Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви, відзиву на позов. 23.09.2020 року [PERSON] звернулася до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітнім онуком у якому просить суд зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з онуком; визначити спосіб участі у вихованні неповнолітнього онука шляхом встановлення: періодичних побачень з онуком кожну першу та третю суботу та неділю кожного місяця, а саме з 08-00 години суботи до 20-00 години неділі за місцем проживання бабусі; можливості проживання з бабусею у період літніх та зимових канікул, а саме не менше 1\\2 частини зимових канікул та 1 місяця літніх канікул; можливості побачення бабусі з онуком у дні народження або за домовленістю з батьком дитини у найближчі від цих дат дні; можливості проживання з бабусею у період вимушених канікул під час оголошення карантину, не менше 1\\2 частини строку дії карантину, без уваги на бажання дитини; стягнути судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] мотивує тим, що [INFO] у її доньки [PERSON] та відповідача [PERSON] народився син [PERSON] , тобто її онук. Майже з моменту народження дитини, донька та онук мешкали разом зі нею, з донькою вели спільне господарство. Вона постійно допомагала доньці доглядати за дитиною та виховувати її. Відповідач постійно був у від`їздах та із родиною майже не спілкувався. З 2016 року донька з онуком стали мешкати у квартирі [ADDRESS] із своєю бабусею (тобто її мамою) [PERSON] , яка залишилася одна після смерті чоловіка. З кінця 2016 року шлюбні відносини доньки з відповідачем припинилися, оскільки тривалий час він з дружиною та дитиною не спілкувався. 01.06.2017 року шлюб між донькою та відповідачем було розірвано рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя. За згодою сторін місце проживання дитини було визначено з матір`ю. Донька вийшла на роботу, коли онуку не було ще й року, тому позивачка з мамою завжди допомагали [PERSON] доглядати за [PERSON] , приймали активну участь у його вихованні, завжди відводили і забирали дитину з дитячого садка, гуляли з ним у дворі, водили на тренування. 31.10.2019 року донька [PERSON] трагічно загинула у автокатастрофі. Після її смерті з`явився відповідач [PERSON] та забрав дитину до себе. Не зважаючи на те, що з моменту народження онук виховувався у родині позивачки, звик до бабусі та прабабці, тобто між ними встановилися тісні родинні зв`язки, відповідач забравши дитину, розлучив з онуком та категорично не дозволяє бачитись з ним, чим вчиняє перешкоди у спілкуванні. До суду, від представника відповідача, надійшов відзив на позов, у якому вказано, що відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі, Після смерті [PERSON] малолітній [PERSON] , став проживати зі своїм батьком. Беручи до уваги наявність у позивачки права на участь у вихованні внука, відповідач ніколи не перешкоджав їй у його реалізації. [PERSON] має можливість бачитись із дитиною у будь-який зручний для усіх час. Вона регулярно проводить час із внуком, гуляє із ним на свіжому повітрі, відвідує гуртки. Жодної заборони спілкуватися чи бачитися із внуком відповідач позивачці не встановлював. У позовній заяві адвокат позивачки не навів жодного конкретного випадку створення відповідачем перешкод у вихованні малолітнього [PERSON] . Докази, що додані до позовної заяви зазначені обставини не підтверджують. З 2013 до 2016 року відповідач разом з дружиною і сином проживали разом в орендованих квартирах. З листопада 2016 року вони стали проживати у квартирі [ADDRESS] . Указана квартира належить матері позивачки, [PERSON] , яка відтоді мешкає у своєї дочки. Позивачка разом із родиною ніколи постійно не проживала, хоча іноді допомагала виховувати внука. У червні 2018 року відповідач виїхав на роботу до Чеської Республіки, де перебував до вересня 2018 року. У подальшому він продовжив працювати за кордоном за таким графіком: 2-3 місяці у Чехії, 1 місяць в Україні. Попри розірвання шлюбу, відповідач разом із [PERSON] проживали однією сім`єю, разом виховували сина. Коли відповідач повертався із заробітків, вони мешкали разом у вказаній вище квартирі. Крім того, вони спільно проводили свята, разом їздили відпочивати. З огляду на встановлений законом пріоритет інтересів дитини, визначати способи участі позивачки у вихованні внука без «уваги на його бажання» є категорично неприпустимим. Після трагічної загибелі матері, міцний емоційний зв`язок малолітнього [PERSON] з батьком значно посилився. Саме відповідач на сьогодні вирішує усі питання, пов`язані з розвитком сина, сприяє формуванню його як особистості. Запропонований позивачкою графік побачень із внуком з його інтересами не узгоджується, позаяк істотно зменшує ступінь участі батька у житті сина та не враховує права на спілкування з малолітнім інших родичів. Більш того, зазначені у позові способи участі у вихованні внука передбачають його проживання за адресою позивачки, поряд із тим місцем, де вони мешкали із загиблою матір`ю. З огляду на незначний проміжок часу, що минув після смерті [PERSON] , з урахуванням віку дитини, тривале перебування [PERSON] у місці, що нагадує йому про матір, є, щонайменше, недоцільним. Вимога щодо можливості проживання [PERSON] з позивачкою у період вимушених канікул під час оголошення карантину, не менше 1/2 частини строку дії карантину, суперечить принципу правової визначеності, оскільки точно спрогнозувати кінець такого строку на сьогодні не видається можливим. Просить суд у позові [PERSON] відмовити повністю. Процесуальні дії у справі. 22.10.2020 року, ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. 13.11.2020 року до суду, від представника відповідача, надійшов відзив на позов. 16.11.2020 року до суду від представника позивача надійшли клопотання про виклик свідків, про доручення до матеріалів справи доказів. 17.11.2020 року до суду, поштою, від представника позивача, надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи доказів. 20.11.2020 року до суду, від позивачки, надійшла відповідь на відзив. 17.12.2020 року, закрито підготовче провадження у справі. 01.02.2021 року до суду від третьої особи надійшов висновок про визначення способів участі баби у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] . Представник позивачки надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без їх участі на підставі доказів, пояснень і відзиву. Представник третьої особи до суду не з`явився. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд приходить до наступних висновків. Пояснення сторін, свідків. У судових засіданнях позивачка підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у позові. Також суду пояснила, що відповідач обмежує у спілкуванні і побаченнях з онуком, спілкувалась з ним по телефону, та потім відповідач заблокував телефон. Раніше були короткочасні зустрічі з онуком у присутності відповідача. Дитина просить її спілкуватися. У судових засіданнях відповідач пояснив, що позивачка завжди втручалась у сімейне життя. Після смерті дружини, він з дитиною переїхав до своїх батьків, та весь час дитина проживає з ним окремо від позивачки, тільки іноді ночувала у неї. Він обіцяв, що дитина буде ночувати у позивачки якщо це не буде травмувати психіку дитини, та наполягав на зустрічах з дитиною тільки у його присутності. Психологи не рекомендували змінювати місце проживання дитини і залишати без батька. Він виконує рекомендації психологів, та не перешкоджає позивачці у спілкуванні з дитиною. Заперечує з приводу проживання дитини з позивачкою та не заперечує проти побачень. У судовому засіданні представник третьої особи пояснив, що наданий відповідний висновок. Позивачка приходила до органу і повідомляла про перешкоди у спілкуванні з онуком. Працівники вийшли на місце, спілкувались з дитиною, батьком дитини, та не виявили порушень. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була подругою матері дитини. Вони проживали у Хортицькому районі і потім переїхали до Шевченківського району. Бабуся займалась дитиною. Після смерті матері дитини, відповідач забрав дитину до себе і після цього зустрічались три рази, дитина говорила, що бабуся це його друга матір, він сумує за бабусею. Відповідач заблокував телефонне спілкування дитини з бабусею і все спілкування іде через відповідача. Свідок [PERSON] пояснила, що з 2017 року вона більш блище знає позивачку, сім`я у неї позитивна, нарікань від сусідів не надходило. З онуком її бачила з 2016 року, позивачка з онуком ходили на футбол та дитсадок. Дитина казала, що любить бабусю. Позивачка казала, що не вдається спілкуватися з онуком. Свідок [PERSON] пояснила, що сім`ю знає близько 21 року. Після трагедії з дочкою у позивачки був тяжкий період та сенсом її життя стало виховання онука. Часто бачила як вони разом гуляли, вибирали дитсад, школу. Дитина любить бабусю. До 2019 року батька дитини бачила декілька разів. Після смерті матері дитини, батько обіцяв що буде приводити дитину до позивачки для спілкування. З приводу перешкод у спілкуванні, свідок нічого сказати не може, однак не бачила щоб відповідач приводив дитину. Позивачка дзвонить дитині по телефону. Вона казала, що повинна була зустрітися з дитиною, однак зустріч зірвалась так як їй не відповідали на дзвінки. Свідок [PERSON] пояснила, що у 2015 році займалась зарахуванням дитини до дошкільного підрозділу, приводили батько і матір. У 2017 році батько дитини був за кордоном і не приходив. 14.11.2019 року з`явився батько дитини і написав заяву про перевід дитини до іншого підрозділу. З 2016 року по 2019 рік дитиною займалися матір і бабуся. Свідок [PERSON] пояснив, що він не втручається у взаємовідносини позивачки і відповідача. Відповідач гарний тато, добре виховує дитину, дбайливо до неї відноситься. Виказ сумнів у щирості почуттів позивачки до онука і відповідача. Він, як дідусь дитини, спілкується з онуком без будь яких перешкод. Зустрічі проходять як у присутності батька, а також за його відсутності, потреби брати дитину ночувати, немає Свідок [PERSON] пояснила, що після смерті матері дитини, позивачка сказала віддати їй дитину, запитувала та цікавилась з приводу опікунства. Ніхто позивачці не перешкоджає. Спочатку позивачка приїжджала, потім відмовлялася графіком чергування на роботі. Позивачка не бажає зустрічатися з онуком у присутності батька дитини. Свідок [PERSON] пояснив, що відповідач не перешкоджає спілкуванню з дитиною. Сімю [PERSON] знає біля восьми років. При прогулянках з дитиною, позивачку не бачив. Спочатку [PERSON] проживали у Хортицькому районі, потім у Шевченківському районі, потім у квартирі бабусі матері дитини. Короткий час вони проживали окремо родин від одного, і відповідач приїздив до дитини. Відповідач бував за кордоном на заробітках. Установлені судом фактичні обставини у справі. Позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.5-6). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.32). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1381 від 21.07.1988 року, матір`ю [PERSON] вказана [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 968 від 10.010.2013 року, батьками [PERSON] [INFO] вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2017 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 736 від 01.11.2019 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Відповідно до довідки № 205 від 23.07.2020 року [PERSON] працює в КУНП «пологовий будинок №3» ЗМР(а.с.12, 13). Відповідно до характеристик, [PERSON] позитивно характеризується за місцем роботи і проживання(а.с. 14, 15, 16). Відповідно до повідомлення тренера [PERSON] , дитину [PERSON] , окрім матері, на тренування регулярно приводила бабуся [PERSON] (а.с.17). Відповідно до довідки ЗНВК №63, у період з 01.09.2015 року по 14.11.2019 року, [PERSON] перебував у дошкільному підрозділі, до 01.09.2016 року вихованням дитини займалась мати, батько, бабуся [PERSON] . З вересня 2016 року, батько жодного разу не з`являвся, та з`явився після трагічної смерті матері дитини [INFO] та написав заяву про відрахування дитини та її переведення до іншого закладу(а.с.20). [PERSON] зверталась до служби у справах дітей з приводу морально етичного аспекту поведінки [PERSON] (а.с.62-66, 86-88), на отримала відповідь про попередження батька про наслідки неналежного виконання батьківських обов`язків відносно дитини(а.с.67-68, 89-90). Відповідно до висновку спеціаліста психолога від 23.11.2020 року, у процесі обстеження виявлено, що, [PERSON] , має ознаки психологічної травми пов`язаної з втратою матері. З батьком [PERSON] , існує тісний емоційний зв`язок, високий рівень прив`язаності. Виявлені в процесі обстеження тісні емоційні стосунки між Львом і його батьком, обумовлені увагою, турботою і любов`ю батька по відношенню до сина, та тим, що батько намагається, може, десь, надмірною турботою компенсувати, почуття в ситуації втрати матері, відновлювати емоційний ресурс дитини. Можна припустити, що зустрічі з бабусею і дідусем (батьками мами), без присутності батька, (який стабілізує емоційний стан дитини), а тим більше знаходження в їхньому будинку на даний момент, не представляється можливим, так як буде посилювати переживання дитини і травмувати його. Зустрічі з бабусею і дідусем, на даний момент, з психологічної точки зору, повинні проходити присутності тата, на нейтральній території (прогулянки в парку, тренування, відвідування розважальних центрів), для того, щоб дитина була емоційно стабільною. Будь-які зміни в системі проживання, [PERSON] , на даний момент, можуть негативно вплинути на його психологічне благополуччя(а.с.112-119). Відповідно до довідки ЗЗОШ №32, [PERSON] регулярно відвідує школу, цікавиться успіхами сина, щодня приводить і забирає сина з школи, приділяє належну увагу вихованню й розвитку сина(а.с.121). Відповідно до акту обстеження умов проживання відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS] , встановлено, що у квартирі створені умови для виховання, розвитку та проживання дитини(а.с.122-124). Відповідно до висновку фахівця психолога від 15.01.2021 року, структура особистості [PERSON] с варіантом жіночого вікового нормотипу, яких-небудь патопсихологічних включень не виявлено. Протипоказань до виконання [PERSON] ролі бабусі її онука [PERSON] не існує. Необхідності в будь-якому виді контролю зустрічей [PERSON] з її онуком [PERSON] немає. Будь-які обмеження у часі зустрічей [PERSON] зі своїм онуком [PERSON] недопустимі. Обмеження контактів [PERSON] з її онуком [PERSON] може мати негативні наслідки для нього у вигляді деформації формування особистісної сфери внаслідок депривації емоційного контакту з любимою і люблячою бабусею. Тут може працювати механізм переполюсовки або «збивання» нервових процесів за [PERSON] , коли високопозитивний образ бабусі починає набувати негативного забарвлення через практичні дії [PERSON] . Надалі, це може ускладнити існування [PERSON] в соціумі в плані вибудовування контактів з іншими людьми, тобто, чинити негативний вплив на його поведінку впродовж усього подальшого життя(а.с. 138-157). Відповідно до Висновку від 01.02.2021 року, про визначення способів участі баби у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району дійшов висновку про можливість визначення [PERSON] наступних способів участі у спілкуванні та вихованні онука, [PERSON] , [INFO] , враховуючи бажання дитини: кожна перша та третя субота та неділя кожного місяця, а саме з 9.00 суботи до 13.00 неділі; 1\\2 частина зимових канікул щороку; три тижні під час літніх канікул(а.с.159-161). Судом оглянуті надані сторонами фотокартки, диск з фотографіями (а.с.54, 103, 125). Позиція суду та нормативно - правове обґрунтування. Відповідно до ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», контакт з дитиною - реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Статтею 7 СК України визначено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками (ч. 2). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9). Баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні (ч. 1). Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків (ч. 2). Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення (ч. 3 ст. 257 СК України). Частиною 1 ст. 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч. 1). Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч. 2). З приводу позовних вимог в частині визначення способу участі у вихованні неповнолітнього онука без уваги на бажання дитини. У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків чи інших рідних стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - і якщо це не порушуватиме права та інтереси дитини - підлягають врахуванню інтереси батьків/родичів. Суд вважає, що визначення способу участі позивачки у вихованні неповнолітнього онука можливе тільки з урахуванням бажання самого онука. Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень (зокрема у справах «Хокканен проти Фінляндії», «Фуска проти Румунії») наголосив, що при визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, та забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2020 року № 635/2771/17 вказав на те, що під час вирішення спорів щодо визначення порядку спілкування діда або баби з онуком наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їх участь у судових засіданнях є обов`язковою. Відповідно до висновку органів опіки та піклування, визначено спосіб участі у спілкуванні та вихованні онука, враховуючи бажання дитини: кожна перша та третя субота та неділя кожного місяця, а саме з 9.00 суботи до 13.00 неділі; 1\\2 частина зимових канікул щороку; три тижні під час літніх канікул. З огляду на обставини справи, пояснення сторін, наданих суду доказів, суд приходить до висновку визначення способу участі [PERSON] у вихованні онука у вигляді періодичних побачень кожної першої та третьої суботи та неділі кожного місяця, а саме з 09-00 годин суботи до 13-00 годин неділі, з урахуванням бажання дитини; у дні народження дитини та позивачки, за домовленістю з батьком дитини у найближчі від цих дат дні; 1\\2 частина зимових канікул щороку, та три тижні під час літніх канікул щороку, з можливістю проживання онука у позивачки, з урахуванням бажання дитини. Суд виходить з того, що такий порядок спілкування відновить порушене право позивачки на участь у вихованні онука, відповідатиме найкращим інтересам дитини та сприятиме збереженню сімейного зв`язку з родичами по лінії батька. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову, позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., який підлягає частковому стягненню з відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 672 грн. 64 коп.

Outcome: partial