Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

20 січня 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 2020 року народження, у розмірі 3000 грн., щомісячно але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 липня 2020 року і до повноліття доньки. В обґрунтування позову вказувала, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини з 01 липня 2020 року, хоча має таку можливість. Вона сама не має матеріальної змоги забезпечити доньку всім необхідним. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2022 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 10 березня 2022 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд справи призначено на 26 квітня 2022 року. Судове засідання, призначене на 26 квітня 2022 року не відбулося у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання. Наступне судове засідання судом призначено на 30 травня 2022 року. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] звернулася 26 квітня 2022 року до суду із заявою, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи Відповідач в судові засідання, призначені на 26 квітня 2022 року та 30 травня 2022 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно. Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі повернулося на адресу суду 24 березня 2022 року з відміткою про його вручення відповідачу 21.03.2022 року. Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення з судовою повісткою про призначення розгляду справи на 30 травня 2022 року повернулося на адресу суду 05 травня 2022 року з відміткою про його вручення відповідачу 04.05.2022 року. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони у справі з 11 серпня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка відповідно до акту про фактичне проживання № 5 від 19 січня 2022 року проживає за однією адресою з позивачкою ( [ADDRESS] . Відомості про проживання відповідача за вказаною адресою матеріали справи не містять. Згідно з довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 02 лютого 2022 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 13.08.1991 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною другою статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подать суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Враховуючи наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову (20 січня 2022 року) і до досягнення донькою повноліття у зв`язку з тим, що позивачем не надано суду доказів вжиття нею заходів до стягнення аліментів з відповідача і не можливість цього зробити у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати за період з 01 липня 2020 року. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, тобто в розмірі 992,40 грн. в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial