Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] , в якому просить визнати його право на проведення перевірки за період з 20 жовтня 2000 року по 17 грудня 2001 року шляхом подання КНП "Житомирська обласна психіатрична лікарня" Житомирської обласної ради до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем реєстрації підприємства заяви про здійснення перевірки; а також зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство "Житомирська обласна психіатрична лікарня" Житомирської обласної ради подати до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем реєстрації підприємства заяву про здійснення перевірки щодо [PERSON] , у відповідності до п.2 постанови правління Пенсійного фонду України від 03 грудня 2013 року № 25-2, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2013 року за № 2141/24673. В обґрунтування позову вказує, що в період з 20 жовтня 2000 року по 17 грудня 2001 року працював в КНП "Житомирська обласна психіатрична лікарня" на посаді бухгалетра-економіста. 17 грудня 2001 року був звільнений за власним бажанням. Згідно роз`яснення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та відповідно до Закону України «Про внесення змін до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який набрав чинності з моменту опублікування, тобто з 15 серпня 2003 року, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого - анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Неодноразово звертався із листами до КНП "Житомирська обласна психіатрична лікарня" із проханням відображення стажу в подвійному розмірі за період з 20 жовтня 2000 до 17 грудня 2001 в коригуючій формі звітності та подання підприємством відповідної звітності до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, проте належної відповіді не отримав. Саме тому був змушений звернутись до суду із вказаним позовом. В судове засідання [PERSON] не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов придтримав повністю. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись повісткою за зареєстрованим місцезнаходженням та шляхом розміщенням виклику на офіційному веб-сайті "Судова влада України. Відзиву та клопотань відповідач не подавав. Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до довідки № 48 від 27.08.2020 року встановлено, що [PERSON] з 20 жовтня 200 року по 17 грудня 2001 року працював на посаді бухгалтера-економіста в Житомирській обласній психастричній лікарні № 2, яку рішенням 24 сесії сьомого скликання Житомирської обласної ради № 1518 від 09.07.2019 року було перетворено в Комунальне некомерційне підприємство "Житомирська обласна психіатрична лікарня" Житомирської міської ради. Згідно із Законом України "Про внесення змін до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 10.07.2003 р. N 1110-VI час роботи, зокрема в психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. З 01.01.2004 набрав чинності Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), яким визначено поняття «страхового стажу». Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (стаття 24 Закону № 1058). Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Пунктом 8 Розділу VIII Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування формується на базі системи персоніфікованого обліку внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Дані до Державного реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них вносяться на підставі звітів, поданих страхувальником та інформації про сплату внесків. Відповідно до статті 21 Закону № 1058 персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства. Відповідно до пункту 2 постанови правління Пенсійного фонду України від 03.12.2013 № 25-2, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.12.2013 за №2141/24673, визначено, що відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України за період до 01.01.2011 подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника, яка подається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем реєстрації страхувальника. [PERSON] з метою здійснення перевірки та направлення звітності, яка підтвержує стаж роботи за 2000-2001 роки у подвійному розмірі до територіального Пенсійного фонду звертався до КНП "Житомирська обласна психіатрична лікарня" Житомирської міської ради, зокрема це підтверджено листами від 25 серпня 2020 року, 31 серпня 2020 року, 04 вересня 2020 року, 08 вересня 2020 року, 10 вересня 2020 року, 20 січня 2021 року, 28 квітня 2021 року, 06 липня 2021 року, 01 лютого 2022 року, проте зміни до Реєстру, як того вимагає законодаство, а саме: на підставі звітів, які подає страхувальник КНП "Житомирська обласна психіатрична лікарня" Житомирської міської ради так і внесло. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на підставі принципів змагальності та диспозитивності сторін. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, відповідач повинен був спростувати належними доказами твердження позивача стосовно його вимог, однак належно повідомлений відповідач в судові засідання не з`явився, свою позицію щодо позову не обґрунтував. За таких обставин, суд дійшов висновку про повне задоволення позову. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи, що [PERSON] від сплати судового збору ухвалою суду було звільнено, то суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок держави. На підставі наведенного та

Outcome: approved