Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрований в реєстрі за №\~1827, про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Айконс (далі ТОВ\~ФК\~Айконс?) заборгованості за договором №\~3300013735/519128 від 02 червня 2020 року в загальному розмірі 9700 грн. В обґрунтування позову зазначав, що 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №\~1827, про стягнення з нього на користь ТОВ\~ФК\~Айконс? суми заборгованості за договором №\~3300013735/519128 від 02 червня 2020 року за період із 02 червня 2020 року по 30 серпня 2021 року в розмірі 8500 грн. і витрат за вчинення нотаріусом цього виконавчого напису в розмірі 1200 грн., всього 9700 грн. Позивач вважає, що цей виконавчий напис вчинений нотаріусом з грубим порушенням вимог законодавства, зокрема, зазначена у виконавчому написі нотаріуса сума заборгованості є необґрунтованою та безпідставною, її розмір ним повністю не визнається та є спірним, нотаріус не перевірив безспірність суми заборгованості, жодної письмової вимоги (повідомлення) від кредитора він не отримував, що позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити пред`явлені до нього вимоги. Також зазначав, що оспорюваний виконавчий напис ґрунтується на кредитному договорі №\~3300013735/519128 від 02 червня 2020 року, укладеному між ним і Товариством з обмеженою відповідальністю Кредитна установа Європейська кредитна група (далі ТОВ\~КУ\~Європейська кредитна група), вказаний кредитний договір нотаріально не посвідчений, що суперечить Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №\~1172 від 29 червня 1999 року, яким передбачено, що стягнення заборгованості у безспірному порядку здійснюються лише за нотаріально посвідченими кредитними договорами. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він підтримує, просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити заявлені ним позовні вимоги повністю. Відповідач ТОВ\~ФК\~Айконс? повторно у судове засідання не з`явилося, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялося належним чином за його місцезнаходження, про причини неявки суд не повідомило, відзив на позов та будь-яких заперечень проти позову до суду теж не подавало. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та приватний виконавець виконавчого округу м.\~Києва Журид С.М. у судове засідання теж не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, пояснення на позов до суду не подавали. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №\~1827, про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ\~ФК\~Айконс? суми заборгованості за договором №\~3300013735/519128, укладеним 02\~червня 2020\~року між ТОВ\~КУ\~Європейська кредитна група і [PERSON] . Зі змісту цього виконавчого напису вбачається, що приватним нотаріусом пропонується стягнути з [PERSON] грошові кошти на користь ТОВ\~ФК\~Айконс?, яке на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №\~1-25/08/2021 від 25 серпня 2021 року є правонаступником усіх прав та обов`язків Товариство з обмеженою відповідальністю ФК\~Сіті Фінанс Груп, яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору факторингу за кредитними договорами №\~1-20/08/21 від 20 серпня 2021 року, ТОВ\~КУ\~Європейська кредитна група, за договором №\~3300013735/519128, який укладено 02 червня 2020 року між [PERSON] і ТОВ\~КУ\~Європейська кредитна група, у розмірі 8500 грн. та плату за вчинення нотаріусом цього виконавчого напису в розмірі 1200 грн. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовом, вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса від 23 вересня 2021 року за №\~1827 є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ЦК України, Законом України Про нотаріат від 02 вересня 1993 року №\~3425-XII (далі Закон №\~3425-XII), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №\~296/5 (далі Порядок №\~296/5), Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №\~1172 (далі Перелік №\~1172). За змістом ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України Про нотаріат нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За змістом п. 19 ч. 1 ст. 34 цього ж Закону виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню. У ч. 1 ст. 87 Закону України Про нотаріат, п. 1.1 глави 16 розділу ІІ Порядку №\~296/5 передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно із ч. 2 ст. 87 Закону України Про нотаріат, п. 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку №\~296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №\~296/5, містить такі ж самі правила та умови вчинення нотаріусами України виконавчих написів (п. п. 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку№\~296/5). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №\~1172. При вчиненні виконавчого напису про стягнення суми заборгованості нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку №\~1172. При цьому, даний Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені у Законі №\~3425-XII та Порядку №\~296/5. 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову за №\~662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зазначеною постановою до вказаного Переліку внесені зміни, після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, Перелік доповнено новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, згідно із яким для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Внесеними до Переліку змінами нотаріусам надано право вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, укладених у простій формі, тобто які не були посвідченні нотаріально. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №\~826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року за №\~662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року вказану постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №\~826/20084/14 залишено без змін та вона набрала законної сили. Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 постанови №\~7 від 20 травня 2013 року Про судове рішення в адміністративній справі роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Оспорюваний [PERSON] виконавчий напис, приватним нотаріусом Золотих О.О. був вчинений 23 вересня 2021 року, тобто тоді коли уже діяла редакція Переліку №\~1172, яка передбачала вчинення виконавчого напису нотаріусом лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Згідно із вимогами підпункту 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку №\~296/5 при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (Перелік №\~1172). Оспорюваний виконавчий напис нотаріуса стосується стягнення із позивача [PERSON] суми заборгованості за договором №\~3300013735/519128, укладеним 02 червня 2020 року між [PERSON] і ТОВ\~КУ\~Європейська кредитна група, копію якого суду позивачем надано разом із позовною заявою. Даний кредитний договір укладений у простій письмовій формі та нотаріально він не посвідчений. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у цивільній справі №\~137/1666/16-ц виклала правовий висновок і роз`яснила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ч. 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності суми заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, ще не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, та може оспорювати у судовому порядку вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчого напису нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем ТОВ\~ФК\~Айконс? належних і допустимих доказів на обґрунтування того, що нотаріусу Золотих О.О. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача [PERSON] за договором №\~3300013735/519128, який укладений 02 червня 2020 року між [PERSON] і ТОВ\~КУ\~Європейська кредитна група, суду не надано, своїм правом на спростування заявлених вимог не скористалося, доказів на спростування доводів позовних вимог, зокрема, копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, у тому числі, нотаріально посвідчений договір №\~3300013735/519128 від 02 червня 2020 року, що став підставою для вчинення нотаріусом виконавчого напису, та розрахунок суми заборгованості [PERSON] до суду не подав, що позбавляє суд можливості встановити відповідність поданих приватному нотаріусу Золотих О.О. документів для вчинення оспорюваного ним виконавчого напису, відповідність суми заборгованості тій, що зазначена у виконавчому написі нотаріуса, враховуючи, що [PERSON] категорично заперечує розмір заборгованості за цим договором. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виконавчий напис за реєстровим №\~1827, вчинений 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Золотих О.О. про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за договором №\~3300013735/519128 від 02 червня 2020 року за період з 02 червня 2020 року по 30 серпня 2021 року в розмірі 8500 грн. та плати за вчинення нотаріусом виконавчого напису в розмірі 1200 грн. не відповідає вимогам закону, тому цей виконавчий напис нотаріуса суд визнає таким, що не підлягає виконанню. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved