Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з позовом (поданим та підписаним представником позивача - адвокатом Підрезою Іриною Василівною) до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 84004 від 03.06.2021 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 23483, 53 грн (з врахуванням 50 грн за вчинення виконавчого напису) за кредитним договором № 1000240176 від 28.09.2011 року укладеним з АТ «ОТП Банк». В свою чергу АТ «ОТП Банк» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 19/09/16 від 19.09.2016 року до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відступило своє право вимоги на підставі договору факторингу № 01/02/2017-1 від 01.02.2017 року ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал». В свою чергу ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» відступило право вимоги за кредитним договором № 1000240176 від 28.09.2011 року на підставі договору факторингу № ВК/03 від 08.04.2021 року до ТОВ «Вердикт Капітал». Позивач зазначає, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки зміст оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса не відповідає умовам кредитного договору № 1000240176 від 28.09.2011 року, який міститься в матеріалах виконавчого провадження № 66771255. Так, позивач взагалі заперечує факт отримання кредитних коштів від АТ «ОТП Банк», крім того згідно з умовами самого кредитного договору кредитором є «ОТП Кредит», а не ОТП «Банк», як зазначено у оскаржуваному написі нотаріуса. За умовами кредитного договору строк дії кредитної лінії становить 3 роки, тобто до 28.09.2014, а тому кредитор у визначений законом трирічний строк позовної давності з вимогами про стягнення заборгованості не звернувся. Про будь-яке відступлення прав вимоги за кредитним договором його повідомлено не було. Нотаріус в порушення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинив виконавчий напис на кредитному договорі №1000240176 від 28.09.2011, який нотаріально не посвідчений. Нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу та відсотків за користування кредитом, не було з`ясоване дане питання і з боржником. Наведене стало підставою для звернення до суду із даним позовом про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 84004 від 03.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1000240176 від 28.09.2011 року в загальному розмірі з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису 23483,53 грн таким, що не підлягає виконанню, та стягнення судових витрат, які полягають у сплаті судового збору 1362 грн та витрат на правову допомогу 5000 грн. Від відповідача ТОВ "Вердикт Капітал" 16.12.2021 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача повністю заперечив проти заявлених вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Крім того, представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки сума та вид виконаної роботи є неспівмірними та не відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг; час витрачений на підготовку позовної заяви є невиправданим, та неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт, оскільки проведення дій по даній справі не вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 03.11.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 03.11.2021 зупинено стягнення за виконавчим написом №84004, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 03.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в загальному розмірі з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису 23483,53 грн, у виконавчому провадженні ВП №66771255 до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 21.12.2021 витребувано в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. документи на підставі яких вчинено виконавчий напис нотаріуса №84004 від 03.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість за кредитним договором №1000240176 від 28.09.2011 року та у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича матеріали виконавчого провадження №66771255 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса №84004 від 03.06.2021 року. Вимоги ухвали про витребування доказів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. не виконано, до суду повернувся конверт адресований приватному нотаріусу Остапенку Є.М. з відміткою причин невручення « адресат відсутній за вказаною адресою». Ухвалою суду від 13.01.2022 року у справі було закрито підготовче судове засідання і справа була призначена до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача - адвокат Підреза І.В. не з`явилась, однак згідно поданої через канцелярію суду заяви за Вх. №3163/22 від 17.05.2022 року просила слухати справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. А також просила долучити до матеріалів справи докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу: договір про правничу допомогу, оригінал квитанції про оплату витрат на правову допомогу, детальний опис робіт, докази відправлення сторонам. Представник відповідача - ТОВ "Вердикт Капітал" - у судове засідання не з`явився, від представника відповідача адвоката Бовгиря О.П. надійшла заява про відкладення судового розгляду у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, тимчасовим призупиненням діяльності ТОВ «Вердикт Капітал» та евакуацією співробітників в інші регіони. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання, не з`явився, направлений на його адресу конверт про розгляд справи повернувся з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. За повідомленням Міністерства юстиції України від 26.07.2021 відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.06.2021 № 1075/6 діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. зупинена. Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. в судове засідання не з`явився і не повідомив про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про день розгляду справи. Розглянувши подане клопотання про відкладення судового засідання, суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на те, що відповідач є юридичною особою, тому коло його представників не обмежено. При цьому представником відповідача Бовгирєм О.П. не зазначено обставин, які перешкоджали йому особисто як представнику юридичної особи за договором чи будь-якому іншому представнику юридичної особи взяти участь в судовому засіданні, оскільки з відповідним клопотанням про відкладення судового засідання, призначеного на 17.05.2022 представник позивача звернувся ще 02.05.2022, тобто мав достатньо часу для прибуття в судове засідання або взяти участь в такому за допомогою відеоконференцзв`язку в тому числі за допомогою власних технічних засобів. З урахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що представник відповідача жодного разу не з`являвся в судове засідання, які призначалися неодноразово, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 28.09.2011 року між [PERSON] , ТОВ «ОТП Кредит» та ПАТ «ОТП Банк», в простій письмовій формі, укладено договір про надання споживчого кредиту № 1000240176, відповідно до умов якого надана сума кредиту становить 4394,00 грн, зі сплатою 0,01% річних, кредит надано на строк 12 місяців, до 28.09.2012. 03.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 84004 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1000240176 від 28.09.2011 року, в розмірі 23433,53 грн. та 50,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису на загальну суму 23483,53 грн. укладеного з АТ «ОТП Банк» на користь ТОВ «Вердикт капітал», якому ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № ВК/03 від 08.04.2021 року, якому ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відступило своє право вимоги на підставі договору факторингу № 01/02/2017-1 від 01.02.2017 року, якому АТ «ОТП Банк» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 19/09/16 від 19.09.2016 року. Стягнення заборгованості проводиться за період 28.09.2011 року по 21.05.2021 року. 10.09.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем відкрито виконавче провадження №66771255 із примусового виконання виконавчого напису №84004 від 03.06.2021 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. від 06.10.2021 звернено стягнення на доходи [PERSON] . За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій З моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 і до 10.12.2014 року була чинною редакція Переліку, згідно з якою стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. Так, пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Таким чином до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Тобто, виконавчий напис було вчинено 03.06.2021 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14. Укладений між АТ «ОТП Банк» та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вказаних висновків дійшла також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21вересня 2021 року у справі №910/10374/17. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №320/8269/15-ц та постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №357/12818/17, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. У випадку недотримання вищенаведеної процедури стягувачем або нотаріусом виконавчий напис визнається таким, що не підлягає виконанню. Станом на час ухвалення рішення у справі до суду витребувані у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. належним чином завірена копія нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №84004 від 03.06.2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Остапенком Є.М. не надійшла. Так, приписами ст. 84 ЦПК України визначено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. За таких обставин, беззаперечних доказів на спростування безспірності заборгованості та дотримання порядку подання кредитором документів нотаріусу на її підтвердження, суду не надано. З огляду на викладене та враховуючи, що кредитна заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, виконавчий напис був вчинений на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, встановлено, що кредит позивачем був отриманий 28.09.2011 року на строк до 28.09.2012 року, тоді як виконавчий напис вчинено 03.06.2021 року, строк за який проведено стягнення, дев`ять років сім місяців двадцять три дні , а саме з 28.09.2011 року по 21.05.2021 року, в тому числі заборгованість за відсотками та комісією. Тобто напис вчинено з пропуском трирічного строку з часу настання у кредитора права на звернення. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати - на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджується Договором № 01-25/10/21 від 25.10.2021 року, укладеним між адвокатом Підрезою Іриною Василівною та [PERSON] , детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та квитанцією до прибуткового касового ордера № б/н від 25.10.2021 на суму 5000 грн. Щодо клопотання представника позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., суд зауважує наступне. Види та порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу врегульовано ст. 137 ЦПК України. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу заявником надано суду відповідні документи. Дослідивши подані представником позивача докази та матеріали справи, суд вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 5000 грн є неспівмірним зі складністю справи, з виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. У зв`язку із наведеним з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1362,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved