Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що між приватним акціонерним товариством «ЮЖКОКС» (надалі - ПРАТ «ЮЖКОКС») та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг по теплопостачанню № 10-37/19 від 15.10.2019 року. Відповідно до п. 1.1 Договору, Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги по теплопостачанню, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Об`єкт надання послуг знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та має загальну площу 72,7 кв. метрів. У вищевказаному Договорі встановлено тариф на послуги з централізованого опалення, а саме: 23,97 грн./кв. метр без ПДВ, ПДВ 20% - 4,79 грн., всього тариф за послуги з централізованого опалення становить 28,76 грн/кв. метр з ПДВ за один календарний місяць опалювального сезону (п. 2.1. Договору про надання послуг по теплопостачанню № 10-37/19 від 15.10.2019). У вищевказаному Договорі (п.4.2.1.) зазначено, що Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Розрахунковим періодом, згідно з Договором, є календарний місяць опалювального сезону. У відповідності з умовами Договору, послуги оплачуються у безготівковій формі, на підставі виставленого рахунку на поточний рахунок Виконавця. Термін сплати послуг - не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем/періодом (п. 3.4 Договору). Протягом 2019-2020 років Виконавець забезпечував вчасне та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами Договору. Щомісяця позивач надавав Відповідачу рахунки для сплати за користування послугами з централізованого опалення. Незважаючи на це, Відповідачем, починаючи з листопада 2019 року та до теперішнього часу, з невідомих причин не здійснюється оплата за користування послугами з централізованого опалення. Приписами ст. 629 Цивільного Кодексу України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного Кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного Кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у зв`язку з невиконанням Споживачем зобов`язань передбачених Договором, у останнього виникла заборгованість перед ПРАТ «ЮЖКОКС» за користування послугами централізованого опалення у розмірі 11 640 (одинадцять тисяч шістсот сорок) гривень 86 копійок, що підтверджується копіями рахунків-фактур за період з листопада 2019 по квітень 2020 року (копії відповідних документів додаються). В порядку досудового врегулювання спору, Позивачем на адресу Відповідача було направлено попередження № 1307 від 04.12.2020 про сплату заборгованості за користування послугами з централізованого опалення. Вищезазначене попередження було в подальшому отримано боржником 10.12.2020, про що є відмітка АТ «Укрпошти». На підставі викладеного позивач просив стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС», що знаходиться за адресою: м. Кам`янське, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 1, ЄДРПОУ 05393079, р/р IВАN [NUMBER] МФО 300528 в ПАТ «ОТП Банк», заборгованість за користування послугами з центрального опалення в розмірі 11640 грн. 86 коп.; суму заборгованості за індексом інфляції в розмірі 1338 грн. 49 коп., три відсотки річних в розмірі 514 грн. 30 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2270 грн. 00 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не визнав позовні вимоги та просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відповідач зазначив, що влітку 2018 року в клубі ПРАТ «ЮЖКОКС» було публічне зібрання мешканців з приводу встановлення тарифу. Також генеральний директор ПРАТ «ЮЖКОКС» повідомив, що підприємство останній рік надає тепло, з наступного року тепла не буде і кожен повинен подбати про альтернативне джерело опалення. Тому, по закінченню опалювального періоду та дії чинного договору, він провів остаточні розрахунки за тепло у повному обсязі. Система опалення була демонтована як всередині будинку так і зовні, з відключенням від магістральних теплових мереж. Замість цього було змонтоване електричне опалення. Станом на 03.04.2019 року готовність була 100 відсотків. У жовтні 2019 року, з невідомих причин, ПРАТ «ЮЖКОКС» змінило своє рішення, про це йому повідомили в останній момент, по телефону. В телефонному режимі йому запропонували підписати договір, та повідомили, що ПРАТ «ЮЖКОКС» ще один опалювальний сезон планує подавати теплову енергію. Він відмовився, оскільки вже не мав технічної можливості приєднання до мереж теплопостачання, приєднання потребувало фінансових затрат, заради одного опалювального сезону це було необґрунтовано. Тим паче, у нього вже було встановлено альтернативне індивідуальне опалення, що давало можливість заощаджувати. Після цієї розмови його спілкування з ПРАТ «ЮЖКОКС» припинилось майже на рік. Влітку 2019 року знову відбулось публічне зібрання мешканців в клубі ПРАТ «ЮЖКОКС» з приводу опалення, де директор підприємства повідомив, що тепла більше не буде, ПРАТ «ЮЖКОКС» це невигідно, і що підприємство компенсує жителям витрати на встановлення альтернативного опалення. Зауважив, що він це все зробив за власні кошти і йому нічого не компенсували. Стосовно договору про надання послуг по теплопостачанню № 10-37/19 від 15.10.2019 року, ПРАТ «ЮЖКОКС» завжди порушував ст. 181 ГК України. Договори знаходились у клубі у чергової, на ознайомлення їх не давали, не завжди вписували тариф, при доступі до договорів документ, що засвідчує особу не перевіряли. Документів, які потрібні для оформлення договору, за 2019 рік ніяких не надавав, також не надавав згоди на збір та обробку персональних даних. Окрім цього підпис, яким засвідчено договір, дуже відрізняється з його підписом, оскільки він ніяких договорів не підписував. В судовому засіданні відповідач [PERSON] також просив відмовити в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС». Від Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що 15.10.2019р. між приватним акціонерним товариством «ЮЖКОКС» (надалі - ПРАТ «ЮЖКОКС», Позивач/Виконавець) та [PERSON] (надалі - Відповідач/Споживач) було укладено договір про надання послуг по теплопостачанню № 10-37/19 (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1 Договору, Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги по теплопостачанню, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Об`єкт надання послуг знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та має загальну площу 72,7 кв. метрів. Приписами ст.67 Житлового Кодексу Української РСР визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У вищевказаному Договорі встановлено тариф на послуги з централізованого опалення, а саме: 23,97 грн./кв.метр без ПДВ, ПДВ 20% - 4,79 грн., всього тариф за послуги з централізованого опалення становить 28,76 грн/кв. метр з ПДВ за один календарний місяць опалювального сезону (2.1. Договору про надання послуг по теплопостачанню № 10-37/19 від 15.10.2019). Отже, твердження Відповідача стосовного того, що в договорі не було вписано тариф є хибним та безпідставним. Щодо заперечень Відповідача стосовно укладення договору про надання послуг по теплопостачанню № 10-37/19 від 15.10.2019 року. Як вбачається, з умов договору про надання послуг по теплопостачанню № 10-37/19 від 15.10.2019, відповідно до приписів ст. 638 ЦК України, Сторонами були дотриманні всі істотні умови договору. Відповідач особисто отримав свій екземпляр договору про надання послуг по теплопостачанню № 10-37/19 від 15.10.2019, цей факт може підтвердити спеціаліст соціально-побутового відділу ПРАТ «ЮЖКОКС» [PERSON] , котра неодноразово, особисто спілкувалася з Відповідачем, та щомісячно надавала рахунки-фактури для сплати за надавані позивачем послуги при відвідуванні адреси [ADDRESS] . Звертають увагу суду, що Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву стверджує, що самовільно відключився від мереж центрального опалення, без будь-якої згоди ПРАТ «ЮЖКОКС», що є надавачем послуг з теплопостачання та власником мереж центрального опалення, а також без повідомлення органу місцевого самоврядування. Відключення споживача від мереж центрального опалення здійснюється у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку. Діюче законодавство не дозволяє відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення. Але, як вбачається з відзиву [PERSON] , Відповідач самовільно без узгодження з надавачем послуг теплопостачання ПРАТ «ЮЖКОКС» та з органом місцевого самоврядування відключився від мереж центрального опалення, що забороняється, бо це погіршує умови експлуатації внутрішньо будинкової системи, і не є підставою для звільнення або зменшення плати за теплову енергію. ПРАТ «ЮЖКОКС» зазначає, що між позивачем та відповідачем існують фактичні договірні відносини на підставі відкритого особового рахунку. Мешкаючи в будинку, в який позивач падає теплову енергію, користуючись цими послугами на протязі тривалого часу, відповідач своїми діями підтвердив наявність між сторонами фактичних договірних відносин, внаслідок яких у нього виникли щомісячні обов`язки по сплаті послуг з теплопостачання. Підставою для не нарахування оплати за теплову енергію є прийняття рішення про відключення власником мереж центрального опалення (ПРАТ «ЮЖКОКС») та органом місцевого самоврядування, а такого рішення, як вбачається з матеріалів судової справи, не було прийнято. Прийняття рішення про відключення споживачів від систем централізованого опалення за адресою проживання Відповідача належить до компетенції ПРАТ «ЮЖКОКС» та приймається комісією для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення, що створюється зі складу відповідних спеціалістів Позивача та оформлюється Актом про відключення від систем (мереж) централізованого опалення. Оскільки [PERSON] відключився від мережі централізованого опалення без дотримання встановленого порядку, а самовільне відключення приладів опалення не може бути підставою для ненарахування плати за надану теплову енергію, так як суперечить чинному законодавству України. Діючим законодавством не передбачена форма та порядок складання акта про самовільний демонтаж приладів опалення, оскільки самовільне відключення від системи централізованого опалення заборонено. Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини, забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період. Відсутність приладів опалення в квартирі не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання та доказом ненадання споживачу послуг з постачання тепла. ПРАТ «ЮЖКОКС» виконує в повному обсязі послуги, про що свідчить підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири (будинку) та належна якість послуг в точці обліку такої послуги. Наведене свідчить, що відповідач зобов`язаний був своєчасно і в повному обсязі оплачувати витрати з наданих послуг з теплопостачання. Щодо тверджень Відповідача стосовно того, що останній не укладав договору про надання послуг по теплопостачанню № 10-37/19 від 15.10.2019, ПРАТ «ЮЖКОКС» вважають, що відкриття особового рахунку за адресою розташування належного відповідачу будинку: [ADDRESS] , відповідно до якого нараховується плата за послуги з теплопостачання, що надавалися позивачем за вищезазначеною адресою до точки розподілу в межах балансової належності та відсутність відмови від отримання послуги у передбаченому законом порядку, свідчать про фактичне укладення договору між сторонами. Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного суду України від 16.12.2015 (справа № 6-2023цс15), від 20.04.2016 (справа № 6-2951цс15), від 26.09.2018 (справа №750/12850/16-ц), від 18.03.2019 (справа № 210/5796/16-ц) та підтримана Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 25.07.2019 по справі № 916/2267/17. Згідно з ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-ІУ споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі за текстом Правила) плата за послуги з теплопостачання вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку або затверджених норм споживання на підставі платіжного документу. Згідно за п.23, п.29 Правил перерахунок розміру плати за послуги з теплопостачання проводиться лише у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їх якості. Відповідно до п.25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 (далі - Порядок), по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії або як в даглму випадку, комісії із складу відповідних спеціалістів ПРАТ «ЮЖКОКС», для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Отже, матеріали судової справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири/будинку відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання йому послуг з постачання тепла. Також, матеріали судової справи не містять доказів звернення [PERSON] до виконавчого органу ПРАТ «ЮЖКОКС»/відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про відключення його квартири від мережі теплопостачання. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири [PERSON] свідчить про виконання послуг з боку ПРАТ «ЮЖКОКС». Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15, № 6-1706цс15 та від 19.08.2019 у справі № 226/1437/16-ц. Матеріали судової справи не містять будь-яких доказів щодо отримання дозволу на відключення квартири відповідача, яка за технічною характеристикою обладнана системою централізованого опалення, від цієї системи, як і звернень відповідача у спірний період з приводу неякісних послуг з теплопостачання. Отже, з огляду на приведені доводи відповідача щодо неправомірності нарахування позивачем оплати за послуги з теплопостачання через фактичне невикористання ним цих послуг у зв`язку з відсутністю приборів опалення у квартирі не заслуговують на увагу, оскільки ним порушено встановлений Правилами порядок відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Відповідно до законодавства України, саме відповідач зобов`язаний підтримувати систему централізованого опалення в квартирі у належному стані. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов згідно зі ст.525 ЦК України не допускається, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Тому позивач мав право проводити нарахування, навіть, за умови фактичного неотримання відповідачем послуг з теплопостачання при самовільному відключенні від мереж центрального теплопостачання, тобто в разі неотримання послуги споживачем з його вини. Враховуючи викладене, ПРАТ «ЮЖКОКС» вважає, що відповідачем в односторонньому порядку порушені умови договору, який фактично був укладений згідно відкритого особового рахунку, відповідно до якого з боку Позивача, фактично надавалася послуга з теплопостачання у будинок за адресою: [ADDRESS] , крім того, відповідно до тверджень самого відповідача, останній самовільно, без законних підстав відключив свою квартиру від мереж централізованого опалення, що не є підставою для зупинення договору про надання послуг по теплопостачанню № 10-37/19 від 15.10.2019 та звільнення або зменшення плати за теплову енергію. Просять позовні вимоги ПРАТ «ЮЖКОКС» задовольнити в повному обсязі. В запереченнях на відповідь на відзив [PERSON] зазначив, що позивач не надав підтверджень та доказів того, що він персонально отримав розрахунки та екземпляр договору № 10-37/19 від 15.10.2019; також не надав відповідні ліцензії на постачання теплової енергії. Відповідач зауважив, що позивач в односторонньому порядку, не маючи для цього належних документів, уклав договір, підробивши підпис. Таким чином, позивач надає недостовірну інформацію, вводячи суд в оману. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ПРАТ «ЮЖКОКС». Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому засіданні при розгляді справи були встановлені наступні обставини. Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «ЮЖКОКС» було постачальником теплової енергії до квартири відповідача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності відповідачу. У судовому засіданні також було підтверджено, що позивач має відповідні ліцензії на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (ар.с.86-88). Матеріали справи містять Договір про надання послуг по теплопостачанню № 10-37/19 від 15.10.2019 року, укладений між приватним акціонерним товариством «ЮЖКОКС» та [PERSON] (ар.с.21-23). При цьому заперечуючи факт підписання даного договору, відповідач не подав суду письмового клопотання про проведення відповідної почеркознавчої експертизи. Відповідно до п. 1.1 Договору, Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги по теплопостачанню, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Об`єкт надання послуг знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та має загальну площу 72,7 кв. метрів. У вищевказаному Договорі встановлено тариф на послуги з централізованого опалення, а саме: 23,97 грн./кв. метр без ПДВ, ПДВ 20% - 4,79 грн., всього тариф за послуги з централізованого опалення становить 28,76 грн/кв. метр з ПДВ за один календарний місяць опалювального сезону (п. 2.1. Договору про надання послуг по теплопостачанню № 10-37/19 від 15.10.2019). Відповідно до розрахунку суми заборгованості за надані послуги та копій рахунків-фактур за період з листопада 2019 по квітень 2020 року (ар.с.3, 29-34) загальна сума заборгованості за користування послугами з центрального опалення складає 11640 грн. 86 коп. В порядку досудового врегулювання спору, Позивачем на адресу Відповідача було направлено попередження № 1307 від 04.12.2020 про сплату заборгованості за користування послугами з централізованого опалення. Вищезазначене попередження було в подальшому отримано боржником 10.12.2020, про що є відмітка АТ «Укрпошти» (ар.с.27-28). Приписами ст.67 Житлового Кодексу Української РСР визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Так, між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з теплопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р. Щодо тверджень Відповідача стосовно того, що останній не укладав договору про надання послуг по теплопостачанню № 10-37/19 від 15.10.2019, ПРАТ «ЮЖКОКС», відкриття особового рахунку за адресою розташування належного відповідачу будинку: [ADDRESS] , відповідно до якого нараховується плата за послуги з теплопостачання, що надавалися позивачем за вищезазначеною адресою до точки розподілу в межах балансової належності та відсутність відмови від отримання послуги у передбаченому законом порядку, свідчать про фактичне укладення договору між сторонами. Відповідач у встановленому законом порядку не відмовлявся від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем надано не було. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного суду України від 16.12.2015 (справа № 6-2023цс15), від 20.04.2016 (справа № 6-2951цс15), від 26.09.2018 (справа №750/12850/16-ц), від 18.03.2019 (справа № 210/5796/16-ц) та підтримана у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204св18). Посилання відповідача на те, що між ним та позивачем не укладено договір про постачання централізованого опалення є безпідставними з огляду на те, що саме на споживача покладений обов`язок укласти договір. Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. За приписами ст.162 ЖК України, ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями жилих будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.92, та у редакції, затвердженої постановою Кабінету Міністрів № 45 від 24.01.2006 року, власник зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно за ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 ЖК України, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі за текстом Правила), плата за надання цих послуг повинна надаватися не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, якщо договором не встановлено іншого строку. У вищевказаному Договорі (п.4.2.1.) зазначено, що Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Розрахунковим періодом, згідно з Договором, є календарний місяць опалювального сезону. У відповідності з умовами Договору, послуги оплачуються у безготівковій формі, на підставі виставленого рахунку на поточний рахунок Виконавця. Термін сплати послуг - не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем/періодом (п. 3.4 Договору). Згідно за ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-ІУ споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінетів Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (далі за текстом Правила) плата за послуги з теплопостачання вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку або затверджених норм споживання на підставі платіжного документу. Згідно за п.23, п.29 Правил перерахунок розміру плати за послуги з теплопостачання проводиться лише у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їх якості. Відповідно до п.25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Ст.ст.76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Кабінету Міністрів від 3 жовтня 2007 р. N 1198 встановлено «Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку». Згідно цієї ж постанови «межа продажу теплової енергії - сукупність точок теплової мережі, обладнаних вузлом обліку, на основі показів якого проводяться розрахунки за спожиту теплову енергію, або точка розподілу, визначена в договорі у разі відсутності такого вузла;». Тому самовільний демонтаж батарей у приміщеннях відповідача не свідчить про те, що він не отримував теплову енергію від підприємства позивача, а доказів офіційного від`єднання від мереж теплопостачання відповідачем не надано. Аналогічний правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року по справі № 703/69/16-ц, в якій Верховний суд зазначив: «Оскільки відповідачі не виконали вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 до вчинення дій щодо відключення, Верховний Суд погоджується з висновком, що від`єднання квартири від мереж централізованого опалення здійснено самовільно, без дотримання вимог щодо складання та затвердження акту про відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, закріплених у пунктах 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання. Відповідно до статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Отже, установивши, що відповідачі самовільно відключили свою квартиру від мережі централізованого опалення, не вирішили у передбаченому чинним законодавством порядку питання про надання дозволів на таке відключення, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з них наявної заборгованості, оскільки відсутні підстави для скасування нарахувань за теплову енергію та зняття позивачів з обліку, як споживачів послуги, яку вони не отримують». Саме до такого висновку дійшов також Верховний Суд України й у справі № 6-295цс15 від 20 квітня 2016 року, у постанові № 6-582цс15 від 18 листопада 2015 року, що також відповідає висновку викладеному в постанові Верховного Суду у справі № 915/89/16 від 02 березня 2018 року, тому самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги центрального теплопостачання. В ході розгляду даної справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що відключення від мереж централізованого опалення взагалі мало місце та відбулося з дотриманням «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінетів Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630. З урахуванням викладеного, посилання відповідача на те, що він не отримував послуги з теплопостачання, є безпідставним оскільки самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється, отже самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15, № 6-1706цс15 та від 19.08.2019 у справі № 226/1437/16-ц. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку суми заборгованості на підставі ч.2 ст.625 ЦК України сума заборгованості за індексом інфляції становить 1338 грн. 49 коп., а три відсотки річних складає - 514 грн. 30 коп.(ар.с.3-4). При цьому будь-яких зауважень чи заперечень з приводу неправильності проведених позивачем нарахувань відповідачем не зазначалось, а тому суд вважає їх правильними. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» до [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved