Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що з відповідачем вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23.06.2010 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та після розірвання шлюбу проживатиме разом з нею, що вирішено за домовленістю з відповідачем. З початку 2021 року вони з відповідачем вони припинили подружні відносини, оскільки у них різні погляди на питання сімейного життя, вони не розуміють один одного, почуття любові та поваги минули. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть та спільного бюджету не мають. Позивач не вбачає перспектив для примирення, оскільки вважає це не потрібним, родина розпалась остаточно. Просить шлюб розірвати. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою судді від 20.12.2021 року було відкрито спрощене провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 14.01.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому зазначив, що є доцільність збереження шлюбу, просить надати строк на примирення 2 місяці. Ухвалою суду від 14.01.2022 року за клопотанням відповідача провадження по справі було зупинено та відповідно до ст.111 СК України сторонам був наданий строк на примирення строком два місці . Ухвалою судді від 15.03.2022 року провадження по справі було поновлено та призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не прибула, надіслана на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнає повністю, оскільки примирення між ними не відбулось. Відповідно з ч.4 ст.206 ЦПК України суд у випадку визнання позову відповідачемза наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.04.2010 р. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 103, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яка знаходиться в матеріалах справи. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та після розірвання шлюбу проживатиме разом з нею, що вирішено за домовленістю сторін. З початку 2021 року сторони припинили подружні відносини, оскільки у них різні погляди на питання сімейного життя, вони не розуміють один одного, почуття любові та поваги минули, примирення між ними не відбулося. Відповідно до ч.9 та ч.10 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості , добросовісності та розумності , відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судових захист. Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми , користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру , що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з ч.1 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення,суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити, оскільки він визнаний відповідачем [PERSON] , суд вважає, що таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод чи інтересів, оскільки судом встановлено, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, подружні стосунки між сторонами припинені, в наданий судом строк на примирення сторони не примирились. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх спільної дитини, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між сторонами слід розірвати. Частиною 1 статті 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved