Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у 1980 році вона була прийнята на роботу на цегельний завод в колгосп ім. «Родіна». Тоді ж було заповнено трудову книжку колгоспника на ім`я [PERSON] . На даний момент вона намагалася оформити пенсію, однак не має такої можливості в зв`язку з тим, що в Пенсійному Фонді відмовляються приймати до уваги трудову книжку колгоспника № 1019 та зроблені в ній записи про страховий стаж роботи, тому що записи на першій сторінці трудової книжки колгоспника на її ім`я під № [NUMBER] зроблені із порушенням інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме не повністю написана дата народження, тобто замість [INFO] вказано лише 1962. Про те, що в трудовій книжці повинно зазначатися повна дата народження [INFO] замість 1962 р. підтверджують наступні документи: копія свідоцтва про народження, копія паспорту, копія свідоцтва про шлюб. Із архівної довідки №1/1 від 05.01.2017 року виданої Архівним відділом Глибоцької районної державної адміністрації, вбачається що [PERSON] , дата народження [INFO] ( так в документах) зараховано трудовий стаж роботи в колективному господарстві ім. «Родіна» в період з 1980 по 1993 р. Трудова книжка колгоспника № [NUMBER] видана на ім`я [PERSON] від 25.01.1999 року. Просить суд, ухвалити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] , [INFO] трудової книжки колгоспника [NUMBER]. В судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримала повністю, в своїх поясненнях підтвердила обставини, що викладені в заяві і просила суд вимоги заяви задовольнити в повному обсязі. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, однак надали суду заяву, відповідно до якої справу просять розглянути без участі їхнього представника, не заперечують щодо задоволення вимог заяви. Представник відділ обслуговування громадян №4 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані i підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з метою оформлення пенсії [PERSON] звернулася до Глибоцького сервісного центру №4 Головного управління ПФУ у Чернівецькій області з метою отримання переліку документів для оформлення пенсії, на яку вона набуває право 30 березня 2022 року у зв`язку із досягненням 60-тирічного віку. Однак Пенсійним Фондом відмовлено у видачі пенсії за віком, оскільки не приймається до уваги трудова книжка колгоспника № [NUMBER] та зроблені в ній записи про страховий стаж роботи, тому що записи на першій сторінці трудової книжки колгоспника на ім`я [PERSON] під № [NUMBER] зроблені із порушенням інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме не повністю написана дата народження, тобто замість [INFO] вказано лише 1962. Як вбачається з архівної довідки №1/1 від 05.01.2017 року виданої Архівним відділом Глибоцької районної державної адміністрації, [PERSON] , дата народження [INFO] , зараховано трудовий стаж роботи в колективному господарстві ім. «Родіна» в період з 1980 по 1993 р. Як вбачається з копії паспорта серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] . Трудова книжка колгоспника [NUMBER], видана на ім`я [PERSON] , 1962 року народження. Підтвердити факт належності правовстановлюючого документа у позасудовому порядку неможливо, а встановлення даного факту необхідне заявниці для можливості оформлення пенсії. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Отже, відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати право на пенсійне забезпечення. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини, що викладені в заяві. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа слід задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved