Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Осіпова Ю.Ю. (діє на підставі ордеру серії КР № 017393 від 16.12.2020 року) в інтересах позивача звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, вказавши на його обґрунтування, що 16 жовтня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який 14 листопада 2016 року рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області було розірвано. Під час перебування сторін у шлюбі [INFO] народилась донька [PERSON] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Також представник позивача зазначила, що після припинення шлюбних відносин відповідач добровільно матеріальної допомоги на сім`ю та утримання дитини не надавав, знаючи, що малолітня донька [PERSON] потребує постійної батьківської уваги та матеріальної допомоги, в зв`язку з чим, в липні 2019 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою про стягнення аліментів та рішенням суду від 30.07.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 04 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . При цьому, всупереч вимогам законодавства України, а саме: вимогам ст. ст. 141, 157 СК України, відповідач від часу народження доньки не бере участі у вихованні доньки, не займається її вихованням, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи, не провідує доньку, не опікується її здоров`ям, інтересами та потребами, не спілкується з нею, матеріально та морально не підтримує її. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Крім того, донька знаходиться на повному утриманні позивача, оскільки батько а ні добровільно, а ні на виконання судового рішення аліменти на утримання доньки не сплачує. В свою чергу, позивач ніколи не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з донькою, однак відповідач добровільно не брав участі у її вихованні та утриманні, не пропонував способів виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини. Вказані вище факти свідчать про злісне ухилення відповідача від обов`язку по вихованню та утриманню неповнолітньої доньки [PERSON] , свідоме нехтування батьківськими обов`язками та інтересами дитини, що можна розцінювати як винну поведінку відповідача. Окрім того, представник позивача зазначила, що дитина [PERSON] навчається в студії педагогічної практики Кропивницького музичного фахового коледжу на відділі струнних інструментів за освітньою програмою «Скрипка» та потребує придбання музичного інструменту - скрипки. Згідно з інформацією, яка міститься в мережі Інтернет, вартість тієї скрипки, яка підходить по зросту та віку для дитини складає 3 506 грн. 00 коп.; місток для тримання скрипки коштує 794 грн. 00 коп. Також зазначила, що для того, щоб підтримувати зв`язок з донькою, доки та знаходиться в школі, позивач була вимушена купити мобільний телефон, вартість якого складає 6 399 грн. 90 коп. та який необхідний для того, щоб в умовах карантину, у дитини була можливість навчатись дистанційно, оскільки навчання проходить онлайн через сервіс Zoom. Участі у додаткових витратах на розвиток дитини відповідач добровільно не приймав, а отже половина витрат, фактично понесених позивачем на розвиток здібностей спільної дитини підлягають стягненню з відповідача [PERSON] , а саме 50% від додаткових витрат на дитину, що становить 5 349 грн. 95 коп. З огляду на викладене вище, позивач [PERSON] просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на її ( [PERSON] ) користь додаткові витрати на розвиток дитини в розмірі 5 349 грн. 95 коп. Ухвалою суду від 01.03.2021 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Під час підготовчого провадження у справі, ухвалою суду від 16.04.2021 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Службу у справах дітей Гірської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області. Зобов`язано службу у справах Гірської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області подати до суду письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору у цивільній справі на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проведення бесіди з батьком дитини, з`ясування його думки, обставин, які підтверджують або спростовують факт ухилення від виконання ним батьківських обов`язків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. На виконання зазначеної ухвали суду від 16.04.2021 року представником органу опіки та піклування Гірської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області направлена відповідь, яка зареєстрована судом 25 серпня 2021 року за вх. № 20471, згідно з якою повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та понад 15 років не проживає за даною адресою. Місце перебування [PERSON] , [INFO] та його контактний номер телефону не відомі, про що свідчить акт обстеження умов проживання від 07.07.2021 року, та у зв`язку з виявленими фактами з`ясувати наміри [PERSON] не має можливості. Ухвалою суду від 07.09.2021 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, ухвалою суду від 29.10.2021 року зобов`язано Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради подати до суду письмовий висновок органу опіки та піклування Кропивницької міської ради щодо розв`язання спору у зазначеній цивільній справі на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , а також на підставі інших документів, які стосуються справи. На виконання зазначеної ухвали суду Управлінням з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради надано висновок органу опіки та піклування від 16.02.2022 року № 943/49-13-24 та рішення виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 10.05.2022 року № 256. Представник позивача [PERSON] - адвокат Осіпова Ю.Ю. в судове засідання подала заяву, яка зареєстрована судом 01.06.2022 року за вх. № 9349 про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без позивача та її, як представника позивача, участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на сайті Судової влади України, при цьому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради в судове засідання не з`явилася, надала клопотання від 01.06.2022 року, зареєстроване в суді 01.06.2022 року за вх. № 9329 про розгляд справи без її участі. Крім того, на виконання вимог ухвали суду від 29.10.2021 року подано висновок від 16 лютого 2022 року № 943/49-13-24, який затверджений рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 10 травня 2022 року за № 256. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, разом з тим, є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 16 жовтня 2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано 14 листопада 2016 року на підставі заочного рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області (справа № 390/1728/16-ц), яке набрало законної сили 25 листопада 2016 року. Крім того, судом встановлено, що від шлюбу сторону мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01 серпня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 1356, при цьому, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження зазначені в графі «батько» - [PERSON] та в графі «мати» - [PERSON] . Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2019 року (справа № 405/5023/19), яке набрало законної сили 30 серпня 2019 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04 липня 2019 року і до повноліття доньки, тобто до [INFO] . На виконання зазначеного рішення суду Ленінським районним судом м. Кіровограда 03 вересня 2019 року видано виконавчий лист. Крім того, відповідно до довідки № 3443 від 01.10.2020 року, виданої КП «ЖЕО № 2 МРМК» [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , склад її сім`ї становлять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 14.12.2020 року, складеного працівниками управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького [PERSON] та [PERSON] на підставі заяви [PERSON] проведено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , за яким встановлено, що житло розміщене на 4-му поверсі 4-х поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, в якому є наявні всі комунальні зручності, кімнаті облаштовані меблями та побутовою технікою. В кімнатах охайно і чисто. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови, зокрема, для дітей облаштовано окрему кімнату, в якій є меблі, одяг, шкільне приладдя, місце для навчання. Крім того, під час відвідування малолітня [PERSON] повідомила, що про неї піклується мати [PERSON] та гр. [PERSON] , якого вона вважає батьком. Про гр. [PERSON] , як свого батька, вона нічого не знає і не пам`ятає. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] - мати, [PERSON] , [INFO] - батько, [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] - [INFO] - син. Стосунки, традиції сім`ї, - доброзичливі. Згідно з довідкою вихователя Спеціального ДНЗ (ясла-садок) № 46 «Краплинка» від 03.12.2020 року, [PERSON] відвідувала вказаний заклад з 26.08.2016 року по 31.05.2020 року. Вихованням [PERSON] займалися мати [PERSON] та [PERSON] . Батьки приймали активну участь в житті садочка та групи. Відповідно до характеристики КЗ «Навчально-виховне об`єднання «Спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І ступеня «Гармонія» - гімназія імені Тараса Шевченка - Центр позашкільного виховання «Контакт» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» від 27.11.2020 року № 380 учениця 1- А класу, [PERSON] , за час навчання зарекомендувала себе як старанна учениця. Має хороші здібності по засвоєнню навчального матеріалу. Пам`ять розвинена, увага не завжди стійка, проявляє достатній інтерес до навчання. [PERSON] є доброзичливою дівчинкою, тому підтримує товариські стосунки з більшістю однокласників. Регулярно відвідує заняття у школі. Дитина завжди охайна, доглянута. Мати дитини та батько ( [PERSON] ) спілкується з педагогами, які навчають доньку, цікавиться шкільним життям дитини. Мати завжди йде на контакт з керівником класу, відвідує школу. [PERSON] школу не відвідує, з педагогами не спілкується. Відповідно до Акту обстеження умов проживання родини [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] від 07.07.2021 року, складеного за участю представника Гірської міської військово-цивільної адміністрації Чихачова В.В., сусідів: [PERSON] , та [PERSON] за якими, проведено обстеження умов проживання родини [PERSON] . В результаті обстеження встановлено, що за даною адресою родина зареєстрована, але не проживає понад 15 років. Будинок закритий і доступу до нього не має. Згідно з погосподарською книгою Кримської сільської ради № 9 в домогосподарстві зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , голова родини, власник домоволодіння; [PERSON] , [INFO] , дружина; [PERSON] , [INFO] , син. Місце перебування та контактні номери телефонів зареєстрованих не відомі. Судом також встановлено, що заявою про невизнання себе батьком дитини посвідченої нотаріусом м. Москва [PERSON] 24.07.2014 року, зареєстрованою в реєстрі за № 1-1552, та яка (заява) адресована компетентним органам України, [PERSON] не визнає себе батьком дитини, народженої [INFO] , його дружиною [PERSON] . Відповідно до висновку виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 16.02.2022 року № 943/49-13-24, який затверджено рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 256 від 10.05.2022 року та який підтримано представником третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Управлінням з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 02.02.2022 року, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з наступних підстав. У свідоцтві про народження дитини [PERSON] її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Згідно із нотаріально засвідченою заявою від 24.07.2014 року [PERSON] не визнає себе батьком дитини, народженої [INFO] його дружиною [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано заочним рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2016 року. Дитина [PERSON] проживає в сім`ї матері [PERSON] , що підтверджується актом обстеження умов проживання сім`ї від 14.12.2020 року, складеним спеціалістами управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради. Для дитини створені умови для проживання та розвитку. Під час бесіди [PERSON] пояснила, що про неї піклується мама та її чоловік, якого вона вважає батьком. [PERSON] як батька дівчинка не знає. Відповідно до характеристики комунального закладу «Навчально- виховне об`єднання «Спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І ступеня «Гармонія»-гімназія імені Тараса Шевченка - центр позашкільного виховання «Контакт» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області на ученицю [PERSON] , дитина характеризується позитивно, мати завжди підтримує контакт з керівником класу. [PERSON] школу не відвідує, з педагогами не спілкується. На неодноразові запрошення на засідання комісії, направлені рекомендованими листами за зареєстрованим місцем проживання гр. [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , він не з`явився. Листи повернулись у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Як пояснила [PERSON] членам комісії, [PERSON] проживає у Російській Федерації, не піклується про дитину [PERSON] , її розвитком не цікавиться, не виявляє інтересу до подальшої долі дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення [PERSON] від виховання та утримання дитини [PERSON] , [INFO] , винну поведінку батька та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Як на правову підставу для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , позивач посилалася на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо від дитини, самоухилився від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям, здоров`ям, розвитком доньки, не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, в свою чергу, вона (позивач) не перешкоджала відповідачу у його спілкуванні з дитиною, а так само прийняття останнім участі у вихованні дитини, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання батька виконувати свої батьківські обов`язки, визначені законом, по відношенню до дитини. З огляду на викладене вище, зазначені позивачем підстави позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відповідач [PERSON] не оскаржив заяву про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , а так само, не виявив бажання приймати участь у судовому засіданні при вирішенні судом питання про позбавлення його (відповідача) батьківських прав. Крім того, за нотаріально посвідченою нотаріусом м. Москви заявою від 24.07.2014 року, адресованою компетентним органам України, [PERSON] не визнає себе батьком дитини, народженої [INFO] , його дружиною [PERSON] . З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, оскільки іншого з наявних у справі доказів, - не встановлено, та за відсутності при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод йому (відповідачу) у спілкуванні з дитиною, оскільки такі в судовому засіданні судом також не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у вихованні дитини та виконання своїх батьківських обов`язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення останнього батьківських прав відносно дитини. Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов`язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, яка, поряд з цим, відповідачем також на утримання дитини не надається, так як аліменти відповідачем не сплачуються, вони включають в себе також і батьківську турботу та ласку, піклування про здоров`я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, підготовку до навчання, спілкування з дитиною. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги насамперед інтереси малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача [PERSON] , який є батьком малолітньої дитини [PERSON] , до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, та наявність його вини у невиконанні батьківських обов`язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов`язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, такими, що заявлені виключно в інтересах малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , та відповідно такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Судом також зазначається, що позивачем заявлена позовна вимога про стягнення з відповідача додаткові витрати на розвиток дитини у розмірі 50 відсотків від їх фактичної загальної суми в розмірі 5 349 грн. 95 коп., яка задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Статтею 18 Конвенції про права дитини проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні (відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №756/4947/17-ц). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: - навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі; - розвиток здібностей дитини, а саме: витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками; - оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинку та оздоровлення саме там); - лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами). Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За матеріалами справи, зокрема довідки виданої Кропивницьким музичним фаховим коледжем 09.10.2020 року за № 202/01-08 вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , навчається в студії педагогічної практики Кропивницького музичного фахового коледжу на відділі струнних інструментів (наказ про зарахування № 6 від 03.09.2019 року) за освітньою програмою «Скрипка» та потребує придбання музичного інструменту - скрипка. В той же час, суд вважає, що заявлена сума додаткових витрат на придбання скрипки, в розмірі 3 506 грн. 00 коп., та містку для її тримання в розмірі 794 грн. 00 коп. не підтверджена позивачем, оскільки витяги з інтернет-сайтів, щодо їх вартості, не є належними доказами їх вартості, оскільки відсутні дані про оплату цих послуг. При цьому, судом відзначається, що суд не вирішує спір на майбутнє, так як захисту підлягає лише порушене право чи інтерес. Крім того, суд відмічає, що позивачем також не подано жодних доказів на підтвердження того, що витрати на придбання мобільного телефону, вартістю 6 399 грн. 00 коп., не є звичайними, а викликані особливими обставинами, пов`язаними з розвитком здібностей дитини, а відтак суд прийшов до переконання про те, що відсутні підстави вважати вказані витрати додатковими у розумінні ст. 185 СК України. З огляду на вищевикладені обставини, та оцінивши наявні у справі докази,

Outcome: partial