Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., зареєстрований в реєстрі за №3405, про задоволення вимог відповідача про стягнення на користь відповідача з позивача заборгованості, яка виникла на підставі Кредитного договору №8\\2007\\840-К\\1083-Н від 18 червня 2007 року, який укладений між позивачем та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», та згідно виписки з рахунку боржника на 13 вересня 2021 року (включно) становить 1629724,59 грн, 1700 грн витрати на послуги нотаріуса. В обґрунтування позову посилається на те, що заборгованість за оскаржуваним виконавчим написом не є безспірною. Звертає також увагу, що позивачем не отримувалося жодної письмової вимоги про виконання порушеного зобов`язання в тридцятиденний строк, як це передбачено нормами чинного законодавства України. При здійсненні виконавчого напису порушено вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки фактично фінансова компанія звернулася до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису після спливу майже 8 років з дати здійснення останнього платежу за кредитом (30 вересня 2013 року). Позивач також звертає увагу на відсутність у виконавчому написі вказівки на місце роботи боржника, що є обов`язковою умовою відповідно до вимог п.п.2.1 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями діючого законодавства України, наслідком чого стало неправомірне відкриття виконавчого провадження №68491274, арешт майна та коштів позивача та інші дії, вчинені приватним виконавцем в межах виконавчого провадження дії, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2022 року заяву представника позивача [PERSON] [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення у виконавчому провадженні №68491274 з примусового виконання виконавчого напису №3405, вчиненого 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» заборгованості у розмірі 1629724,59 грн та плати у розмірі 1700 грн, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 18 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та позивачем укладено Кредитний договір №8\\2007\\840-К\\1083-Н, відповідно до п. 1.1. якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 40000 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим Договором, на цілі, визначені у п. 1.2. Договору, та строком до 10 червня 2027 року (а.с.15-16). Позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п.п.1.3.1. цього Договору платежі шляхом здійснення перерахування на рахунок № [NUMBER] МФО 306016 мінімально необхідного платежу у валюті кредиту (п. 3.3.1. Кредитного договору №8\\2007\\840-К\\1083-Н від 18 червня 2007 року). 18 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та позивачем укладено Договір іпотеки №1083-Н\\1, за яким позивач з метою забезпечення виконання зобов`язання, що витікає із Кредитного договору №8\\2007\\840-К\\1083-Н від 18 червня 2007 року, передає в іпотеку, а Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» приймає в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок [ADDRESS] (а.с.13-14). Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року, яке набрало законної сили 06 січня 2015 року, у цивільній справі №204/8787/2013-ц позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за Кредитним договором № 8/2007/840-К/1083-Н від 18.06.2007 року в сумі 66013,55 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 527646,31 грн., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 39108,36 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 312593,12 грн.; заборгованість за процентами - 19950,22 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 159462,11 грн.; пеня - 2954,97 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 23619,08 грн.; штрафи - 4000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 31972,00 грн, а також розподілені судові витрати (а.с.51-53). 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3405, про стягнення на користь відповідача з боржника [PERSON] заборгованості, яка виникла на підставі Кредитного договору №8\\2007\\840-К\\1083-Н від 18 червня 2007 року, який укладений між позивачем та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та згідно виписки з рахунку боржника на 13 вересня 2021 року (включно) становить 1629724,59 грн та складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 1057822,47 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 571902,12 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05 липня 2019 року по 13 вересня 2021 року. Розмір плати, сплачений стягувачем у розмірі 1700 грн підлягає стягненню з боржника (а.с.12). З вищезазначеного виконавчого напису вбачається, що право вимоги за Кредитним договором №8\\2007\\840-К\\1083-Н від 18 червня 2007 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на підставі Договору №GL3N217214 про відступлення прав вимоги від 29 квітня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою О.П., зареєстрованого в реєстрі за №90, який укладено між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» та Договору №GL3N217214 про відступлення прав вимоги від 12 травня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н.І., зареєстрованого в реєстрі за №271, який укладено між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП». 03 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68491274 з виконання виконавчого напису №3405, виданого 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. (а.с.17-18). Також 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1246, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за Договором Іпотеки №1083-Н\\1 від 18 червня 2007 року, який оскаржується позивачем у судовому порядку (а.с.28-34). Вирішуючи позовні вимоги судом враховується правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № \~554/6777/17-ц. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від\~22 лютого 2012 року № 296/5. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно із підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.2., 3.5. пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Згідно з підпунктом 2.1. пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2. пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). Право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. \~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська\~від 18 лютого 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького Сергія Івановича належним чином завірену копію нотаріальної справи із вчинення 15\~вересня 2021\~року за\~реєстровим №3405 виконавчого напису стосовно [PERSON] . Згідно частини десятої статті 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І. станом на час розгляду справи витребувані докази не надав, причини неподання таких доказів суду не повідомив. Враховуючи норми частини десятої статті 84 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. В судовому засіданні встановлено, що у листопаді 2013 року ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про дострокове стягнення кредитної заборгованості (а.с.22-23,51-53). Тобто, кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів та порядку сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, положення абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року (справа N 310/11534/13-ц, провадження N 14-154цс18) визначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року в справі N 444/9519/12, провадження N 14-10цс18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Разом з тим, зі спірного виконавчого напису встановлено, що відповідач заявив до стягнення прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, які нараховані після пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту, а саме з 05 липня 2019 року по 13 вересня 2021 року (а.с.12). Таким чином, суд приходить до висновку, що нарахована відповідачем заборгованість не є безспірною, оскільки збільшення розміру заборгованості відбулось у зв`язку із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами після ухвалення рішення суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того, враховуючи зміну терміну виконання основного зобов`язання за кредитним договором, стягувачем пропущено трирічний строк звернення до приватного нотаріуса із заявою для вчинення виконавчого напису, що визначений ст.88 Закону України «Про нотаріат». За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1488,60 грн (992,40+496,20).

Outcome: approved