Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступне. [INFO] померла моя мати [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Родинні відносини зі спадкодавцем підтверджені її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення нею шлюбу, копії яких долучені до позовної заяви. \~ \~ \~ \~Після смерті\~матері залишилось\~спадкове майно\~у вигляді\~житлового будинку\~з господарськими\~будівлями,\~який розташований за\~адресою:\~ [ADDRESS] ;\~житлового будинку\~з господарськими\~будівлями,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ;\~а також\~земельної ділянки,\~площею 1.853\~га,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва;\~земельної ділянки, площею 0.402 га, та земельної ділянки 2.00 га - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Капулівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. За життя її мати [PERSON] залишила декілька заповітів : - заповіт, зареєстрований в реєстрі № 173 та посвідчений Покровською сільською радою Нікопольського району 17.12.2020 року, яким належний їй житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вона заповіла своїй доньці [PERSON] , [INFO] ; - заповіт, зареєстрований в реєстрі № 174, посвідчений Покровською сільською радою Нікопольського району від 17.12.2020 року, яким належний їй житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вона заповіла їй; - заповіт, зареєстрований в реєстрі № 175, посвідчений Покровською сільською радою Нікопольського району від 17.12.2020 року, яким земельну ділянку, площею 1.853 га, що належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 179116 від 29.10.2007 року та земельну ділянку, площею 0.402 га, що належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 583978, від 15.02.2007 року, вона заповіла своїй доньці [PERSON] , [INFO] ; - заповіт, зареєстрований в реєстрі № 176, посвідчений Покровською сільською радою Нікопольського району від 17.12.2020 року, яким земельну ділянку, площею 2.00 га, що належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯА № 179094, від 29.10.2007 року, вона заповіла своїй доньці [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 Цивільного кодексу України). Єдиними спадкоємцями за заповітом і за законом першої черги після смерті [PERSON] є її доньки сторони по справі. За їх заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чубенко І.С. було заведено спадкову справу № 92/2021. Під час оформлення спадщини вони як спадкоємці за законом та за заповітом, домовившись про її розподіл між собою, подали до нотаріальної контори відповідні заяви, як про прийняття цієї спадщини, так і про відмову в її прийнятті на користь іншого спадкоємця. На підставі досягнутих домовленостей спадщину ними було розподілено та отримано в спадок наступним чином: - нею отримано у спадок житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить видане Свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий № 521 від 23 вересня 2021 року; - [PERSON] отримані у спадок дві земельні ділянки: площею 1.853 га та 0.402 га, що розташовані на території Капулівської сільради; - [PERSON] отримано у спадок земельну ділянку, площею 2.00 га, що розташована на території Капулівської сільської ради; - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] на її користь. Крім цього, згідно розпорядження, залишеного померлою, від 17.12.2020 року за № 174, посвідченого Покровською сільською радою Нікопольського району, їй мати заповідала житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок, оформити через нотаріальну контору вона не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього та зареєстрованого права власності. Постановою приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чубенко І.С. від 06.10.2021 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Для вирішення цього питання нотаріусом рекомендовано їй звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. З приводу того, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] не зареєстровано за спадкодавцем [PERSON] в КП «Нікопольське МБТІ», зазначає наступне. Будівництво даного житлового будинку та господарських будівель було закінчено в 2004 році, про що свідчить технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим станом на 07 вересня 2021 року. Те, що забудовником даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами була саме її мати [PERSON] , підтверджується Проектом забудови земельної ділянки індивідуального забудовника від 2003 року. Земельна ділянка під вищезгаданим будинком була виділена спадкодавиці [PERSON] з цільовим призначенням: для індивідуального будівництва по [ADDRESS] , що підтверджується Проектом забудови земельної ділянки індивідуального забудовника від 2003 року. За життя спадкодавиця не встигла отримати правовстановлюючі документи про належність житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . В зв`язку з чим вона також не зареєструвала своє право власності на нього, про що свідчить довідка, видана КП «Нікопольське МБТІ» від 07.09.2021 року за № 463. Розпорядження щодо нього мати залишила і заповіла його їй (заповіт № 174 від 17.12.2020 року). З 2004 року вона фактично проживає разом з матір`ю в спадковому будинку. Мати нічого не говорила їй з приводу якихось складнощів з документами на зазначений житловий будинок. Тим більше, що вона залишила на її ім`я заповіт відносно цього будинку. А тому вона вважає, що в неї є всі підстави успадкувати зазначений будинок у встановленому законом порядку з визнання права власності на нього з подальшим введенням його в експлуатацію. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ч.2 ст.376 ЦК України, особа, яка здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до судової практики з розгляду цивільних справ про спадкування, у разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних прав про спадкування», визнано правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Права та обов`язки спадкодавця як забудовника є майновими, оскільки пов`язані із створенням та набуттям власності на нерухому річ, а тому є майном у розумінні ч.1 ст.190 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. За таких обставин звернулась до суду. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позивач на задоволенні позовних вимог наполягала (а.с.37,79), відповідачі проти задоволення позову не заперечували (а.с.80, 87, 92). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно зі ч.2 ст.1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Як встановлено\~в судовому\~засіданні,\~ [INFO] померла\~мати сторін\~по справі\~ [PERSON] \~(а.с.9),\~яка до\~дня своєї\~смерті проживала\~та була\~зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~(а.с.29,\~52зв).\~Після смерті\~матері залишилось\~спадкове майно\~у вигляді\~житлового будинку\~з господарськими\~будівлями,\~який розташований за\~адресою:\~ [ADDRESS] ;\~житлового будинку\~з господарськими\~будівлями,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~(а.с.18,\~20-22);\~а також\~земельної ділянки,\~площею 1.853\~га,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва;\~земельної ділянки, площею 0.402 га, та земельної ділянки 2.00 га - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Капулівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. За життя спадкодавиця [PERSON] залишила декілька заповітів : - заповіт, зареєстрований в реєстрі № 173 та посвідчений Покровською сільською радою Нікопольського району 17.12.2020 року, яким належний їй житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вона заповіла своїй доньці [PERSON] , [INFO] (а.с.12); - заповіт, зареєстрований в реєстрі № 174, посвідчений Покровською сільською радою Нікопольського району від 17.12.2020 року, яким належний їй житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вона заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.13); - заповіт, зареєстрований в реєстрі № 175, посвідчений Покровською сільською радою Нікопольського району від 17.12.2020 року, яким земельну ділянку, площею 1.853 га, що належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 179116 від 29.10.2007 року та земельну ділянку, площею 0.402 га, що належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 583978, від 15.02.2007 року, вона заповіла своїй доньці [PERSON] , [INFO] (а.с.14); - заповіт, зареєстрований в реєстрі № 176, посвідчений Покровською сільською радою Нікопольського району від 17.12.2020 року, яким земельну ділянку, площею 2.00 га, що належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯА № 179094, від 29.10.2007 року, вона заповіла своїй доньці [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 Цивільного кодексу України). Як встановлено судом, єдиними спадкоємцями за заповітом і за законом першої черги після смерті [PERSON] є її доньки сторони по справі. За їх заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чубенко І.С. було заведено спадкову справу № 92/2021 (а.с.48-74). Під час оформлення спадщини сторони по справі як спадкоємиці за законом та за заповітом, домовившись про її розподіл між собою, подали до нотаріальної контори відповідні заяви, як про прийняття цієї спадщини, так і про відмову в її прийнятті на користь іншого спадкоємця (а.с.49-51). На підставі досягнутих домовленостей спадщину смторонами було розподілено та отримано в спадок наступним чином: - позивачкою [PERSON] отримано у спадок житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить видане Свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий № 521 від 23 вересня 2021 року (а.с.68); - відповідачкою [PERSON] отримані у спадок дві земельні ділянки: площею 1.853 га та 0.402 га, що розташовані на території Капулівської сільради (а.с.69); - відповідачкою [PERSON] отримано у спадок земельну ділянку, площею 2.00 га, що розташована на території Капулівської сільської ради (а.с.68зв).; - відповідачка [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] на користь позивачки [PERSON] (а.с.51). Крім цього, згідно розпорядження, залишеного померлою, від 17.12.2020 року за № 174, посвідченого Покровською сільською радою Нікопольського району, позивачці [PERSON] спадкодавця [PERSON] заповідала житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.53зв). Вказаний житловий будинок, оформити через нотаріальну контору позивачка не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього та зареєстрованого права власності. Постановою приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чубенко І.С. від 06.10.2021 року позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с.74), оскільки спадковий житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] не зареєстровано за спадкодавцем [PERSON] в КП «Нікопольське МБТІ» (а.с.100). Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим станом на 07 вересня 2021 року (а.с.20-22), та Проектом забудови земельної ділянки індивідуального забудовника від 2003 року (ае.с.23-28), забудовником спадкового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами була саме спадкодавиця [PERSON] . Будівництво даного житлового будинку та господарських будівель було закінчено в 2004 році. Земельна ділянка під вищезгаданим будинком була виділена спадкодавиці [PERSON] з цільовим призначенням: для індивідуального будівництва по [ADDRESS] , що також підтверджується Проектом забудови земельної ділянки індивідуального забудовника від 2003 року. Однак, за життя спадкодавиця не встигла отримати правовстановлюючі документи про належність житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , в зв`язку з чим також не зареєструвала своє право власності на нього. З 2004 року позивачка фактично проживала разом з матір`ю в спадковому будинку (а.с.52зв). Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ч.2 ст.376 ЦК України, особа, яка здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до судової практики з розгляду цивільних справ про спадкування, у разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних прав про спадкування», визнано правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Права та обов`язки спадкодавця як забудовника є майновими, оскільки пов`язані із створенням та набуттям власності на нерухому річ, а тому є майном у розумінні ч.1 ст.190 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Враховуючи викладене та

Outcome: approved