Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по аліментам за період з 01.10.2019 по 31.07.2021 в розмірі 29790,66 грн., а також неустойку (пеню) за прострочення їх сплати в розмірі 29790,66 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач з 19.08.2006 перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають сина [PERSON] (з 16.07.2013 - [PERSON] , [INFO] . 15.07.2011 шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду, а також стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] (з 16.07.2013 - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.07.2013 [PERSON] позбавлено батьківських прав. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.2018 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по аліментам з урахуванням індексації за період з 06.05.2011 по 19.07.2018 в розмірі 39417,64 грн., а також неустойку (пеню) за прострочення їх сплати. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.03.2020 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по аліментам з урахуванням індексації за період з липня 2018 по вересень 2019 в розмірі 18839,72 грн., а також неустойку (пеню) за прострочення їх сплати за період з липня 2018 по вересень 2019 в розмірі 18839,72 грн. Позивач вказує, що у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів, станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з 01.10.2019 по 31.07.2021 становить 29790,66 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також неустойку (пеню) за прострочення їх сплати. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.08.2006, від зареєстрованого шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.07.2011 шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.05.2011 до досягнення дитиною повноліття. З пояснень позивача убачається, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.07.2013 [PERSON] позбавлено батьківських прав. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.2018 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по аліментам з урахуванням індексації за період з 06.05.2011 по 19.07.2018 в розмірі 39417,64 грн., а також неустойку (пеню) за прострочення їх сплати. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.03.2020 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по аліментам з урахуванням індексації за період з липня 2018 по вересень 2019 в розмірі 18839,72 грн., а також неустойку (пеню) за прострочення їх сплати за період з липня 2018 по вересень 2019 в розмірі 18839,72 грн. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17.05.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог чинного законодавства аліментний платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість. За приписами ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно ч. 7 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Згідно даних наданих стороною позивача розрахунків заборгованості по сплаті аліментів (а.с.4,5), загальний розмір заборгованості відповідача по аліментам з урахуванням індексації за період з 01.10.2019 по 31.07.2021 становить 29790,66 грн., які підлягають стягненню з відповідача. За приписами ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При визначенні порядку нарахування неустойки за несплату аліментів Верховний Суд в Постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (Провадження № 14-37цс18) встановив, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, проте свого обов`язку в повному обсязі не виконав без поважних на те причин, внаслідок чого з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved