Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій просить розірвати шлюб, між нею та [PERSON] який було зареєстровано 31.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 668 та стягнути з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2800 грн. на дитину, щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, посилаючись на мотиви викладенні у позовній заяві. Від спільного подружнього проживання [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивачки. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем спільне сімейне життя не склалося, вже тривалий час між ними існують не приязні стосунки не зійшлися характером та поглядами на життя, їхня сім`я фактично розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити їхнім інтересам. Миритися з відповідачем не бажає, вважає, що сім`я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Позивачка позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у письмовому провадження, позов в частині розірвання шлюбу визнав повністю, а позовні вимоги стосовно аліментів визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліментів в розмірі 2000 грн. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки судом встановлено: Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано 31.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 668. Від спільного подружнього проживання в них народився син - [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивачки, який знаходиться на утриманні позивачки. Спільним сімейним життям сторони не проживають вже протягом тривалого часу. Між [PERSON] та [PERSON] відсутні почуття взаємної поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто, ці засади, які є морально-правовою основою шлюбу. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує формально, зберегти який неможливо та недоцільно. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя. Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити в частині розірвання шлюбу, розірвавши шлюб між [PERSON] , [INFO] , жителем с. Мшанець, Тернопільського району Тернопільської області, і [PERSON] , [INFO] , жителькою [ADDRESS] , який було зареєстровано 31.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 668. Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2800 грн. на дитину, щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. В свідоцтві про народження від 11.06.2009 року зазначено, що [PERSON] , народився [INFO] , в графі «Батьки» батьком записано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч.2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій формі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка не представили суду жодних доказів про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на дитину в розмірі 2800 грн., а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином слід стягнути з [PERSON] , [INFO] , жителя с. Мшанець, Тернопільського району Тернопільської області, ідентифікаційний номер [NUMBER] в користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з 05.04.2022 року.

Outcome: approved