Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Хмільницької міської ради Вінницької області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивований тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, до складу якого входить 1/4 частка житлової квартири по [ADDRESS] , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та гоподарських будівель по [ADDRESS] та право на права забудовника земельної ділянки, виділену індивідуальному забудовнику по [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є його сини [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач), [PERSON] (відповідач). Інших спадкоємців які б претендували на спадщину немає, оскільки шлюб між [PERSON] та його дружиною [PERSON] розірвано, а відповідачі по справі на спадщину не претендують, оскільки не вчинили жодних дій щодо її прийняття. [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги від спадщини не відмовляється, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості, в зв`язку з відсутністю встановленого факту прийняття спадщини. А тому, [PERSON] змушений звернутися до суду з вказаним вище позовом та просить його задоволити. Ухвалою суду від 28.03.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27.04.2022 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. 17.05.2022 від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] , [PERSON] , Хмільницької міської ради Вінницької області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: [PERSON] в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно, при цьому заявлені позовні вимоги за первісним позовом визнає частково, а саме: факт прийняття [PERSON] (позивач за первісним позовом) спадщини після смерті батька та право на спадкове майно в частині 1/2 спадкового майна після смерті спадкодавця. При цьому зазначає, що він на момент смерті батька був неповнолітнім, а тому вважається таким, що прийняв частину спадкового майна, на яке просить визнати право власності. Ухвалою суду від 19.05.2022 прийнято до провадження зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Хмільнцької міської радим Вінницької області, третя особана стороні позивача без самостійних вимог: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та обєднано в одне провадження із первісним позовом. Сторони в судове засідання не з`явились, про час, день та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача за первісним позовом надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя, просить позов задоволити. Позивач за за зустрічним позовом в судове засідання теж не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та представник Хмільницької міської ради в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечують. Причини неявки в судове засідання належним чиновм повідомленої про час і місце розгляду справи третьої особи [PERSON] суду не відомі, клопотань, пояснень щодо позову не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності приходить до наступного. [INFO] в м. Хмільник Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.09.2003 (копія на а.с.5). Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить, 1/4 частка житлової квартири житловою площею 36,5 кв. м., загальною 58,4 кв. м., за [ADDRESS] , що належить на праві спільної часткової приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло№ [NUMBER] від 12.01.2001 року виданого Виконавчим комітето м Хмільницької міської ради Вінницької області (копія на а.с.6), яке зареєстровано в КП "ВООБТІ" в реєстрову книгу № 65/12 за № 80/3182 26.03.2001 (копія на а.с.7); земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за [ADDRESS] , що належала на праві приватної власності відповідно до надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 19.01.1989 (копія на а.с. 11-13); права забудовника на забудову земельної ділянки, виділену індивідуальному забудовнику за [ADDRESS] ,що належать відповідно до будівельного паспорту забудовника на забудову земельної ділянки (копія на а.с.14-17, 19-24), виділену відповідно до рішення № 158 від 15.11.1990 (копія на а.с.18). Довідкою від 22.02.1990 № 123 підтверджується, що [PERSON] являється забудовником індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] . З відповіді державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори № 192/01-16 від 07.04.2022 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у Хмільницькій районній державній нотаріальній конторі спадкова справа не заводилась. Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч.2 ст.293, ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до рекомендацій листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень ст.549 ЦК УРСР (1963р.), за якою діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , до спадкових відносин належить застосувати норми ЦК УРСР. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст. 529 ЦК УРСР). Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи, що позивач за первісним позов (відповідач за зустрічним) [PERSON] , який є спадкоємцем за законом першої черги вступив в управління та володіння спадковим майном, тому він вважається таким, що спадщину прийняв. Однак, позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним) [PERSON] , будучи на момент смерті батька неповнолітнім та спільно проживаючи з батьком в одному будинку також є таким що прийняв частину спадкового майна після смерті [PERSON] . Крім того, матеріалами справи доведено належність спірного майна спадкодавцю, яке підлягає поділу між спадкоємцями, що прийняли спадщину у рівних частинах. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову, та задоволення зустрічного позову у повному обсязі. На підставі ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР,

Outcome: partial