Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою 18 листопада 2021 року, в якій просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно - квартиру [ADDRESS] , придбану ними в шлюбі на підставі нотаріального посвідченого договору купівлі-продажу від 05 грудня 2019 року з реєстрацію права власності саме за [PERSON] . На момент смерті він значився зареєстрованим та проживав за адресою: [ADDRESS] . З огляду на відсутність інших спадкоємців за законом першої черги, не складання за життя заповіту чи спадкового договору, позивач як дружина спадкодавця та єдина спадкоємиця звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавської Т.В. з метою оформлення спадкових прав, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену вище квартиру. Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. заведено спадкову справу, однак постановою від 20 жовтня 2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з пропуском [PERSON] визначеного ст.1270 ЦК України 6-місячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. Як на поважність причин пропуску такого строку позивач посилалася на те, що тривалий час вона перебувала за кордоном - в Російській Федерації, Республіка Татарстан, м. Набережні Челни, де проживала її мати - [PERSON] , [INFO] , за якою вона здійснювала догляд, оскільки мати була похилого віку та тяжко хворіла і потребувала постійного стороннього догляду. [INFO] її мати померла, однак навіть після її смерті повернутись одразу до України позивач не могла з огляду на введені карантинні обмеження, пов`язані з епідемією корона вірусу у світі. Вказані обставини, на думку позивача, є поважними причинами пропуску нею строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , а тому з метою захисту своїх спадкових прав та їх подальшої реалізації вона вимушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року (головуючий суддя - Чернова Н.В.) позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання. За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №74 від 12 травня 2022 року та протоколу матеріали позову передано в провадження судді Ткаченку А.В. 12 травня 2022 року. Ухвалою суду від 16 травня 2022 року матеріали справи прийнято до провадження суддею Ткаченком А.В. з призначенням до судового розгляду. Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. Позивач [PERSON] пред`явлені вимоги підтримала, представник відповідача Посувайло Я.О. - при вирішенні справи покладалася на розсуд суду. Будь-яких інших заяв від представника відповідача після зміни складу суду, у тому числі зі зміною попередньо висловленої позиції по справі, суду не надходило. У ході розгляду справи позивачем заявлялося клопотання про витребування доказів - у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Русавської Т.В. копій матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.23), яке ухвалою суду від 22 листопада 2021 року задоволено повністю (а.с.45-46). Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року (головуючий суддя - Чернова Н.В.) закрито підготовче провадження по справі з призначенням до судового розгляду по суті (а.с.35-36). Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення / поновлення провадження по справі судом не вживались. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] - позивач по справі, народилася [INFO] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Її дошлюбне прізвище - [PERSON] . Батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , що слідує зі свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого повторно 19 грудня 2018 року Центрально-Міським районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області (а.с.17). 12 січня 1977 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Центрально-Міським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис №21. Після укладення шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище на " [PERSON] ". 25 червня 1979 року шлюб між подружжям розірвано (відповідно до даних з Витягу з Державного реєстру актів цивільного громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00021720542 від 19 грудня 2018 року, а.с.8). 21 червня 1985 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Центрально-Міським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис №383. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " (відповідно до даних з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00021720877 від 19 грудня 2018 року, а.с.7). Факт перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі також підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 25 червня 2019 року (а.с.6). [INFO] [PERSON] помер, свідченням чому є свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] , видане повторно 07 жовтня 2021 року (а.с.9). У період перебування в шлюбі, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05 грудня 2019 року (реєстровий №1824), посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умріхіною К.А., набув у власність нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,6 кв.м., житловою площею 18 кв.м. Право власності на квартиру зареєстроване за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 грудня 2019 року, запис про право власності №34479648 (а.с.10, 11). 20 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавської Т.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . Цього ж дня нотаріусом заведено спадкову справу за №118/2021 (номер у Спадковому реєстрі 68492766), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.16). Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Оскільки за життя [PERSON] заповітів та спадкових договорів не складав та у нотаріальному порядку не посвідчував (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру, а.с.48), тому спадкування належного йому за життя майна здійснюється в порядку спадкування за законом відповідно до черговості, визначеної ст.ст.1258-1266 ЦК України. В силу ст.1261 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] як його дружина. Факт перебування їх у шлюбі також підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 25 червня 2019 року (а.с.6). Судовим розглядом встановлено, що на момент смерті [PERSON] шлюб між ним та [PERSON] був діючим, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00033238318 від 20 жовтня 2021 року (а.с.45-46). Як визначено ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини в межах встановленого законом строку. Згідно з ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із системного аналізу вказаних положень законодавства слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , почав відлік відповідно з дати його смерті та закінчився 12 травня 2021 року. Фактично із заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса 20 жовтня 2021 року, що встановлено з матеріалів витребуваної судом спадкової справи №118/2021, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.37). В ході судового розгляду справи також встановлено, що з 19 грудня 2019 року та до моменту смерті [PERSON] значився зареєстрованим та проживав за адресою: [ADDRESS] . Крім нього за вказаною адресою ніхто не значився зареєстрованим, що підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №36994 від 21 жовтня 2021 року (а.с.13). У свою чергу, [PERSON] значилась зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] з 17 квітня 1990 року до 26 листопада 2019 року; з 26 листопада 2019 року та на момент ухвалення рішення ніде зареєстрованою не значиться (а.с.5). 08 листопада 2021 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. позивачеві видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що вона пропустила 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, та не надала документів, які б підтверджували факт проживання однією сім`єю (за однією) адресою понад 5 років відповідно до ст.1264 ЦК України (а.с.15). Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постановах у справах № 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року та № 6-1486цс15 від 04 листопада 2015 року, правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані у випадку одночасної наявності двох обов`язкових умов: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. В силу ст.12 ЦПК України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі спадкових. Як на поважність пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач посилалась на те, що тривалий час вона перебувала за кордоном, а саме в Російській Федерації, Республіка Татарстан, м. Набережні Челни, де здійснювала догляд за своєю матір`ю [PERSON] . Дійсно, відповідно до відміток в наданій позивачем міграційній картці (а.с.18-19), [PERSON] виїхала до Російської Федерації, Республіка Татарстан 14 січня 2020 року зі строком перебування до 13 квітня 2020 року. При цьому, строк її перебування на території Російської Федерації було неодноразово пролонговано - до 17 жовтня 2020 року, до 13 грудня 2020 року, до 11 березня 2021 року, до 15 червня 2021 року та востаннє 23 червня 2021 року пролонговано до 30 вересня 2021 року. Посилання позивача на необхідність її виїзду до Російської Федерації для догляду за матір`ю [PERSON] суд оцінює критично, оскільки факт здійснення позивачем догляду за [PERSON] не підтверджений жодними доказами та не узгоджується з наданими нею документами за хронологічністю подій: [PERSON] померла [INFO] в м. Набережні Челни, Республіка Татарстан, Російська Федерація (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 16 вересня 2020 року, а.с.18), в той час як [PERSON] перебувала в Російській Федерації з 14 січня 2020 року до 30 вересня 2021 року, у тому числі на підставі запрошення приймаючої сторони [PERSON] . Відомості про те, що до моменту смерті [PERSON] позивач приїздила до Російської Федерації за запрошенням матері як приймаючої сторони в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, доведеність факту тривалого перебування [PERSON] за межами України, а саме в Російській Федерації, у тому числі на момент смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , дію карантинних обмежень, пов`язаних з пандемією у світі коронавірусної хвороби, спричиненої SARS-CoV-2, спалах якої розпочався у грудні 2019 року у м. Ухань, Хубей, КНР, та визнаний Всесвітньою організацією охорони здоров`я пандемією 11 березня 2020 року, у тому числі обмеження виїзду за кордон, суд приходить до переконання, що вказані обставини в їх сукупності дають суду підстави дійти висновку про те, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин. Також заслуговує на увагу той факт, що практично одразу після повернення до України на початку жовтня 2021 року, позивач не зволікала з поданням заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та 20 жовтня 2021 року звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав. Відтак, на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] із визначенням їй додаткового строку тривалістю в 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , що слід обчислювати з дня набрання рішенням суду законної сили. Надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини, за відсутності спадкового спору стосовно прийняття спадкового майна, є підставою для оформлення за спадкоємцем спадкових прав у встановленому законом порядку.

Outcome: approved