Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності по 42/50 частки земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310436100:07:001:0311 в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] ; В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони звернулися до державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Власенко Н. В. для видачі на їх ім`я свідоцтв про право на спадщину за законом на 21/25 частку земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] , що залишилася після померлого [INFO] [PERSON] . 22.08.2018 р. державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Власенко Н.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2233/02-31, якою було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 21/25 частки земельної ділянки, після померлого [INFO] [PERSON] . Постанова обґрунтована ним, що розмір часток земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] , які належать [PERSON] та [PERSON] у сукупному розмірі складає 4/25 частки при цьому, враховуючи відсутність відображення у Державному земельному кадастрі інформації про 21/25 частку вищезазначеної земельної ділянки, належної померлому [PERSON] , залишається невідомим кому належить право власності на 21/25 частку вищезазначеної земельної ділянки, так як земельна ділянка, як єдиний об`єкт нерухомого майна складає одну цілу частку, тобто 1 = 25/25 = (2/25+2/25/21/25). Позивачі, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка, право власності на яку зареєстроване за промерим [PERSON] , є присадибною, на ній розташований житловий будинок з господарськими будівлями, який успадкований позивачами, просять визнати право власності на вказану земельну ділянку. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області скористався своїм правом на подання відзиву на позов, в якому заперечення викладенні щодо неналежного відповідача та відсутності повноважень щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно. Ухвалою суду від 08.12.2021 року року відкрито провадження в цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.12.2021 року залучено до участі співвідповідача - Кременчуцьку міську раду Кременчуцького району Полтавської області. 01.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до розпорядження керівника апарату Автозаводського районного суду міста Кременчука від 15.04.2022 року № 156 справу передано на перерозподіл у зв`язку з тривалою непрацездатністю судді Вінтоняк Н.Д., внаслідок чого, справу перерозподілено судді Нестеренку С.Г. Представник позивача позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, про що надав відповідну заяву, просив розглядати справу у відсутність. Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення просив врахувати відзив, який подано ним. Представник Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за відсутності представника відповідача. Державний нотаріус в судове засідання не прибув, надав суду клопотання про слухання справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] звернулися до державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Власенко Н. В. із заявами про видачу на їх ім`я свідоцтв про право на спадщину за законом на 21/25 частку земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] , що залишилася після померлого [INFO] [PERSON] . Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 1721/2008 до майна померлого [INFO] [PERSON] (на момент смерті спадкодавець був власником 4/25 вищезазначеної частки земельної ділянки) спадкоємцями всього спадкового майна за законом були - дружина померлого [PERSON] та доньки померлого - [PERSON] та [PERSON] 03.11.2015 р. за реєстровим № 2-896 [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 4/125 частку земельної ділянки. 03.11.2015 року за реєстровим № 2-902 [PERSON] було видано свідоцтво право на спадщину за законом на 4/125 частку земельної ділянки. Після смерті їх матері [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] було успадковано кожною по 6/125 частки земельної ділянки, станом на сьогоднішній день [PERSON] та [PERSON] є власницями кожна по 10/125 = 2/25 частки земельної ділянки, а разом (2/25+2/25) є власницями 4/25 частки земельної ділянки, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0007695922021 від 24.09.2021 р. [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцями після якого в рівних частках є онуки - [PERSON] та [PERSON] , оскільки син померлого [PERSON] , помер [INFO] . Згідно із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.08.2015 р. № НВ-5302868742015 власником 4/25 часток земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] був [PERSON] , а власником 21\\25 частки земельної ділянки - [PERSON] . Крім того згідно із витягу із державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.06.2018 р. №НВ-0001717062018 право власності на 4/125 та 6/125 (4/125+6/125=10/125 що в сукупному розмірі становить 2/25) частки вищезазначеної земельної ділянки належить [PERSON] , а також право власності на 4/125 та 6/125 (4/125+6/125=10/125 що в сукупному розмірі становить 2/25) частки вищезазначеної земельної ділянки належить [PERSON] . Інформація щодо 21/25 частки у вищезазначеної земельної ділянки, яка належала згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.08.2015 р. № НВ-5302868742015 померлому [PERSON] в Державному земельному кадастрі станом на момент надання витягу із державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.06.2018 р. №НВ-0001717062018 не відображена. 22.08.2018 р. державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2233/02-31, якою відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 21/25 частки земельної ділянки, після померлого [INFO] [PERSON] . Таким чином, розмір часток земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] , які належать [PERSON] та [PERSON] у сукупному розмірі складає 4/25 частки при цьому, враховуючи відсутність відображення у Державному земельному кадастрі інформації про 21/25 частку вищезазначеної земельної ділянки, належної померлому [PERSON] , залишається невідомим кому належить право власності на 21/25 частку вищезазначеної земельної ділянки, так як земельна ділянка, як єдиний об`єкт нерухомого майна складає одну цілу частку, тобто 1 = 25/25 = (2/25+2/25/21/25). Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з частиною першою ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Вказані норми встановлюють єдність юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель і споруд. Власник, визначаючи юридичну долю збудовних будівель та споруд, одночасно визначає і долю земельної ділянки, на якій вони розташовані. Статтею 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір присадібної ділянки (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд), на отримання якої в містах із земель державної або комунальної власності мають право громадяни України, складає не більше 0,10 гектара (пункт «г» частини першої тстатті 121 ЗК України). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої та третьої статті 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що положення статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Виходячи зі змісту вищевказаних норм, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка, з урахуванням нормативів, була виділена спадкодавцю для будівництва та обслуговування житлового будинку, інших будівель та споруд. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, врахувавши цільове призначення спірної земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на праві власності, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування, оскільки на цій земельній ділянці розташований житловий будинок позивачів, інші будівлі та споруди, а земельна ділянка, площею 923 кв.м призначена саме для будівництва та обслуговування житлого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Висновки суду ґрунтуються на правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі № 675/2372/16-ц, провадження № 61-29813сво18.

Outcome: approved