Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

20 січня 2022 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та просить: визнати за ним в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: земельну ділянку площею 2,1112 га, рілля, кадастровий номер 7422455000:05:041:0011 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0,3763 га, сіножать, кадастровий номер 7422455000:05:091:0015 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0,1361га пасовища, кадастровий номер 7422455000:05:067:0019 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Холминської .селищної ради Корюківського району Чернігівської області. В судове засідання позивач не прибув, в позові просив розгляд справи провести без його участі. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, позовну заяву визнають повністю. Від третьої особи в судове засідання заперечень не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в смт. Холми Корюківського району Чернігівської області, де і на даний час проживає, що підтверджується його паспортом [NUMBER] , виданий Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області від 15.07.2009 року. Відповідно до мого свідоцтва про народження моїми батьками є « [PERSON] » та « [PERSON] » (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 23.04.1998 року). 18 березня 1981 року його батьки одружилися і його мати змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 18.03.1981 року. [INFO] мати [PERSON] у віці 84 років померла, про що Корюквським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) видано свідоцтво про смерть (серія [NUMBER] ) та складено 19.01.2021 року відповідний актовий запис за № 31. За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний маяк» на території Холминської селищної ради, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай), а саме: земельна ділянка площею 2,1112 га, рілля, для ведення особистого селянського господарства, нормативна грошова оцінка на момент смерті 35869,88 грн. , право власності на яке підтверджувалося державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.05.2004 року серії ЧН № 086264 ; земельна ділянка площею 0,3763 га сіножаті, для ведення особистого селянського господарства, нормативна грошова оцінка на момент смерті 4181,49 грн., право власності на яке підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.05.2004 року серії ЧН № 038624; земельна ділянка площею 0,1361 га, пасовища для ведення особистого селянського господарства, нормативна грошова оцінка На момент смерті 557,43 грн.. Право власності на яке підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.05.2004 року серії ЧН №106504. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Відповідно до довідки виконавчого комітету Холминської селищної ради від 12.01.2022 р. № 51 [PERSON] на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] разом з [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є лише позивач - син покійного [PERSON] , тому він виявив бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину він цього зробити не зможе. Для вирішення даного питання він звернувся до нотаріуса для отримання консультації. нотаріус оглянувши надані ним документи повідомила, що в них відсутні: оригінали правовстановлюючих документів державні акти на право власності на земельні ділянки видані на покійну матір, тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно. У зв`язку з цим нотаріус запропонувала йому звернутися до суду, так як видати свідоцтво про право на спадщину вона не має права. Тому він змушений звернутися за захистом свого права до суду . Для підтвердження дійсності отримання покійною державних актів на право власності на земельні ділянки він звернувся із заявою до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де йому надали відповідну інформацію та витяги про нормативно- грошову оцінку земель. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, а так як позивачем при подачі позову до суду було сплачено 50% судового збору, тому сплачений позивачем судовий збір слід залишити за ним.

Outcome: approved