Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 квітня 2022 року було розірвано. Від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , який на даний вже досягли повноліття та продовжують навчатись. Дочка [PERSON] є студенткою 3-го курсу КЗВО "Рівненська медична академія", спеціальності фармація, промислова фармація, денна форма навчання (термін навчання з 01 вересня 2019 року по 28 червня 2022 року). Дочка [PERSON] є студенткою 2-го курсу Київського університету імені Б. Грінченка, факультет права та міжнародних відносин, спеціальність право, денна форма навчання (термін навчання з 21 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року). Відповідач не надає коштів на їх утримання, хоча зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дочок А тому, просить суд стягувати із відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітніх дочок у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дітьми 23-х років. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає частково та згоден сплачувати аліментів в розмірі 1500 грн. на кожну дочку щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дітьми 23-х років, оскільки він не має сталого доходу, так як є інвалідом, офіційно не працевлаштований та не перебуває на обліку у центрі зайнятості. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 квітня 2022 року було розірвано. Від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , який на даний вже досягли повноліття та продовжують навчатись, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8). Встановлено, що дочка [PERSON] є студенткою 3-го курсу КЗВО "Рівненська медична академія", спеціальності фармація, промислова фармація, денна форма навчання (термін навчання з 01 вересня 2019 року по 28 червня 2022 року), що підтверджується довідкою №2422 від 13 січня 2022 року (а.с.17). Дочка [PERSON] є студенткою 2-го курсу Київського університету імені Б. Грінченка, факультет права та міжнародних відносин, спеціальність право, денна форма навчання (термін навчання з 21 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року), що підтверджується довідкою №05 від 11 січня 2022 року (а.с.10). Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частина 1 статті 182 Сімейного кодексу України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що позов в частині стягнення із відповідача аліментів на утримання повнолітніх дочок слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та проводити до досягнення дітьми 23-х років у разі продовження ними навчання до цього віку, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дітей, обставинам справи і вимогам Закону. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial