Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання батьківства. Позовна заява мотивована тим, що з 2001 по 2005 рік позивач проживала однією сім`єю та перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , однак без реєстрації шлюбу. 29.06.2004, протягом спільного життя з [PERSON] , позивач народила їхню спільну доньку [PERSON] . 13.07.2004 позивач звернулась до Відділу реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області із заявою про реєстрацію факту народження доньки та отримала свідоцтво про народження доньки серія [NUMBER] . Під час оформлення зазначеного свідоцтва, на тлі нещодавньої сварки з цивільним чоловіком [PERSON] , запис про батька у актовому записі про народження доньки зроблений відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме: за прізвищем « [PERSON] » (прізвище позивача), ім`я та по-батькові батька записано за вказівки позивача - « [PERSON] » (ім`я та по-батькові цивільного чоловіка [PERSON] ). У період з 2004 по 2005 рік позивач з цивільним чоловіком та їхньою донькою проживали спільно з матір`ю позивача [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . У червні 2005 року позивач з цивільним чоловіком та їхньою донькою переїхали до придбаної ним квартири за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою 14 жовтня 2005 року було зареєстроване їхнє місце проживання до 26 листопада 2014 року. В той же час, в листопаді 2005 року, у зв`язку з постійними побутовими конфліктами, позивач та [PERSON] прийняли рішення про неможливість подальшого спільного проживання, та [PERSON] разом з донькою [PERSON] переїхала назад до матері позивача. [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] підтримував зв`язки з позивачем та [PERSON] , нерегулярно надавав кошти на утримання доньки і робив їй подарунки, тобто визнавав [PERSON] своєю донькою, а вона вважала його своїм батьком. 27.04.2021 позивачу зателефонував [PERSON] та повідомив про смерть батька [PERSON] та про те, що він заповів майно у спадщину своїм дітям в рівних частинах, а саме сину [PERSON] та доньці [PERSON] . Вказаний заповіт прямо вказує на визнання [PERSON] батьківства щодо [PERSON] , так як в заповіті висловлено останню волю спадкодавця та вказано: «все моє майно...., заповідаю своїм дітям: сину [PERSON] та дочці [PERSON] ». На даний час є труднощі у вступі у спадщину, так як факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] не зафіксований документально. Встановлення факту батьківства померлої особи [PERSON] має юридичне значення, оскільки необхідно для вирішення питання оформлення спадщини донькою позивача [PERSON] . З огляду на зазначене вище позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 жовтня 2021 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 36). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року, призначено по справі судово-генетичну експертизу та провадження в справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 60-61). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 січня 2022 року, поновлено провадження в справі за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання батьківства (а.с. 74). Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги позову визнає у повному обсязі та підтверджує те, що [PERSON] є донькою його померлого батька [PERSON] . Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. Однак, на адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що просить суд при винесенні рішення по справі захистити законні права та інтереси дитини позивача. Відповідно до ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~положень ст.ст.\~13,\~19\~ЦПК України,\~суди розглядають\~у порядку\~цивільного судочинства\~справи,\~що виникають\~з цивільних,\~земельних,\~трудових,\~сімейних,\~житлових та\~інших правовідносин,\~крім справ,\~розгляд яких\~здійснюється в\~порядку іншого\~судочинства. Суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Вінниця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 липня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. В графі «батьки» зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 9). При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч. 1 ст. 135 СК України). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 19 липня 2018 року № 00020598535, [PERSON] народилась [INFO] , відомості про батька: [PERSON] , відомості про матір: [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 16). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14 травня 2021 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 120). Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved