Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-18 00:00:00

24.09.2021р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 20.09.2018р. в м.Запоріжжі сталося ДТП, в результаті якого було пошкоджено автомобіль «Toyota Corolla», держномер [NUMBER] , який належить [PERSON] , чим останній завдано матеріальної шкоди. Винуватим в даному ДТП постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.11.2018р. було визнано відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «ВАЗ 21121», держномер [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [PERSON] на момент скоєння ДТП не була застрахована, тому на підставі пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МБТСУ здійснило потерпілій особі [PERSON] регламентну виплату відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 28 104,08грн., а також поніс витрати за збір документів та визначення розміру шкоди, сплативши 902,00грн. на користь ТОВ «Незалежна експертна компанія». На підставі ст.1191 ЦК України та ст.38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МБТСУ після виплати вказаної суми набуло право зворотної вимоги (регресу) до водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки відповідач добровільно не сплатив страхове відшкодування, то позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму страхового відшкодування матеріальної шкоди в загальному розмірі 29 006,08грн., та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00грн. Ухвалою суду від 27.09.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. 02.12.2021р. від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав повністю, вважає, що розмір матеріальної шкоди не відповідає ринковій вартості відновлення майна та є завеликим, доданий позивачем Звіт не є експертним дослідженням та проводився на особисте замовлення позивача, фахівця, який проводив експертне дослідження не попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову від проведення дослідження. Крім того, його не було запрошено на проведення дослідження та у нього не було можливості переконатися, що оцінці підлягали саме ті пошкодження, які виникли під час ДТП. Тому вважає цей Звіт неналежним доказом. Вважає доцільним призначення судом в цій справі відповідної експертизи. Крім того, стягнення з нього витрат за огляд авто та збір документів в розмірі 902,00грн. не передбачено законом. Просить в позові відмовити повністю. 02.12.2021р. від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 06.12.2021р. клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін залишено без розгляду. 06.12.2021р. надійшло клопотання відповідача [PERSON] про призначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. На підставі ч.4 ст.183 ЦПК України вказане клопотання залишено судом без розгляду, оскільки воно подано з порушенням строків, передбачених ч.3 ст.83 ЦПК України, за формою та змістом не відповідає вимогам ст.183 ЦПК України. 23.12.2021р. від представника позивача Мартиніва О.І. до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що відповідач не надав належних доказів на підтвердження обґрунтованості його сумнівів щодо звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобі під час ДТП. Звіт виконаний на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України, та разом з іншими доказами - актом огляду транспортного засобу з описом пошкоджень, фотознімками пошкоджень є належним та допустимим доказом. Крім того, відповідно до п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, виклик та присутність відповідача під час огляду ТЗ є можливим, але не обов`язковим. Крім цього, відповідач посилається на те, що витрати за огляд авто та збір документів не підлягають відшкодуванню, однак вони є майновими втратами, які були понесені позивачем для встановлення розміру збитків внаслідок неправомірної поведінки відповідача, тому така шкода має бути відшкодована відповідачем на підставі ч.1 ст.1166 ЦК України. Просить позов задовольнити повністю. Представник позивача Мартинів О.І. в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, згідно з відзивом на позовну заяву позов не визнає повністю, просить в його задоволенні відмовити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними доказами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Однак відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст.29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п.1 ст.33-1 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з ст.34 Закону страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Відповідно до п. 38.2.1 ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з п.41.4 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Суд встановив, що 20.09.2018р. в 11.20год. в м.Запоріжжі сталася ДТП за участю транспортного засобу «ВАЗ 21121», держномер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортним засобом «Toyota Corolla», держномер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження (арк..7). Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.11.2018р., яка залишена без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 07.12.2018р. і відповідно набрала законної сили 07.12.2018р., винуватим в цій ДТП визнано відповідача [PERSON] (арк..8-9). Транспортний засіб «ВАЗ 21121», держномер [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (арк..10-12). 24.09.2018р. до МТСБУ надійшло повідомлення водія транспортного засобу «Toyota Corolla», держномер [NUMBER] , [PERSON] про зазначену ДТП (арк..11). Згідно з Звітом №314/М/2018 від 01.11.2018р., складеним оцінювачем ТОВ «Незалежна експертна компанія» Литвиненко Г.Г. на замовлення МТСБУ (лист №3.1-05/53039/вих/1 від 28.09.2018р.), вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ «Toyota Corolla», держномер [NUMBER] , внаслідок пошкодження в зазначеному ДТП становить 28 104,08грн. без урахування ПДВ та 33264,89грн. з урахуванням ПДВ (арк. 15-21). Відповідно до Акту виконаних робіт від 07.11.2018р. ТОВ «Незалежна експертна компанія» на замовлення МТСБУ (лист №3.1-05/53039/вих/1 від 28.09.2018р.) виконала роботи з оцінки вартості матеріального збитку пошкодженого КТЗ на суму 902,00грн., які МТСБУ перерахувало на рахунок ТОВ згідно з платіжним дорученням №1014591 від 05.12.2018р. (арк.22,24). Транспортний засіб «Toyota Corolla», держномер [NUMBER] , на момент ДТП належав [PERSON] і остання 04.01.2019р. звернулась до МТСБУ з заявою про виплату їй страхового відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті зазначеного ДТП (арк..13,14). Згідно з наказом МТСБУ №1441 від 14.02.2019р. та платіжним дорученням №912292 від 15.02.2019р. МТСБУ перерахувало потерпілій [PERSON] страхове відшкодування матеріальної шкоди в сумі 28 104,08грн. (арк.23-24). 07.11.2019р. МТСБУ направило відповідачу [PERSON] претензію про добровільне відшкодування в порядку регресу сплаченої суми страхового відшкодування та інших понесених витрат, усього 29006,08грн. (арк.25). До теперішнього часу відповідач [PERSON] зазначену суму добровільно не сплатив, у зв`язку з чим МТСБУ звернулось до суду з цим позовом. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, сукупність наданих сторонами доказів у їх взаємозв`язку, достатності, належності та допустимості, суд вважає заявлені МТСБУ позовні вимоги законними та обґрунтованими. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним, що в результаті ДТП, яке мало місце 20.09.2018р., власнику автомобіля «Toyota Corolla», держномер [NUMBER] , [PERSON] було спричинену матеріальну шкоду, яка полягає у пошкодженні належного їй автомобіля та витратах на його відновлення. Винуватим в даній ДТП є відповідач [PERSON] , що встановлено постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.11.2018р., яка набрала законної сили 07.12.2018р. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені вказаною постановою суду, зокрема, чи мало місце ДТП та чи вчинено воно з вини відповідача [PERSON] , не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, яка стосується цивільно-правової відповідальності за наслідки цих дій. Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на момент ДТП застрахована не була, у зв`язку з чим на підставі пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону МТСБУ відшкодувало потерпілій особі [PERSON] спричинену з вини відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 28 104,08грн.. Сплативши це відшкодування, МТСБУ відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набуло право зворотної (регресної) вимоги до відповідача [PERSON] як до винуватої в ДТП особи. Вказані обставини підтверджуються сукупністю наданих позивачем письмових доказів, які суд вважає належними та допустимими. Зокрема, суд приймає як належний та допустимий доказ розміру матеріальної шкоди, відшкодованої позивачем власнику пошкодженого в ДТП автомобіля «Toyota Corolla», держномер [NUMBER] , наданий позивачем Звіт №314/М/2018 від 01.11.2018р., складений оцінювачем ТОВ «Незалежна експертна компанія» Литвиненко Г.Г . Останній має відповідне свідоцтво, сертифікат, посвідчення про підвищення кваліфікації і їх копії додані до Звіту. За змістом цього Звіту для проведення відповідного дослідження експерту було надано для огляду зазначений автомобіль, огляд проводився 05.10.2018р. в присутності власника. Результати огляду зафіксовані в Акті огляду ТЗ №53309 від 05.10.2018р. та фототаблиці до нього. Розрахунок вартості відновлювального ремонту та необхідних для цього матеріалів наведений в Калькуляції, яка є обов`язковим додатком до Звіту. Зазначений Звіт є логічно побудованим, повним, він має необхідні реквізити, розділи, розрахунки, висновки, додатки, підписаний оцінювачем і засвідчений печаткою. Отже, вказаний Звіт відповідає Національному стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженому постановою КМУ №1440 від 10.09.2003р., та Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/2092. Жодних обставин, які б свідчили про неповноту, сумнівність та недостовірність зазначеного Звіту, відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позов не зазначив та суд під час судового розгляду не встановив. Зокрема, відповідач [PERSON] не обґрунтував, чому саме він вважає визначений цим Звітом розмір матеріальної шкоди завеликим і таким, що не відповідає вартості відновлення майна, не зазначив конкретних даних, які б свідчили про це, не навів відповідних розрахунків тощо. Доводи відповідача [PERSON] про те, що він не був присутній під час огляд пошкодженого ТЗ, суд відхиляє, оскільки відповідно до п.5.2 Методики виклик заінтересованих осіб для технічного огляду КТЗ (після узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється у разі потреби замовником дослідження. Тобто, участь заінтересованих осіб під час технічного огляду ТЗ не є обов`язковою, а їх виклик є правом замовника, в даному випадку - МТСБУ. Крім того, на думку суду, сама по собі відсутність винуватця ДТП під час проведення огляду пошкодженого ТЗ не тягне недопустимість Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, складеного за результатами такого огляду. В той же час, як вже зазначалось, жодних обґрунтувань щодо невідповідності визначеного вказаним Звітом розміру матеріальної шкоди, відповідач [PERSON] у відзиві на позов не навів. Будучи достовірно обізнаним про судовий розгляд справи, в судове засідання не прибув та позовні вимоги не спростував. Також відповідач [PERSON] не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він особисто, як водій, причетний до ДТП, і в подальшому визнаний судом винуватим в ній, виконав передбачений п.1 ст.33-1 Закону обов`язок сприяти в розслідуванні обставин ДТП та визначенні розміру спричиненої з його вини шкоди, що він до звернення МТСБУ з цим позовом цікавився результатами розслідування ДТП, оскаржував рішення МТСБУ про здійснення регламентної виплати, як це передбачено ст.36 Закону. Суд також вважає безпідставними доводи відповідача [PERSON] про те, що належним доказом розміру матеріальної шкоди може бути тільки авто-товарознавча експертиза, призначена судом за заявою учасників справи і проведена експертом, попередженим про кримінальну відповідальність. Так, згідно з ч.3 ст.102, ч.1 ст.103, ч.1 ст.105 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. При цьому, суд призначає експертизу за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати. Суд вважає, що жодних обставин, передбачених вище вказаними нормами законодавства, для призначення судом авто-товарознавчої експертизи в цій справі, немає. Позивач на підтвердження розміру заявлених позовних вимог надав суду складений на його замовлення Звіт про оцінку№314/М/2018 від 01.11.2018р., який визнаний судом належним та допустимим доказом, він не спростований відповідачем [PERSON] . Як вже зазначалось, клопотання відповідача [PERSON] про проведення судової авто-товарознавчої експертизи було подано з порушенням норм чинного законодавства, тому залишено судом без розгляду. Відповідно до ч.4,5 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд вважає, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Toyota Corolla», держномер [NUMBER] , і відповідно регламентної виплати визначений позивачем згідно з нормами чинного законодавства, тому підлягає стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON] в порядку регресу в заявленому розмірі - 28 104,08грн.. Також стягненню з нього на користь позивача підлягають витрати, пов`язані з визначенням розміру шкоди за вказаним страховим випадком, який настав з вини відповідача [PERSON] , в сумі 902,00грн. Здійснення позивачем цих витрат ґрунтується на положеннях п.41.4 ст.41 Закону, підтверджується дослідженими судом належними та допустимими письмовими доказами, не спростовано відповідачем [PERSON] , а їх стягнення з нього ґрунтується на вимогах ст.22, 1166 ЦК України, оскільки МТСБУ у зв`язку із відшкодуванням матеріальної шкоди, спричиненої з вини відповідача [PERSON] , який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, поніс реальні витрати на залучення експерта/оцінювача для визначення розміру матеріальної шкоди, що настала за страховим випадком, що є його прямим обов`язком. На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача МТСБУ грошові кошти в загальній сумі 29 006,08грн. (28 104,08грн. +902,00грн), задовольнивши позов повністю. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved