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Частиною 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (станом на 06.04.2021 р.) передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Аналогічні приписи закріплені в п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Гончаренка П.Є. звільнено з військової служби у запас відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок» (у зв`язку з закінченням контракту), його знято з квартирного обліку у військовій частині А 3913 із складом сім`ї трьох осіб, в тому числі дружини Гончаренко С.П. та сина Гончаренка В.П. та виключено зі списків осіб, які перебувають на квартирному обліку у даній військовій частині. Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Аналіз зазначених норм закону дає підстави зробити висновок про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей, мають право на отримання житла, а отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку. Застосування вищенаведених правових норм відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 4 лютого 2021 року у справі № 683/350/19 (провадження № 61-492св20), а тому суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує такий при вирішенні даного спору. Відповідно до абз. 1 п. 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства\~оборони України\~від 30\~листопада 2011\~року №\~737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла. Згідно з п. 2.19 цієї ж Інструкції, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абз. 1 п. 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у п. 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством. Позивач був звільнений з військової служби при наявності вислуги у Збройних Силах України більше 25 років. Отже, наведені норми Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями передбачають підстави для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту та наявністю в нього календарної вислуги понад 20 років. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 6 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц. Відповідно до п.п. 8, 9 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 380 від 31 липня 2018 року, рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі про зарахування військовослужбовця та членів його сім`ї на облік із зазначенням дати зарахування на облік, складу сім`ї, підстави для зарахування на облік, а також підстави включення до списків осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень. Військовослужбовці, зараховані на облік, реєструються в Книзі обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (додаток 6). Датою зарахування військовослужбовця на облік є дата прийняття житловою комісією військової частини (об`єднаною житловою комісією) рішення про зарахування військовослужбовця на облік, але не пізніше місяця з дня реєстрації рапорту військовослужбовця. На підставі даних обліку житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) формує чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. У разі якщо час зарахування на облік військовослужбовців збігається за однією датою, черговість серед них визначається відповідно до часу перебування (проходження) на військовій службі (за вислугою років) чи/або часу набуття права на пільги. Гончаренко П.Є. має вислугу на військовій службі більше 20 років, перебував у військовій частині [NUMBER] на квартирному обліку з 3 березня 1999 року, постійним або службовим житлом не забезпечувався, позивач звільнений в запас у зв`язку з закінченням строку контракту, а не за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, є пенсіонером та учасником бойових дій, а відтак підстав для зняття його з квартирного обліку не було. Наведені доводи заявленого позову не спростовані відповідачем, належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийнятих рішень про зняття позивача з квартирного обліку суду не надано, у зв`язку з цим суд дійшов висновку, що виключення військовослужбовця з квартирного обліку, є безпідставним, а тому такі слід визнати неправомірними та скасувати. За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі. З урахуванням наведеного судом встановлено порушення відповідачем житлових прав позивача, тому позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1816 грн. 00 коп. судового збору в користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved