Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

24.12.2021 [PERSON] звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною позовною заявою, в якій просив визнати незаконним та скасувати наказ №411 /ОД від 09.12.2021 року Виробничого підрозділу "Жмеринська дистанція колії" Регіональна філія Південно-Західна залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" "Про відсторонення від роботи". Стягнути з Виробничого підрозділу "Жмеринська дистанція колії" Регіональна філія Південно-Західна залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 грудня 2021 року по день ухвалення судового рішення у справі або допущення до роботи. Стягнути з Виробничого підрозділу "Жмеринська дистанція колії" Регіональна філія Південно-Західна залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь [PERSON] судові витрати та витрати на правову допомогу. 22.03.2022 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області винесено рішення у справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу Жмеринська дистанція колії Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи, про поновлення на посаді про визнання незаконним наказу та про стягнення заробітної плати за період відсторонення від роботи позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасувати наказ виробничого підрозділу «Жмеринська дистанція електропостачання» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 411/ОД від 09.12.2021 року "Про відсторонення від роботи ". Поновлено [PERSON] на роботі монтером колії другого розряду виробничого підрозділу «Жмеринська дистанція колії» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Стягнути із Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу «Жмеринська дистанція колії» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 58174 (п`ятдесят вісім тисяч сто сімдесят чотири) грн. 90 коп. та на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень. Допущено рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць до негайного виконання. [PERSON] подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив ухвалити додаткове рішення в частині сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Заява аргументована тим, що позивач бажає провести розподіл судових витрат у даній справі за наслідком винесення судового рішення, оскільки позивач сплатив понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції звертаючись до суду із цією заявою, а також під час подачі позовної заяві позивач сплатив 1816 грн. судового збору за дві позовні вимоги, однак у рішенні суду з відповідача стягнуто лише 908 грн. Між позивачем [PERSON] та адвокатом Пресоляком О.С. 07.12.2021 року укладено договір про надання правової допомоги, де згідно п.3.1. сторони передбачили наступне: клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, за участь особи, яка надає правову допомогу у справі, яка включає підготовку позовної заяви та консультування. Позивач [PERSON] в заяві по телефону просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу Вінницька дистанція колії регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду невідомі. Будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд розглянувши заяву позивача дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Стаття 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України). Пунктами 1 та 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується: рахунком №15/4 від 15.04.2022, копіями квитанцій, актом №2 здачі-приймання наданих послуг, заявкою-приєднанням, відповідно до яких позивач сплатив за надання правничої допомоги 5000 грн., крім того, позивачем було сплачено суму судового збору при подачі до суду позовної заяви, що підтверджується оригіналом квитанції, наявної в матеріалах справи в сумі 1816 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частини 3 цієї статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи в суді позивачем приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, квитанції про сплату юридичних послуг; співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які поніс позивач підлягають до задоволення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що по справі необхідно ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі та частину сплаченого позивачем суми судового збору, оскільки іншу частину судового збору стягнуто рішенням суду від 22.03.2022. На підставі наведеного,

Outcome: approved