Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

У квітні 2021 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивують тим, що відповідно до довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради № 14.03-08/75790 від 01 березня 2021 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані вони та відповідачка [PERSON] . Зазначають, що відповідачка вже понад 5 років не проживає в квартирі, однак залишається в ній зареєстрованою. Як відомо позивачам, вона перебуває на території Республіка Польща. Посилаючись на обставини того, що відповідач жодним чином квартирою не цікавиться, участі у витратах щодо її утримання та оплати комунальних послуг не приймає, у той час як реєстрація відповідача у квартирі створює для них перешкоди у здійсненні ними права користування та розпорядження спірним майном, позивачі просять визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 17 травня 2021 року. 17 травня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 19 липня 2021 року у зв`язку із неявкою відповідача. 19 липня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 02 вересня 2021 року у зв`язку з витребуванням доказів. 02 вересня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 26 жовтня 2021 року за клопотанням представника позивачів. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 20 грудня 2021 року. 20 грудня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 04 січня 2022 року у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. 04 січня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 10 лютого 2022 року у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. 10 лютого 2022 року протокольною ухвалою суду в судовому засіданні оголошено перерву до 18 березня 2022 року у зв`язку з викликом свідка та витребуванням доказів. Ураховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п. 1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року № 5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року № 11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Справу призначено до судового розгляду на 02 червня 2022 року. В судове засідання учасники справи не з`явились. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачка [PERSON] про причини неявки суд не повідомила, відзив щодо позову у встановлений судом строк не подала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Зі згоди позивачів, викладеної у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі ордера № 1836 від 23 серпня 1983 року, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів [PERSON] та членам його сім`ї: дружині [PERSON] та дочкам [PERSON] , відповідачці по справі, і [PERSON] , позивачці по справі, надано право на зайняття квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 155-156). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 01 березня 2021 року за № 14.03-08/75790 в зазначеній квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: позивачі [PERSON] і [PERSON] та відповідачка [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована (а.с. 40). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно зі статтею 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку. Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Також жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, зокрема, у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Факт тимчасової відсутності фізичної особи і пов`язані з цим правові наслідки необхідно відмежовувати від факту постійної відсутності особи у житловому приміщенні у зв`язку з вибуттям наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті (стаття 107 ЖК України). Вказаних висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 200/17337/17, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Під час розгляду справи встановлено, що відповідачка [PERSON] , яка є сестрою позивачки [PERSON] , у спірній квартирі фактично не проживає з 2017 року без поважних причин, перешкод в користуванні житлом їй ніхто не чинить, її особисті речі в квартирі відсутні. Участі у проведенні оплати комунальних послуг та утриманні житла відповідач не приймає. Вирішити проблему в позасудовому порядку позивачі позбавлені можливості, оскільки відповідач самостійно знятися з реєстрації не бажає. За таких обставин, суд, вважає, що право позивачів на вільне користування житлом порушено з боку відповідача та підлягає захисту. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved