Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

У лютому 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини. В позовній заяві вона вказала, що 13 лютого 2021 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №41. Від шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Сторони з грудня 2021 року разом не проживають, відповідач переїхав жити до своїх батьків в с. Гадинківці. На даний час в суді на розгляді перебуває справа про розірвання шлюбу, матеріальну допомогу на її утримання та утримання сина відповідач не надає. Вона на даний час не працює, здійснює догляд за маленькою дитиною. За таких обставин [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення до суду та до досягнення дитиною трьох років. 12 травня 2022 р. представник відповідача [PERSON] адвокат Квятковський Д.В. подав відзив на позовну заяву вказавши, що позов не підлягає задоволенню, оскільки, позивачем не надано достатніх, належних доказів. Відповідач [PERSON] проживає разом із своїми батьками, братом та бабусею [PERSON] , 1947 року народження, яка потребує постійного догляду. Крім того, під час перебування у шлюбі із позивачкою, відповідачем на потреби сім`ї було укладено два кредитні договори, і щомісячно він сплачує платіж в сумі три тисячі гривень. Відповідач в силу того, що в Україні війна та скорочень підприємств не має можливості працевлаштуватись, обробляє невеличку земельну ділянку, тому не можливо зареєструватись в центрі по безробіттю. Оскільки, позивач являється працездатною особою, при цьому, відповідач хоча і є працездатним, однак не працює, має на утриманні дитину та кредитні зобов`язання, а тому [PERSON] не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ч.4 ст.75 СК України. Враховуючи встановлені обставини у справі, матеріальне становище сторін, тому в задоволенні позову просив суд відмовити. Представник позивачки [PERSON] адвокат Калінніков М.О. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Квятковський Д.В. в судовому засіданні позов не визнавав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 13 лютого 2021 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Від шлюбу у них є малолітній син [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Син знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини в добровільному порядку не надає. В ході розгляду справи, зокрема з пояснень позивача викладених у позовній заяві з`ясовано, що позивачка на даний час не має можливості працювати, оскільки, доглядає за дитиною, яка не досягла 3-х річного віку та займається її вихованням, отримує тільки соціальну виплату по догляду за дитиною , інших джерел доходу немає. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 цього Кодексу право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно відїї матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно зі ст. 80 СК України розмір аліментів на утримання одного з подружжя визначається судом в у частці від заробітку, або у твердій грошової сумі. При цьому судом враховується матеріальний стан платника аліментів та стягувача, з урахуванням можливості одержання утримання від батьків та інших обставин, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці заробітку (доходу) батька. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач за станом здоров`я є здоровим, має працездатний вік, офіційно не працює, проте, до суду не надав будь-яких доказів, які давали б підстави вважати, що він не працює з поважних причин. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням матеріального становища відповідача та обставин справи, суд вважає стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1500 гривень щомісячно. У відповідності з вимогами ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 992,40 гривень судового збору. На основі встановленого та

Outcome: partial