Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 06.07.2016 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований в Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 1150. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , видане 17.02.2017 Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 361). Підставою для розірвання шлюбу є те, що сумісне життя не склалось із-за різних характерів та різних поглядів на життя, з початку 2021 року подружжя фактично припинило шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Сторони не порушують питання щодо визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам кожного з подружжя. Рішення про розірвання шлюбу подружжя прийняло остаточно і змінювати його не має намірів, примирення неможливе. Спір про майно, або інший спір про право, між подружжям відсутній. Ухвалою суду від 31.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримав та просив вимоги задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про розгляд справи шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції за адресою місця реєстрації, до суду повернулися поштові конверти з рекомендованим повідомленням без вручення відповідачу з відміткою «адресат відсутній». Відзив на позов відповідачкою у визначений термін до суду не подано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , шлюб між сторонами зареєстрований у Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 06.07.2016, про що зроблено відповідний актовий запис № 1150. Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , видане 17.02.2017 Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, через різні погляди на життя, несумісні звички та характери. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, відтак, суд приходить висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved