Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

20.12.2021 року представник ТОВАРИСТВА\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР»\~звернувся до\~Жовтневого районного\~суду міста\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~з позовною\~заявою про\~стягнення заборгованості,\~просили стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з 01.12.2017 по 30.11.2021 в сумі 14\~129 грн. 35 коп. яка складається з послуг управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 11\~749,26 грн., суму індексу інфляції 1 718 гривень 99 коп. та 3% річних 661 грн. 10 коп., а також судові витрати у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі договору від 21.12.2012 про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі (об`єкт 4), ТОВ «Житлокомцентр» було визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території 01.04.2013 року по 28.02.2019 рік. Згідно договору б/н від грудня 2018 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладених між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та ТОВ «Житлокомцентр» останнього було визначено управителем даного будинку з 01.01.2019 року по теперішній час. Договором визначені всі його суттєві умови за якими відповідачі зобов`язані зі свого боку здійснювати регулярну оплату житлово комунальних послуг . В результаті неналежного виконання зобов`язання зі сплати за надані послуг в квартирі [ADDRESS] , де є зареєстровані відповідачі та є споживачами послуг. Отже, у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків станом на 01.12.2021 виникла заборгованість у розмірі 11\~749, 26 грн. на яку відповідно наданого позивачем розрахунку нараховано індекс інфляції та 3 % річних. Оскільки вирішити спір неможливо в досудовому порядку , представник позивача просить суд стягнути заборгованість в судовому порядку. Ухвалою суду від 11.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи на 22.02.2022 року. Через певні обставини розгляд справи було відкладено на 22.03.2022 року, потім на 17.05.2022 року тощо. Відповідачі, які належним чином повідомлені про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, не скористалися своїм правом та не направили до суду відзив на позовну заяву. Судом встановлено, що на адресу реєстрації відповідачів за адресою : [ADDRESS] направлялися матеріали позовної заяви та ухвали суду. \~ \~ \~ \~Згідно ст.279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до договору від 21.12.2012 року ТОВ «Житлокомцентр» визначено виконавцем послуг з управління будинком та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкових території, в тому числі багатоквартирного будинку [ADDRESS] , з 01.04.2013 по 31.12.2018 рік . Згідно договору б/н від грудня 2018 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладених між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та ТОВ «Житлокомцентр» останнього було визначено управителем даного будинку з 01.01.2019 року по теперішній час. Вказаний договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком щороку продовжується відповідно до пункту 38 , оскільки сторонами за місяць до закінчення його дії не заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Відповідно до умов зазначених договорів позивач зобов`язаний проводити поточні і капітальні ремонти у житловому будинку, належно утримувати і ремонтувати спільне майно будинку та його прибудинкової території, послуга полягає у забезпеченні належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб, а на відповідача покладено обов`язок оплати цих послуг щомісячно не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється управителем на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Пунктом 1 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають в себе витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку, витрати на сплату винагороди управителю та інші витрати. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання осіб відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (раніше вулиця мала назву Тухачевського та згідно розпорядження Дніпропетровської обласної державної адміністрації № Р -223/0/3-16 від 19.05.2016 відбулося перейменування вулиць). За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно довідки та відповідного розрахунку, що міститься в матеріалах справи та визнається судом вірним у період часу з 01.12.2017 по 01.12.2021 ТОВ «Житлокомцентр» надавались послуги з управління та послуг з утримання будинків і прибудинкової території виникла заборгованість у розмірі 11\~749,26 грн. , на зазначену суму нараховано індекс інфляції у розмірі 1718,99 грн. та 3 % річних у розмірі 661,10 грн. Всього нараховано борг 14\~129,35 грн. Стосовно позовної давності слід зазначити , що вимоги позивача відповідають змісту ст. 256 ЦК України , оскільки позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~частини першої\~статті 264\~ЦК України\~перебіг позовної\~давності переривається\~вчиненням особою\~дії,\~що свідчить\~про визнання\~нею свого\~боргу або іншого обов`язку , а в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності лишається заново. Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду Цивільних і\~кримінальних справ\~від 23.12.2011р.\~№14\~"Про\~практику розгляду\~судами заяв\~у порядку\~наказного провадження - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судовогс дослідження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засіданні та виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Отже,\~строк позовної\~давності переривався\~подією -\~зверненням ТОВ\~«Житлокомцентр» із\~заявою про\~видачу судового\~наказу та\~видачею судового\~наказу,\~а тому\~підлягає стягненню\~заборгованості в\~межах трирічного\~строку ,\~що передував\~зверненню до\~суду із\~заявою про\~видачу \~судового наказу . Тому, період відрахування позовної давності починається від трирічного строку що передував даті переривання, звернення до суду з заявою про видачу судового наказу17.12.2020, то періодом стягнення є строк з 01.12.2017 року по 30.11.2021 року. Викладене узгоджується з\~правовою позицією,\~наведеною у\~постанові Верховного\~Суду від\~22.01.2019\~ у справі № 437/2426/13-ц. Матеріали справи містять Ухвалу суду від 01.12.2021 якою було скасовано судовий наказ № 212/ 9253/20 від 01.12.2021 року про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» заборгованості за житлово- комунальні послуги . Відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, управителем, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки,регулюються законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та /або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком належить до житлової послуги. Учасниками правовідносин є споживач та управитель - ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги ». Згідно зі\~ст.\~1\~вказаного Закону : Управитель багатоквартирного будинку ( далі -управитель)- фізична особа-підприємець або юридична особа-субєкт підприємницької діяльності, яка за договором з співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Споживач житлово-комунальних послуг- індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична чи юридична особа, яка є власником нерухомого майна , або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальних послуг; Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року передбачений обов`язок споживача здійснювати оплату житлово-комунальних послуг щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Враховуючи, що між позивачем та відповідачами договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався, правовідносини між сторонами по справі регулюються\~Законом України «Про житлово - комунальні послуги»\~та нормами Цивільного,\~Житлового кодексів України. Відповідно до чинного законодавства відповідачі повинні щомісячно сплачувати за послуги з управління та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, а також комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає, правовій позиції Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, та у справі № 6-2951цс15 від 20.04.2016 року. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно з ч.2\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України\~(висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). \~ \~ \~ \~Згідно вимог ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст.\~78\~ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно вимог ст.\~79\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З урахуванням викладеного вбачається, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, надано достатньо доказів для задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн.00 коп., також підлягає стягненню з Відповідачів на користь Позивача, у повному обсязі.

Outcome: approved