Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка [PERSON] просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] та стягнути з останнього в її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позовних вимог позивачка зіслалася на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем мають двоє синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося, тому 06 грудня 2013 року рішенням суду шлюб між ними розірвано. З відповідача згідно рішення Рожнятівського районного суду від 26 липня 2011 року стягнуто аліменти у розмірі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Рожнятівського районного суду від 26 березня 2018 року розмір аліментів було збільшено із 400 до 1000 гривень на кожну дитину, які на даний час є занадто малими для забезпечення необхідності фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дітей. Також з\~часу винесення\~рішення значно\~зросли витрати\~на комунальні\~послуги,\~продукти харчування,\~одяг,\~взуття,\~шкільне приладдя,\~засоби особистої\~гігієни,\~ліки та\~інше. ЇЇ матеріальне становище є незадовільним, оскільки вона ніде не працює, так як здійснює догляд за перестарілими батьками. Син [PERSON] навчається у коледжі та має хронічне захворювання з приводу чого перебуває на Д-обліку, що потребує значних матеріальних коштів на придбання ліків та проведення медичного обстеження. Відповідач є фізично здоровою працездатною особою, а тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Крім того присуджений раніше розмір аліментів на утримання дітей є незначним, значно меншим за 50-ти відсотковий прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Зазначила, що з 2010 року відповідач не цікавиться життям та здоров`ям дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, підготовкою до самостійного життя, всі питання щодо виховання дітей вирішуються нею самостійно без участі відповідача. Відповідач припинив з нею та синами спілкування, не виконує жодного з покладених законом на батьків обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової чи будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] \~та її\~представник \~адвокат Бульба\~В.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просили про задоволення позову. Крім цього позивачка пояснила, що з часу розлучення відповідач життям дітей не цікавиться, жодного разу не навідував їх, не телефонував, не допомагав матеріально, жодним чином не спілкується з дітьми. Просила збільшити розмір аліментів які стягуються з відповідача та позбавити останнього батьківських прав відносно синів [PERSON] та [PERSON] , не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Представник служби\~у справах\~дітей Брошнів-Осадської\~селищної ради Костюк Н.Б. у судовому\~засіданні позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що служба у справах дітей надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки останній не приймає жодної участі у вихованні синів [PERSON] та [PERSON] , не цікавиться їхнім здоров`ям, життям, хоч для цього відсутні будь-які перешкоди. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності відповідача у порядку визначеному ст.ст. 280-282 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника третьої особи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду про розірвання шлюбу від 06.12.2013 року та копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.9-11). Неповнолітні діти сторін [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №18, виданої Брошнів-Осадською селищною радою Калуського району 20.01.2022 року (а.с. 16). Син сторін [PERSON] , [INFO] хворіє, йому встановлено діагноз: затримка фізичного розвитку з приводу чого він перебуває на Д-обліку, що підтверджується довідкою виданою КНП «Брошнів-Осадська міська лікарня» 19.11.2021 року (а.с. 32). З довідки №1911 Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району від 17.11.2021 року (а.с. 17) вбачається, що [PERSON] згідно розпорядження №143 від 08.08.2019 року «Про надання матеріальної допомоги», надано допомогу в розмірі 1000 гривень на лікування сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №42/01-28 від 10.11.2021 року Креховицької гімназії Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] являється учнем 9-класу даного закладу загальної середньої освіти (а.с. 18). З відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивачки [PERSON] \~стягуються аліменти\~на утримання\~синів [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26 квітня 2018 року і до повноліття дітей, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 26.03.2018 року (а.с.29-30). [PERSON] перебував на обліку Чортківського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області з приводу відбування призначеного судом адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, що підтверджується довідками №41/18/777, №41/16/1321 виданих Чортківським РС філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області 25.06.2019 року та 08.10.2021 року (а.с. 27-28). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого Чортківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 15.11.2021 року, заборгованість згідно виконавчого листа №350/192/18 від 26.03.2018 року станом на 01.11.2021 року відсутня, переплата становить 710,77 грн (а.с. 20-26). Згідно ст. 82 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням по цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р. передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд впершу чергу враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2022 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 1309 гривень, а отже сплата аліментів відповідачем на синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, є значно нижчою сумою від встановленого мінімуму, а тому суд вважає, що вимога позивачки про зміну розміру аліментів є обґрунтованою. Разом з\~тим,\~виходячи із\~засад справедливості\~та розумності,\~захисту прав\~та інтересів\~неповнолітніх дітей,\~враховуючи вік\~дітей,\~їх потреби\~на навчання\~та матеріальне\~утримання,\~фізичний і\~духовний розвиток, які зі зростанням дітей значно збільшуються, враховуючи розмір встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивачки, яка ніде не працює, виховує та утримує неповнолітніх дітей, також відповідача, який є особою працездатного віку, може працювати та надавати матеріальне утримання своїм неповнолітнім дітям у більшому розмірі, крім сплати аліментів іншої допомоги дітям не надає, а тому суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду. Крім цього, у розумінні ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків. З висновку служби у справах дітей Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області від 24.03.2022 року № 23 (а.с.40-41) вбачається, що з 2010 року [PERSON] не цікавиться життям, здоров`ям та навчанням дітей [PERSON] та [PERSON] , не відвідує їх. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] письмово висловили свою позицію щодо позбавлення батьківських прав, описали відношення батька до них, яке запам`яталось їм, як байдуже та жорстоке. Діти бажають, щоб батька позбавили батьківських прав. Вихованням та утриманням неповнолітніх дітей займається виключно мати [PERSON] , а тому вирішено за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , таке позбавлення є в інтересах дітей. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. В абзаці 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню синів [PERSON] та [PERSON] , не спілкується з ними, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавиться навчанням дітей, жодним іншим чином не приймає участі у їх житті, хоч для цього відсутні будь-які перешкоди, що свідчить про його байдуже ставлення до дітей, а тому суд вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved