Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиції сторін 10 січня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі (допуск до роботи), стягнення середнього заробітку за час відсторонення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває у трудових відносинах з АТ «Українська залізниця». Наказом «Про відсторонення від роботи» №941 від 09.12.2021 року, його - монтера колії ремонтної колони Шепетівської дільниці з 09.12.2021 року на підставі ст. 46 КЗпП України, ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 № 1645-ІІІ, наказу МОЗ України «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 № 2153 зі змінами, внесеними наказом МОЗ України від 01.11.2021 № 2393, п. 41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 №1236, відсторонено від роботи як особу, яка відмовляється (ухиляється) від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі СОVID-19), та/або не надала медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти СОVID-19 або не пред`явила електронний СОVID-сертифікат про одужання з мобільного додатку «Дія» (з визначеним терміном дії), до моменту усунення причин відсторонення. Підставою вказано лист-ознайомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19 та акт про ухилення від обов`язкового профілактичного щеплення проти СОVID-19 [PERSON] від 08.12.2021 р. № 10. Вважає, що цей наказ є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки порушує його конституційне право на працю. На його утриманні перебуває дружина, яка на даний час за станом здоров`я не працює, та 14-річна донька [PERSON] - школярка, а відповідач, на його думку, незаконно залишив їх без засобів до існування. Крім того, порядок відмови від здійснення обов`язкових профілактичних щеплень визначений ч. 6 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», в якій вказано, що якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов`язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків. Роботодавцем при відстороненні його від роботи у зв`язку із відсутністю у нього щеплення проти СОVID-19 не дотримано вимог ч. 6 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» в частині отримання письмового лікарського підтвердження про відмову від обов`язкового профілактичного щеплення чи акту, складеного у присутності свідків, в разі відмови дати таке підтвердження, а також вимог ч. 2 ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» щодо недопуску його до роботи саме на підставі подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби. Натомість відповідач виніс оскаржуваний наказ про відсторонення на підставі листа-ознайомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19 та акту про ухилення від обов`язкового профілактичного щеплення проти СОVID-19 [PERSON] від 08.12.2021 р. № 10, який був складений інспектором з кадрів, інженером з організації та нормування праці та головою цехового комітету, а не лікарем, як зазначено в чинному законодавстві. Вказані документи не є законними, а отже не створюють жодних юридичних наслідків та не засвідчують юридичного факту відмови чи ухилення його від обов`язкового профілактичного щеплення, а також факту ненадання ним медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти СОVID-19, виданого закладом охорони здоров`я. Саме тому вважає, що його законне право на працю було грубим чином порушено, адже відповідач відсторонив його від роботи незаконно. Щеплення проти СОVID-19 не внесені до Календаря профілактичних щеплень в Україні, а відтак такі щеплення не можуть відноситися до обов`язкових профілактичних щеплень. Стаття 46 КЗпП України не містить підставу для відсторонення від роботи - відсутність щеплення проти СОVID-19. Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236, якою керувався роботодавець, як підзаконний акт, не може встановлювати обмеження прав та свобод громадян, які визначені Конституцією та законами України. Уряд не має законодавчих повноважень на такі обмеження відповідно до статті 64 Конституції України. Пункт 41-6 цієї постанови, який покладає на керівника роботодавця обов`язок відсторонення працівників від роботи, суперечить Конституції України, а тому не підлягає застосуванню. На підставі викладеного, позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ в.о. начальника структурного підрозділу Козятинська колійна машинна станція А.Михальченко від 09.12.2021 р. № 941 про відсторонення його від роботи та поновити (допустити до роботи) на посаді монтера колії 3 розряду ремонтної колони Шепетівської дільниці Структурного підрозділу Козятинська колійна машинна станція Філії «Центр з будівництва та ремонту колії» Акціонерного Товариства «Українська залізниця»; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час відсторонення від роботи та судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у ньому та у відповіді на відзив, просив його задовольнити, уточнивши період стягнення середнього заробітку з дня відсторонення 09.12.2021 року по день допуску до роботи 01.03.2022 року. Представник відповідача Чехова О.О. у судовому засіданні позов не визнала з підстав, наведених у відзиві, просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10 год. 00 хв. 11.02.2022 року, яке через відсутність інформації про повідомлення відповідача відкладено на 15 год. 00 хв. 10.03.2022 року, через неявку відповідача на 10 год. 00 хв. 08.04.2022 року, за клопотанням представника відповідача на 10 год. 00 хв. 10.05.2022 року та через залучення за клопотанням представника позивача співвідповідача на 10 год. 00 хв. 08.06.2022 року. 11.02.2022 року судом отримано відзив на позов з долученими доказами представників відповідача заступників директора Філії «Центр з будівництва та ремонту колії» Акціонерного Товариства «Українська залізниця», у якому заперечують проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, вважають, що відсутнє порушення права [PERSON] на працю, визначене ст. 43 Конституції України, оскільки за ним зберігається робоче місце, трудовий договір не припинений, його відсторонення було правомірним та відповідало пріоритету забезпечення безпеки життя, здоров`я і безпеки людини, позивачем не доведено протиправності дій АТ «Укрзалізниця» щодо відсторонення останнього від роботи. Також вважають, що вимога АТ «Укрзалізниця» про надання сертифікату про профілактичне щеплення проти СОVID-19 або медичного висновку про абсолютне протипоказання до такої вакцинації, не є втручанням в приватне життя, оскільки така вимога не суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статті 8 Конвенції «Право на повагу до приватного і сімейного життя», а також практиці Європейського суду з прав людини. Наказом МОЗ України № 2153 від 04.10.2021 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» визначено, що обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (п.6 Переліку). АТ «Укрзалізниця» віднесено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83. Наказ МОЗ № 2153 був зареєстрований Мін`юстом, оскільки відповідає ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практиці Європейського суду з прав людини. З урахуванням того, що цей наказ пройшов необхідну процедуру його введення в дію, не має сумнівів у його законності. Вважають, що відсторонення позивача від роботи ґрунтувалось на вимогах законодавства, здійснено в спосіб, передбачений законом та в силу наявності правових та фактичних підстав. Крім того, позивачем не наведено у позові розрахунку середнього заробітку за час відсторонення та не надано відомостей про розмір середньоденної заробітної плати. А тому, позовні вимоги не визнають, вважають їх необґрунтованими та безпідставними та просять відмовити в задоволені позову в повному обсязі. 22.04.2022 року судом отримано відзив на позов представника відповідача - адвоката Чешковського В.А., у якому останній посилається на те, що АТ «Українська залізниця» є юридичною особою, що утворена відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту - загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 р. № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 р. № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Згідно вказаних нормативів власником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Частиною 2 і 7 ст. 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно статуту або інших установчих документів. Відповідно ст. 13 Статуту акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 р. № 735, Товариство у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України і наказами Мінінфраструктури, іншими нормативно-правовими актами, цим Статутом та внутрішніми документами товариства, прийнятими відповідно до цього Статуту. Відповідно ст. 53 Статуту Акціонерного товариства «Українська залізниця» вищим органом є загальні збори акціонерів. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України. Таким чином, Кабінет Міністрів України вправі напряму здійснювати керівництво Товариством. При цьому нормативні акти Кабінету Міністрів України є внутрішніми нормативами підприємства, виконання яких передбачено посадовими інструкціями всіх працівників залізниці. Згідно наказу МОЗ України від 04.10.2021 року №2153 позивач підлягав обов`язковому профілактичному щепленню проти СОVID-19. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з відповідними змінами визначено, що з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України діє карантин. В зв`язку з чим керівників державних органів (державної служби), керівників підприємств, установ та організацій було попереджено про необхідність забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти СОVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти СОVID-19, яких визначено переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти СОVID-19 відповідно до статті 46 КЗпП України, ч.2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти СОVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти СОVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. Отже, відповідно до діючих в країні нормативно-правових актів, які не визнано такими, що суперечать Конституції України чи Законам України, з 09.12.2021 року, особи, які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти СОVID-19, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти СОVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань, мають бути відсторонені від роботи (виконання робіт). 02.12.2021 року до працівника [PERSON] було доведено зміст листа - ознайомлення, де було надано всю необхідну інформацію для проходження профілактичного щеплення. Протягом грудня 2021 року в адмінбудівлях підрозділів залізниці тричі організовувались виїзні пункти вакцинації за участю відповідних медичних працівників і обладнання. 08.12.2021 року, перед вирішенням питання про допуск до роботи, працівника запитали про наявність у нього документу, що свідчив би про проведення профілактичного щеплення проти СОVID-19. Працівник заперечив наявність у нього такого документа (цю обставину він зазначив у позовній заяві), а тому вважають дії відповідача правомірними та просять у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.05.2022 року за клопотанням представника позивача до участі в справі в якості співвідповідача залучено структурний підрозділ Козятинської колійної машинної станції Філії «Центр з будівництва та ремонту колії» Акціонерного Товариства «Українська залізниця». Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Між сторонами виникли трудові правовідносини щодо законності відсторонення від роботи, які регулюються нормами Кодексу законів про працю України та іншими актами законодавства України, прийнятими відповідно до нього, Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», наказом МОЗ від 04.10.2021 року №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» та постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Судом встановлено, що [PERSON] з 02.08.2021 року по теперішній час працює на посаді монтера колії 3 розряду ремонтної колони Шепетівської дільниці структурного підрозділу Козятинської колійної машинної станції Філії «Центр з будівництва та ремонту колії» Акціонерного Товариства «Українська залізниця». Згідно статуту Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (скорочена назва АТ «Українська залізниця») є юридичною особою (господарським товариством), що утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, прийнятих в тому числі до набрання чинності Законом, які діють у частині, що не суперечить Закону. АТ «Українська залізниця» утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови (далі - підприємства залізничного транспорту), є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. 02.12.2021 року позивачу [PERSON] наданий для ознайомлення лист щодо необхідності проведення обов?язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 та надання безпосередньому керівнику до 08.12.2021 року документу, який підтверджує вакцинацію проти COVID-19 однією чи кількома дозами вакцини або висновку лікаря щодо наявності протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 (форма №028-1/о), виданого закладом охорони здоров`я. Проте, позивач від ознайомлення з листом під особистий підпис відмовився, такий лист був прочитаний останньому в голос, що посвідчується актом, складеним виконавцем робіт [PERSON] та майстрами шляховими [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, позивач [PERSON] попереджався про обов`язкове щеплення та надання документу, який підтверджує наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або висновку про абсолютні протипоказання до проведення профілактичних щеплень, а в разі ненадання одного із зазначених документів до 08.12.2021 року його буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати. Також судом встановлено, що [PERSON] не пред`явив довідки про профілактичне щеплення, а також не пред`явив медичний висновок про протипоказання до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, що підтверджується актом №10 від 08.12.2021 року, вищевказаного позивачем та його представником не спростовано. У зв`язку з відмовою позивача від виконання вимог щодо обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19,

Outcome: dismissed