Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Заявник [PERSON] у квітня 2022 звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності заповіту, яка була уточнена 26.05.2022, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Згідно з заповітом від 24 червня 2016 року, посвідченим секретарем Вікторійської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (реєстр. №27), вказане нерухоме майно [PERSON] заповів [PERSON] . Заповіт на день його смерті не змінений і не скасований. Спадкоємцем майна померлого за законом у відповідності до ст. 1261 Цивільного кодексу України є син померлого [PERSON] , який права на обов`язкову частку у спадщині не має. У встановленому законом порядку та строк [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Михайліченко Т.М., на підставі якої заведена спадкова справа №156/2020. Проте у заповіті невірно зазначена дата народження заповідача 03.02.1964 року вірно - 03.02.1967 та невірно зазначена дата складання заповіту 24.06.2016, вірно 24.06.2020, що сталося через допущені секретарем Вікторійської сільської ради Пирятинського району Полтавської області помилки. Ці обставина є перешкодою [PERSON] у спадкуванні належного їй спадкового майна. Оскільки заповідач помер, встановити факт належності йому заповіту інакше, ніж в судовому порядку, немає можливості. Представник заявника у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі. Просив суд встановити, що складений [PERSON] , [INFO] , заповіт від 24 червня 2016 року, посвідчений секретарем Вікторійської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (реєстр. №27) належить [PERSON] , [INFO] та складений 24 червня 2020 року. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань щодо відкладення слуханням справи від нього не надходило. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що заявника знають давно та зазначили, що [PERSON] проживала та вели спільне господарство з [PERSON] до дня його смерті у [ADDRESS] , близько 17 років. Перед смертю у 2020 році [PERSON] заповів [PERSON] належну йому земельну ділянку. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, вказані в документі, не збігаються з прізвищем, іменем, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 15.02.1967 виконкомом Вікторійської сільської ради депутатів трудящих та копії паспорта громадянина України, [PERSON] народився [INFO] (а.с. 13, 32). [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ№ 349809 належала земельна ділянки, площею 4,6778 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.14). Згідно з заповітом від 24 червня 2016 року, посвідченим секретарем Вікторійської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (реєстр.№27), вказане нерухоме майно [PERSON] заповів [PERSON] . Вказаний заповіт на день його смерті не змінений і не скасований (а.с. 12). Проте, у заповіті невірно зазначено дату його складання, замість належної 24.06.2020, що підтверджуєть датою ознайомлення заповідача з заповітом, зазначеною у заповіті як 24.06.2016. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно ч. 1 ст. 1218 ЦП України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У встановленому законом порядку та строк [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) Михайліченко Т.М., на підставі якої була заведена спадкова справа №156/2020 (а.с. 11, 26), проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки для оформлення належних їй спадкових прав заявник подала нотаріусу оригінал заповіту, посвідченого Вікторійською сільською радою Пирятинського району Полтавської області 24 червня 2016 року за реєстр. № 27, відповідно якого [PERSON] , [INFO] , заповідає вищевказану земельну ділянку [PERSON] , [INFO] , проте у свідоцтві про смерть дата народження спадкодавця [PERSON] зазначено 03 лютого 1967 року. Тому встановити факт належності заповіту саме [PERSON] , який помер [INFO] , немає можливості через різні дати народження заповідача та спадкодавця, у зв`язку з чим, видати свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] немає правових підстав (а.с. 15). Відповідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68839450 від 22.04.2022 приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) Михайліченко Т.М. 16.10.2020 було заведено спадкову справу № 156/2020, номер у спадковому реєстрі 66590489 ( а.с. 26). Спадщину після смерті [PERSON] , шляхом подачі 16.02.2021 заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) Михайліченко Т.М, також прийняв його син [PERSON] , інший син спадкодавця [PERSON] заявою від 16.02.2021 відмовився від прийняття спадщини з будь-яких підстав на користь сина спадкодавця [PERSON] (а.с. 28-29). Відповідно повідомлення Вікторійського старостинського округу Виконавчого комітету Пирятинської міської ради Лубенського району Полтавської області № 16-18/11 від 28.04.2022, згідно журналу реєстрів вчинення нотаріальних дій складання заповіту № 27 від 24.06.2016 від [PERSON] , [INFO] не було (а.с. 41.) Відповідно довідки виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області від 22.01.2021 № 30 [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно довідки Вікторійської сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 498 [PERSON] 1967 року народження, дійсно на час його смерті [INFO] , проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] та вели спільне господарство (а.с. 9). Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення належності [PERSON] , [INFO] , заповіту від 24 червня 2020 року, посвідченого секретарем Вікторійської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (реєстр.№27) складеного [PERSON] , [INFO] , оскільки невірність написання дати народження спадкодавця у заповіті та невірне написання дати складання заповіту 24.06.2016, є перешкодою заявниці у спадкуванні спадкового майна та отриманні свідоцтва про прийняття спадщини. Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні докази у їх сукупності суд уважає доведеним факт належності [PERSON] , [INFO] , заповіту від 24 червня 2016 року (складеного 24 червня 2020 року), посвідченого секретарем Вікторійської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (реєстр. №27) На підставі викладеного,

Outcome: approved