Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про фейкові права, посилаючись на те, що [PERSON] та йому за Договором дарування від 27.05.1994 на праві власності належить нерухоме майно по [ADDRESS] . Разом з особами, які мали спеціальні знання та досвід, по підробленому нотаріальному посвідченню [PERSON] свою 1/6 частку майнових прав за Договором дарування від 29.08.2017 передала [PERSON] . Після закінчення цього процесу, в цей же день і час, із переданої неподільної частки повторно передала мараторну земельну ділянку сільськогосподарського призначення іншій особі. Позивач вважає, що такі дії ніби то і законні, проте, це є цинічним фальшуванням із неправдивою інформацією. [PERSON] набула майнове право без прав власності на землю та порушила ч. 6 ст. 120 Земельного Кодексу України, а повторна передача земельної ділянки іншим особам проведена попри судову заборону і порушені ст. ст. 22, 161 Земельного Кодексу України. Крім того, в цій схемі приймали участь особи з подвійним громадянством і це призвело до часткової втрати прав на спільну власність і повністю обмежені його права щодо користування прибудинковою територію та створено загрозу правовому режиму мешканців власників квартир. Тому, позивач просить визнати майнові права на 1/6 частку житлового будинку, передані [PERSON] за Договором дарування від 29.08.2017 фейковими. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи є заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справа є заява, з якої вбачається, що вона вважає себе неналежним відповідачем по даному позову, адже ніяким чином не порушувала прав [PERSON] та не перебуває з ним ні в яких правовідносинах. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд дійшов до переконання, про відмову у задоволенні позову на підставі наступного. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,ч.2, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У позовній заяві позивач [PERSON] стверджує, що відповідачем [PERSON] було порушено його право щодо користування прибудинковою територію по [ADDRESS] , адже вона отримала право власності на частку майна на підставі підробленого нотаріального посвідчення [PERSON] . Проте, жодного доказу протиправних дій відповідача [PERSON] позивачем не надано, в тому числі не надано доказу нечинності Договору дарування від 29.08.2017. Також, із позовної заяви [PERSON] неможливо встановити в чому полягає порушення його прав та інтересів зі сторони відповідача та законність захисту його прав у спосіб визначений в позовній заяві. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві, а саме не довів факту порушення його законних прав та інтересів відповідачем [PERSON] , тому позов не підлягає задоволенню. Також не підлягає задоволенню вимога щодо стягнення з відповідача судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed