Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

19 січня 2022 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просить: встановити той факт, що вона є рідною онукою [PERSON] , який помер [INFO] у віці 89 років; встановити факт належності її покійному дідусю по лінії матері [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 2,78 умовних кадастрових гектари по колишньому КСП ім. Куйбишева Шишківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області серії ЧН № 0162433, зареєстрований Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 12.08.1996 року за № 197, визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: земельну частку (пай) площею 2,78 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Куйбишева Шишківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0162433. В судове засідання позивач не прибула, в позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позову. Від третьої особи, Корюківської районної державної нотаріальної контори у судове засідання заперечень не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що [PERSON] , народила [INFO] в с. Шишківка Корюківського району Чернігівської області. Відповідно до її свідоцтва про народження її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 24 жовтня 1991 року вона вийшла заміж за [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Її батьки одружилися 09 листопада 1966 року, та після одруження її мати змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження від 30.01.1948 року серії [NUMBER] , що видано Шишківською сільською радою Холминського району Чернігівської області, батьками її матері є [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, [PERSON] є рідним дідусем позивача по лінії матері. [INFO] мати позивача [PERSON] у віці 48 років померла, про що Шишківською сільською радою Корюківського району Чернігівські області складено відповідний актовий запис за № 3 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [INFO] дідусь позивача, [PERSON] у віці 89 років помер, про що Шишківською сільською радою Корюківського району Чернігівської області складено відповідний актовий запис за № 3 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя покійний був членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Куйбишева Шишківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та був включений в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Як результат йому був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0162433 на земельну частку розміром 2,78 умовних кадастрових гектари. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. На той час за отриманням свідоцтва про право на спадщину позивач не звернулась так як відповідно до норм ЦК УРСР фактично прийняла спадщину, бо вступила в володіння і управління спадковим майном. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є вона - онука покійного - [PERSON] , тому вона виявила бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину вона цього зробити не зможе. Для вирішення даного питання вона звернулася до державного нотаріуса Корюківської районної державної нотаріальної контори для отримання консультації. Нотаріус оглянувши надані документи повідомив, що в них відсутній оригінал правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я покійного дідуся, а також виявив розбіжності в написанні власного імені та прізвища покійного. У зв`язку з цим нотаріус запропонував звернутися до суду, так як видати свідоцтво про право на спадщину вона не має права. Що стосується розбіжності в написанні власного імені та прізвища її покійного дідуся, то дійсно, відповідно до свідоцтва про народження її матері, її батьком є « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерті дідуся його власне ім`я зазначене як « [PERSON] ». Відповідно до даних довідки Держгеокадаетру сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім`я « [PERSON] ». Дані імені і прізвища є співзвучними, розбіжності у написанні виникли у зв`язку з їх перекладом з російської на українську мову. Таким чином, той факт, що покійний [PERSON] дійсно є рідним дідусем позивача по лінії матері, а сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім`я [PERSON] дійсно належить покійному дідусю. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Сплачений позивачем судовий збір слід залишити за нею.

Outcome: approved