Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] в інтересах якої діє законний представник [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом позбавлення [PERSON] , [INFO] права користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрована неповнолітня дитини, [PERSON] , [INFO] . Дана особа не є членом її сім`ї та не проживає у її квартирі з червня 2018 року. Місце проживання чи місце перебування неповнолітньої та її матері позивачу невідомо. Проте її реєстрація створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою, а також змушує нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд позов задоволити. Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою зобов`язано відділ органу опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому надати суду письмовий висновок щодо доцільності (недоцільності ) позбавлення [PERSON] , [INFO] права користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29 квітня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом. Орган опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкомунадав суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] права користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є власником квартири [ADDRESS] на праві приватної власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23717995 від 31.08.2009 року. Згідно довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні м. Рівне від 17.01.2022 року, що видана Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, у вищезазначеній квартирі зареєстрована 1 особа, а саме: [PERSON] , [INFO] . З актів про не проживання, складених 22.10.2021 року та 18 січня 2022 року ОСББ «Прометей», за результатами перевірки житлових умов власника квартири [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] не проживає за зазначеною адресою. Згідно до висновку служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому№ 0716/100 від 30.03.2022 року спеціалістами Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради 28 березня 2022 здійснено вихід на вище вказану квартиру та проведено її обстеження. Встановлено, що квартира однокімнатна, сімейного типу. В ній знаходиться одне ліжко-місце, шафа, стіл. Будь-яких речей, які б свідчили про проживання чи перебування дитини у зазначеній квартирі не виявлено. Також, відсутні інші докази про фактичне проживання чи перебування в квартирі дитини. Порушене питання розглядалося 30 березня 2022 року на засіданні комісії з прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради. Рішення комісії - рекомендувати Службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради надати Рівненському міському суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] [INFO] квартирою [ADDRESS] . На підставі вище викладеного Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської ради вважає, що визнання неповнолітньої дитини [PERSON] 01.01.2008 року такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] не призведе до порушення її житлових прав Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 УК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Крім того, нормами, визначеними в ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Зазначене дає підстави для висновку, що неповнолітня дитина набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає. Права неповнолітньоїдитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини її непроживання за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для дитини, незалежно від причин відсутності батьків. Відповідно до ст.1 та ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Згідно ч. 2 ст. 18 цього Закону, діти мають право користуватися займаним приміщенням як члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення. З огляду на викладене, суд приходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог, оскільки реєстрація неповнолітньої дитини в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача такими, що втратив право на користування жилим приміщенням. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved