Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» про зобов`язання організувати здачу в експлуатацію будинок, зобов`язання передати нежитлове приміщення та документи, необхідні для реєстрації права власності. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 01 грудня 2016 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» було укладено Договір доручення №0112. Відповідно до п. 2.1. договору доручення відповідач зобов`язався за плату здійснити від імені та за рахунок позивача наведені в договорі юридичні та фактичні дії по організації будівництва Об`єкта, розташованого за адресою та на земельних ділянках, як з казано в п. 1.1. Договору і після введення будинку в експлуатацію передати позивачу необхідні документи для оформлення права власності на нього. Пунктом 1.1. Договору доручення визначено, що об`єкт або приміщення - нежитлове приміщення загальною площею 500 (п`ятсот) кв. м. (з урахуванням коригувань, наведених в п.п. 5.5., 5.6. Договору), що знаходиться на 1 поверсі у будинку №1,2 (схема Об`єкта на поверховому плані Будинку є додатком №1 до Договору), виділеному на Генплані міста Івано-Франківська (який є додатком №3 до Договору) в комплексі багатоквартирних житлових будинків (надалі, як разом, так і окремо - «Будинок») в районі забудови у межах вулиць Короля Данила, Пилипа Орлика, Бельведерська в м. Івано-Франківську , розташованих на земельній ділянці площею 0,2701 га, кадастрові номери 2610100000:04:002:0170. ТОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» не виконало повністю свої зобов`язання перед [PERSON] щодо введення Будинку в експлуатацію та передачі [PERSON] . Об`єкта і всіх необхідних документів для оформлення права власності на нього. Представник позивача в судовому засіданні не заперечила щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач не забезпечив явки представника в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертами, які повертались на адресу суду та оголошенням на сайті Судової влади, про причини неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 01 грудня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» укладено договір доручення №0112. Згідно п.2.1 договору відповідач зобов`язався за плату здійснити від імені та за рахунок позивача наведені в договорі юридичні та фактичні дії по організації будівництва Об`єкта, розташованого за адресою та на земельних ділянках, як з казано в п. 1.1. Згідно п.1.1. договору об`єкт або приміщення - це нежитлове приміщення загальною площею 500 (п`ятсот) кв.м. ( з врахуванням коригувань, наведених в п.5.5, 5.6., договору), що знаходиться на першому поверсі у будинку 1,2 (схема Об`єкта на поверховому плані будинку є додатком №1 до Договору), виділеному на Генплані міста Івано-Франківська в комплексі багатоквартирних житлових будинків в районі забудови у межах вулиць Короля Данила, Пилипа Орлика, Бельведерська в м. Івано-Франківську , розташованих на земельній ділянці площею 0,2701 га, кадастровий номер 2610100000:04:002:0170. Пунктом 2.2. договору визначено перелік юридичних та фактичних дій. Пунктом 2.4. договору встановлено, що термін виконання доручення за цим договором щодо організації будівництва, введення в експлуатацію будинку, передачі об`єкта і всіх необхідних документів для оформлення права власності на нього встановлюється не пізніше 01 вересня 2018 року. Розділом 5 визначено умови а порядок проведення розрахунків. Розділом 6 договору визначено порядок приймання передачі об`єкта. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №27 виданої ТзОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» 01 грудня 2016 року прийнято від [PERSON] п`ять мільйонів триста тисяч гривень, підстава: оплата за нерухоме майно. Позивачем долучено фотокопії на яких зображений будинок (а.с.27-30). Згідно відповіді управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю від 28.01.2021 №14/32-18/75 на адвокатський запит повідомлено, що згідно з даними Реєстру будівельної діяльності порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва видані зміни від 14.05.2020 за №ІУ 123201351469 в дозвіл на виконання будівельних робіт від 18.04.2006 №69 на об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення в межах вулиць Короля Данила Пилипа Орлика Бельведерська у м. Івано-Франківську » на земельній ділянці з кадастровим номером 2610100000:04:002:0170, Товариству з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД». В реєстрі відсутня інформація про реєстрацію чи видачу документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію вищевказаного об`єкта. Згідно відповіді управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю від 30.08.2021 №14/32-18/1144 повідомлено, що документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва за адресою м. Івано-Франківськ, район забудови в межах вулиць Короля Данила - Пилипа Орлика - Бельведерська кадастровий номер 2610100000:04:002:0170 Управлінням не надавались. В постанові Верховного Суду України від 21.05.2012 у справі № 6-20цс11 зазначено, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. У даній постанові Верховний Суд України висловив позицію, що порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та реальну можливість захисту порушеного права, зокрема і реальну можливість примусового виконання. Так, позивачем заявлено вимогу про зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» організувати здачу в експлуатацію будинку в районі забудови в межах вулиць Короля Данила Пилипа Орлика Бельведерська в місті Івано-Франківську , що розташований на земельній ділянці площею 0,2701 га кадастровий номер 2610100000:04:002:0170. Така вимога заявлена позивачем в спосіб, який не містить вичерпного викладу дій, до виконання яких позивач просить зобов`язати відповідача, що робить таку вимогу непридатною до її примусового виконання, за відповідною резолюцією суду. Оскільки, позивачем не вказано до яких саме конкретних дій він просить зобов`язати відповідача, в частині вимоги про зобов`язання організувати здачу в експлуатацію будинку. Подальший виклад цієї вимоги із зазначенням певних конкретних дій відповідача шляхом їх переліку після вказівок «передати [PERSON] об`єкт - нежитлове приміщення… та передати всі документи, необхідні для реєстрації права власності на вказаний об`єкт», свідчить про те, що лише такими діями ця вимога не обмежується. Так, за Договором відповідач зобов`язаний організувати будівництво Об`єкта будівництва (зокрема, укладати договори з третіми особами з метою організації будівництва об`єкту згідно проекту), а не безпосередньо здійснити таке будівництво, тому вимога організувати здачу в експлуатацію будинку заявлена безпідставно. Між позивачем та відповідачем укладено договір доручення, позивачем не обґрунтовано, що відповідач є забудовником даного Об`єкта будівництва, відповідно без встановлення таких обставин, зобов`язання відповідача до вчинення таких дій може порушити права інших осіб, що суперечить ч. 2 ст. 13 ЦК України. Тобто, між ким було укладено договір будівельного підряду, відповідно хто є підрядником, тобто особою, що безпосередньо здійснює будівництво, та замовником з будівництва даного об`єкта будівництва, позивачем не обґрунтовано та не доведено. Позивачем вказується на те, що будівництво будинку завершено, відповідно у відповідача відсутні підстави для вчинення дій щодо прийняття його до експлуатації. Одночасно з цим до матеріалів справи позивачем долучено відповіді управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради документи, що засвідчують прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва не видавалися. Таким чином, позивачем вказано на дві взаємовиключні обставини, які не можуть бути одночасно достовірними. Позивач вказує, що візуальним обстеженням будинку встановлено, що відповідач здійснив організацію будівництва, будинок повністю збудований, встановлено зовнішні мережі будинку, оздоблено фасад будинку, встановлено зовнішні вікна, заведено газ, відповідні висновки підтверджують фотофіксацією. В свою чергу управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради є єдиним органом державної влади уповноваженим на встановлення факту готовності об`єкту до експлуатації та приймати в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти. Прийняття в експлуатацію об`єктів проводиться шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації або на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації. Жодних документів на підтвердження обставини готовності об`єкта до експлуатації до суду з боку позивача не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. За змістом ч. 7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту. В суду відсутні відомості, що позивачем або відповідачем, чи будь якою третьою особою було отримано проектну документацію на будівництво будинку та отримано документи, які дають дозвіл на початок будівництва Окрім цього, фото фіксація на якій зображено будинок не є належним та допустимим доказом готовності об`єкта до експлуатації. За змістом ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Тому, суд звертає увагу, що подані позивачем фото таблиці не є допустимими доказами, на підставі яких в суду є можливість встановити дійсні обставини справи, а саме, що будинок готовий до експлуатації. Висновків експертів щодо даної обставини позивачем не подано. Отже спірні зобов`язальні відносини за договором не припинено і не завершено, оскільки об`єкт в експлуатацію не здано, речові права не виникли та не зареєстровані. Ухвалення судом резолюції про зобов`язання ТОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» організувати здачу в експлуатацію об`єкту нерухомого майна є втручанням в дискреційній повноваження органу місцевого самоврядування, та не створює реальну можливість примусового виконання такого судового рішення. Так само, відповідач ТОВ «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» за Договором прямо не зобов`язаний до виготовлення технічної документації на будинок, розроблення технічної документації на газо, водо та електропостачання з подальшим підключенням на умовах, визначених даним договором, оздоблення будинку передбаченого п. 2.2. договору. Існування такого прямого обов`язку у відповідача, передбаченого чинним законодавством, позивачем взагалі не обґрунтовано. За змістом Закону України «Про місцеве самоврядування», до повноважень органів місцевого самоврядування віднесено питання про прийняття до експлуатації об`єктів будівництва. Згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року № 186, а також Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 р. № 590, передумовою для розроблення технічної документації та введення будинку в експлуатацію є саме завершення будівництва. Тому до завершення такого будівництва дані вимоги заявлені передчасно, а за умови не доведення хто є забудовником та зобов`язаний безпосередньо здійснити будівництво, такі вимоги до відповідача є безпідставними. Крім того, підключення об`єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тобто умовою таких дій також є завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. Щодо вимоги про зобов`язання відповідача до передачі позивачу об`єкт - нежитлове приміщення загальною площею 500 кв.м., що знаходиться на першому поверсі будинку в комплексі багатоквартирних житлових будинків в районі забудови та передачі усіх документів, необхідних для реєстрації права власності, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Таким чином, оскільки на даний момент будівництво не завершене та будинок не прийнятий до експлуатації, позивачем не доведено існування такого об`єкту нерухомості (нежитлового приміщення площею 500 кв. м. на першому поверсі будинку), який він просить зобов`язати відповідача передати йому у власність, така вимога також є безпідставною. Окрім цього в договорі наданому позивачем вказано, що приміщення розташовано в будинку по номеру 1 та 2 . Таким чином позивачем не доведено перед судом правових підстав для зобов`язання відповідача вчинити дії щодо сприяння позивачу у здійсненні державної реєстрації. Відповідача не може бути зобов`язано здійснити дію, згоду на вчинення якої він на підставі змісту договору не надавав. Таке зобов`язання відповідача не було б засноване на основі договору відповідача та прийнятого ним добровільно на себе зобов`язання. Так за ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже за змістом договору права і обов`язки встановлюються на основі домовленості, яка є добровільною, а не на основі наступної зміни позивачем в односторонньому порядку істотних умов договору в частині характеристик предмету і змісту договору. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковими для неї. Виконання цивільного обов`язку забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, яка встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). Орієнтовний перелік способів захисту порушених прав наведений в ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес також іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. За змістом положень ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтями 525, 526 та 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. За правилом статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивач не звернувся до суду з позовом про розірвання договору, не звернувся з вимогою про повернення коштів, судом не встановлено правових підстав для виконання обов`язку в натурі за прохальною частиною позовної заяви. Тому, позивачем неправильно обрано спосіб захисту порушеного права, що є підставою, установлення якої є безумовною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. За відсутності вичерпного (конкретизованого) переліку дій, до зобов`язання яких позивач просить відповідача, та безпідставності заявлених вимог до відповідача про зобов`язання до вчинення перелічених позивачем дій, в задоволенні заявленої вимог позивача слід відмовити. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: dismissed