Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] кошти в сумі 4 820,57 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що відповідач [PERSON] відповідно до умов контракту з Міністром культури України від 08.02.2018 року №702 була призначена на посаду Виконавчого директора Українського культурного фонду, термін дії контракту встановлено з 08.02.2018 року по 07.02.2021 року. За результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Фонду за період з 01.01.2018 року по 30.04.2021 року встановлено порушення законодавства під час здійснення розрахунків з підзвітною особою - [PERSON] , зокрема щодо видатків на відрядження за ІІ квартал 2018 року та вересень-грудень 2019 року. До звітів про використання отриманих коштів були включені витрати на користування послугами таксі, тоді як згідно наказів про відрядження відповідачу мали здійснювати нарахування лише на проїзд/переліт з Києва до інших держав, проживання та добові. Крім цього, по результатам ревізії Державної аудиторської служби України було встановлено безпідставне відшкодування витрат відповідачу за найм житлового приміщення у сумі 2 466,00 грн. під час відрядження з 19 по 23 липня 2018 року на Одеський міжнародний кінофестиваль, що проводився 20 липня 2018 року. Відповідачу направлялися листи-вимоги про повернення грошових коштів в сумі 2 354,57 грн. (отримані за використання послуг таксі у відрядженнях) та в сумі 2 466,00 грн. (за найм житлового приміщення), на які отримано відповіді, в яких відповідач заперечує щодо вимоги повернути грошові кошти, вважає правомірним отримання нею компенсацій за вказані витрати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 15.12.2021 року. 20.12.2021 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 22.12.2021 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 23.12.2021 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу по місцю реєстрації. Відповідачем надано до справи відзив, позивачем - відповідь на відзив, відповідачем - заперечення. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 08.02.2018 року Міністерство культури України та [PERSON] уклали Контракт №702 згідно якого [PERSON] призначається на посаду Виконавчого директора Українського культурного фонду, термін дії контракту з 08.02.2018 року по 07.02.2021 року. Згідно Положення про Український культурний фонд, Фонд є бюджетною установою, діяльність якої спрямовується та координується Міністерством культури та інформаційної політики України. За організаційно-правовою формою Фонд є державною установою, є юридичною особою публічного права, неприбуткова організація. Фонд у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням. Державна аудиторська служба України 17.08.2021 року склала Акт № 04-20/9 ревізії фінансово-господарської діяльності Українського культурного фонду за період з 01 січня 2018 року по 30 квітня 2021 року. Вибірковою ревізією дотримання законодавства під час здійснення розрахунків з підзвітними особами, у тому числі щодо видатків на відрядження за ІІ квартал 2018 року, вересень - грудень 2019 року та перший квартал 2020 року встановлено наступне. На підставі наказу від 30.08.2019 року №71-в «Про відрядження Виконавчий директор [PERSON] перебувала у місті Франкфурт-на-Майні (Федеративна Республіка Німеччини) та приймала участь у заходах Франкфуртського книжкового ярмарку з 15 по 16 жовтня 2019 року. Відповідно до меморіального ордеру №8 та доданого до нього звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 24.10.2019 року №194 включено витрати на користування послугами таксі на суму 1 046,21 грн. Аналогічно, на підставі наказу від 19.09.2019 року №90-в «Про відрядження» Виконавчий директор [PERSON] перебувала у м.Загреб, м.Рієці (Республіка Хорватія) та приймала участь у зустрічі Європейського кластеру IFFACA (Міжнародна федерація мистецьких рад та культурних агенцій) з 16 по 20 жовтня 2019 року. Відповідно до меморіального ордеру №8 та доданого до нього звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 25.10.2019 року №204 включено витрати на користування послугами таксі на суму 1 124,69 грн. На підставі наказу від 01.08.2019 року №61-в «Про відрядження» Виконавчий директор [PERSON] перебувала у м. Криниця-Здруй (Республіка Польща) та приймала участь у панельній дискусії «Чи культура це вже промисловість?» у рамках Економічного Форуму з 02 по 04 вересня 2019 року. Відповідно до меморіального ордеру №8 та доданого до нього звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 10.09.2019 року №160 включено витрати на користування послугами таксі на суму 183,67 грн. В зазначеному Акті ревізії фінансово-господарської діяльності Українського культурного фонду вказано, що Фондом за рахунок коштів загального фонду проведено безпідставне відшкодування витрат на користування послугами таксі на загальну суму 2 354,57 грн., що призвело до зайвого використання коштів загального фонду на зазначену суму. Посилання було на пункт 9 розділу ІІІ Інструкції №59, яким встановлено, що оплата послуг за користування таксі передбачена лише з дозволу керівника. Водночас Виконавчому директору [PERSON] було відшкодовано послуги за користування таксі без погодження Міністерства культури України. В Акті ревізії фінансово-господарської діяльності Українського культурного фонду є запис про те, що провідний бухгалтер відділу бухгалтерського обліку та звітності Українського культурного фонду Наталя Герасько з приводу вказаних відряджень пояснила наступне «Під час закордонних відряджень працівників Українського культурного фонду, згідно звітів про використанні коштів, виданих на відрядження або під звіт №160 від 10.09.2019 року, №204 від 25.10.2019 року, №194 від 24.10.2019 року [PERSON] було зайво відшкодовано витрати проїзду на таксі без погодження Міністерства культури України…». Також під час ревізії встановлено, що на підставі наказу від 12.07.2018 року №17-відр «Про відрядження» Виконавчий директор [PERSON] перебувала у м. Одеса з 19 по 23 липня 2018 року (п`ять календарних днів). Підставою для відрядження [PERSON] було запрошення Одеського міжнародного кінофестивалю (ОМКФ) від 04.07.2018 року №98-18 в якості учасника дискусії Нові фінансові можливості для кіноіндустрії України в рамках секції «FilmIndustryOffice», що проводилося 20 липня 2018 року на Одеській кіностудії. Наказом №17-відр не враховано той факт , що термін перебування у відрядженні Виконавчого директора [PERSON] мав становити лише 3 календарні дні (із врахуванням часу, витраченого на проїзд до м.Одеса). Відповідно до меморіального ордеру №8 та доданого до нього звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 25.07.2018 року №46 встановлено, що Виконавчому директору [PERSON] проведено зайве відшкодування коштів на загальну суму 2 586,00 грн. (2 дні добових - 120,00 грн., витрати за найм житлового приміщення - 2 466,00 грн.), що призвело до зайвого використання коштів загального фонду та завдано матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму. Відібрати пояснення у Виконавчого директора [PERSON] не було можливо у зв`язку з її звільненням (наказ Міністерства культури та інформаційної політики від 29.03.2021 року №115-к). При вирішенні даного судового спору суд звертає увагу на наступне. Контракт - це особлива форма трудового договору. Сфера його застосування визначається законами України. Тобто його можна укладати лише у передбачених законом випадках. Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Порядок укладання контрактів з працівниками незалежно від форми власності, виду діяльності та галузевої належності підприємства, установи визначається Положенням про порядок укладання контрактів під час прийняття (наймання) на роботу працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170. Сторонами контракту є: працівник; роботодавець (власник або уповноважений ним орган). По даній справі встановлено, що між позивачем (працівником) та Міністерством культури України (уповноважений власником орган) був укладений контракт, яким передбачено наступне. Пунктами 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 Контракту визначено, що за цим Контрактом [PERSON] (Виконавчий директор Українського культурного фонду) зобов`язується безпосередньо і через Дирекцію Фонду здійснювати поточне управління (керівництво) Фондом, забезпечувати його ефективну діяльність. На підставі контракту виникають трудові відносини між Виконавчим директором Фонду та Міністерством. Виконавчий директор є повноважним представником Фонду під час реалізації повноважень, функцій та обов`язків, визначених Законом України «Про Український культурний фонд», Положенням про Фонд, регламентом Дирекції Фонду та іншими актами законодавства. Виконавчий директор є підзвітним Міністерству у межах, встановлених законодавством, Положенням про Фонд та цим контрактом. Пунктом 2.1.1, 2.1.11 Контракту визначено, що Виконавчий директор зобов`язується дотримуватися положень чинного законодавства України та умов цього Контракту; не допускати незаконного, нецільового та неефективного витрачання державних коштів на непередбачені кошторисами цілі. Пунктом 4.2 Контракту передбачено, що Виконавчий директор несе матеріальну відповідальність, в тому числі повну, та зобов`язаний відшкодувати заподіяну своїми винними діями (бездіяльністю) пряму дійсну шкоду Фонду та (або) державі у порядку і розмірах, визначених Цивільним кодексом України, Кодексом законів про працю України, Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами. Положенням про Український культурний фонд встановлено, що Український культурний фонд є бюджетною установою, діяльність якої встановлюється та координується Міністерством культури і інформаційної політики України. За організаційно-правовою формою Фонд є державною установою. Фонд є неприбутковою організацією у порядку та на умовах, встановлених пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України. Кошти Фонду використовуються виключно згідно з вимогами частини першої статті 14 Закону України «Про Український культурний фонд». Відповідно до ч.4 ст.8 Закону України «Про український культурний фонд» виконавчий директор Фонду здійснює такі повноваження: організовує та здійснює управління поточною діяльністю Українського культурного фонду; забезпечує моніторинг реалізації проектів, що здійснюються за підтримки Українського культурного фонду; приймає рішення про відсторонення експерта від участі в експертному відборі проектів, реалізація яких здійснюватиметься за підтримки Українського культурного фонду, за наявності конфлікту інтересів; звертається до Голови Наглядової ради Фонду з пропозицією про проведення засідання Наглядової ради Фонду; виконує інші повноваження відповідно до цього Закону, Положення про Український культурний фонд та Регламенту Дирекції Фонду. Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції «Про службові відрядження в межах України та за кордон» встановлено, що витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов`язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті. У разі потреби пересування по території держави відрядження керівник підприємства може визначити відрядженому працівникові вид транспорту, яким він може користуватися. Якщо така пропозиція не надходить, працівник самостійно вирішує питання про вибір виду транспорту. Пунктом 4 розділу ІІ вказаної Інструкції встановлено, що за кожний день (включаючи день вибуття та день прибуття) перебування працівника у відрядженні в межах України, враховуючи вихідні, святкові й неробочі дні та час перебування в дорозі (разом з вимушеними зупинками), йому виплачуються добові в межах сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98. Визначення кількості днів відрядження для виплати добових проводиться з урахуванням дня вибуття у відрядження й дня прибуття до місця постійної роботи, що зараховуються як два дні. При відрядженні працівника строком на один день або в таку місцевість, звідки працівник має змогу щоденно повертатися до місця постійного проживання, добові відшкодовуються як за повну добу. Сума добових визначається згідно з наказом про відрядження та відповідними первинними документами. За відсутності наказу добові витрати не виплачуються. Відповідно до ст. 121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. За відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце роботи (посада). Працівникам, які направлені у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку. Аналізуючи встановлені по справі обставини, факти, надані докази, з урахуванням зазначених норм законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Заперечення сторони відповідача, викладені у відзиві, запереченнях, в тому числі посилання на ст.1215 ЦК України, є безпідставні та не можуть бути враховані судом при прийнятті рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: approved