Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-19 00:00:00

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2022р. частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до Дніпровської міської ради, [PERSON] (третя особа - [PERSON] ) про визнання права власності, скасування рішень державного реєстратора. Скасоване рішення державного реєстратора сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Соколенко Тетяни Григорівни про державну реєстрацію речового права - права приватної власності на житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1420896512101, індексний номер рішення: 38391058 від 28.11.2017 15:39:57. Скасоване рішення державного реєстратора Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Семенюка Миколи Олександровича про державну реєстрацію речового права - права власності на житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1420896512101, індексний номер рішення: 42972963 від 12.09.2018 17:25:38. Визнано за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 100/300 частину домоволодіння [ADDRESS] . У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 10.05.2022р. представник позивача - адвокат Гусакова О.Б. звернулася до суду з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у даній справі про стягнення витрат на правничу допомогу (а.с. 1-2), на обґрунтування якої посилається на те, що позивач попередньо у позові зазначав про понесені витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно у розмірі 35000,0 грн. Рішення у справі ухвалено 05.05.2022р., у зв`язку із чим встановлений ст. 141 ЦПК України процесуальний строк подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, що становить до 10.05.2022р., не пропущений. 14.09.2020р. між позивачем [PERSON] і адвокатом Гусаковою О.Б. укладено договір про надання правової допомоги № 61, відповідно до умов якого вартість гонорару адвоката становить 1700,00 грн. за одну годину, але не більше 27 000 грн. з урахуванням гонорару успіху в розмірі 35 000,0 грн., яку позивач має сплатити на користь адвоката впродовж 10-ти днів з дня проголошення судового рішення (у випадку коли рішення ухвалено на користь клієнта), проте з додатковою оплатою по 1000 грн. за підготовку до кожного судового засідання. \~ \~ \~ \~ Отже, під час розгляду справи позивач має понести витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 70 000,0 грн., з яких 35 000,0 грн. ним вже сплачені, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера. Решта коштів 35000,00 грн. (гонорар успіху) підлягає сплаті клієнтом позивачем адвокату. Адвокат просила стягнути з відповідачів на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 70 000,00 грн. 19.05.2022р. представник відповідача Дніпровської міської ради Скосарєв І.Д. (діє на підставі відомостей з ЄДР а.с. 27-29) надав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, у якому вказав, що витрати є неспівмірними і завищеними. Вважав, що надані прибуткові касові ордери не містять всіх обов`язкових реквізитів - податкового коду підприємства, кореспондуючого рахунку бухгалтерського обліку, що використовується при проведенні даної операції, суми, яка вноситься до каси підприємства (проставляється цифрами), тому ордери не є бухгалтерськими документами і не є доказами сплати за правову допомогу. Вважав завищеною та неспівмірною з виконанням робіт сплату в сумі 5100 грн. за складання трьох ідентичних клопотань про витребування доказів. Відсутні докази участі у судових засіданнях. Адвокатом приймалась участь у судовому засіданні лише 25.05.2021р. Подальші ухвали, якими задовольнялись клопотання позивача, містять запис про їх розгляд за відсутності адвоката позивача. Враховуючи те, що ухвалою від 24.03.2021р. судом визначено дану справу як малозначну, в ході розгляду справи не проводились експертизи, предмет спору й характер спірних правовідносин не є нетиповими, а також беручи до уваги кількість учасників процесу, обставин, які підлягають з`ясуванню, доказів, які підлягають оцінці, обсяг поданих процесуальних документів, вважав, що розглянута справа не є складною, відтак розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним. Просив заяву задовільнити частково, зменшивши розмір стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача\~ -\~адвокат Гусакова\~О.Б. просила у заяві про ухвалення додаткового рішення судове засідання проводити без її участі (а.с. 2, зворот). 20.05.2022р. представник відповідача Дніпровської міської ради Костюченко О.Т. (діє на підставі відомостей з ЄДР а.с. 33 - 41) надав заяву, у якій просив справу розглядати без фіксації технічними засобами (а.с. 32). 20.08.2022р.\~представник відповідачки\~ [PERSON] \~ адвокат\~Кияненко Д.О. надала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із уведенням в Україні воєнного стану та неможливістю через це погодити із клієнтом позицію по справ (а.с. 31). Щодо клопотання представник відповідачки [PERSON] адвоката Кияненко Д.О. про відкладення розгляду справи у зв`язку із уведенням в Україні воєнного стану, суд зазначає таке. 24.02.2022р. Радою суддів України прийнято рішення «Щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень ВРП та воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією збоку рф», яким звернуто увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена. 02.03.2022р. Радою суддів України опубліковані рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з них основними є те, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні. При визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні. Громадянам роз`яснюється можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції. Розгляд справ по можливості відкладається (за винятком невідкладних судових розглядів), зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Якщо за об`єктивних обставин учасник провадження не може прибути в судове засідання суд може допустити участь такого учасника в режимі відеоконференції за допомогою будь-яких інших технічних засобів, в тому числі і власних. На момент розгляду справи робота суду не припинена, суд працює у штатному режимів. Отже, відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, суд виходить з того, що представник був належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив таке. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно із ч. 4 ст. 58 ЦК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Повноваження адвоката Гусакової О.Б. як представника позивача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством ордером від 14.09.2020р. (а.с. 40 т. 1). Судом встановлено, що 14.09.2020р. між позивачем [PERSON] і адвокатом Гусаковою О.Б. укладено договір про надання правової допомоги № 61 (а.с. 3), відповідно до п. 3 якого вартість гонорару за договором становить 1700,00 грн. за одну годину, але не більше 27000 грн., але із додатковою оплатою по 1000,00 грн. за підготовку до кожного судового засідання. Відповідно до п. 3.1. договору оплата у розмірі 27 000,00 грн. сплачується в день підписання договору, а 1000,00 грн. за три дні перед кожним судовим засіданням. Відповідно до п. 3.3. договору у разі якщо судове засідання не відбулося не з вини адвоката, то його запланований час вважається простоєм, за який сплачується компенсація у розмірі 1000,00 грн., шляхом зарахування оплати за судове засідання, яке не відбулося. Позивачем сплачено на користь адвоката Гусакової О.Б. загалом 35000,00 грн., підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера: № 50 від 14.09.2020р. на суму 27 000,00 грн. оплата згідно договору № 61 від 14.09.2020р.; № 80 від 21.11.2021р. на суму 1 000,00 грн. оплата за підготовку судового засідання, призначеного на 24.11.2021р.; № 4 від 20.01.2022р. на суму 1 000,00 грн. оплата за підготовку судового засідання, призначеного на 25.01.2022р.; № 12 від 21.02.2022р. на суму 1 000,00 грн. оплата за підготовку судового засідання, призначеного на 05.02.2022р.; № 20 від 02.05.2022р. на суму 1 000,00 грн. оплата за підготовку судового засідання, призначеного на 05.05.2022р.; № 30 від 19.04.2022р. на суму 1 000,00 грн. оплата за підготовку судового засідання, призначеного на 23.04.2022р.; № 38 від 21.05.2022р. на суму 1 000,00 грн. оплата за підготовку судового засідання, призначеного на 25.05.2022р.; № 51 від 07.08.2021р. на суму 1 000,00 грн. оплата за підготовку судового засідання, призначеного на11.08..2021р.; № 69 від 07.10.2022р. на суму 1 000,00 грн. оплата за підготовку судового засідання, призначеного на 12.10.2022р. (а.с. 4-6). 06.05.2022р. між [PERSON] і адвокатом Гусаковою О.Б. підписаний акт виконаних робіт (а.с. 7), у якому відображено детальний опис робіт із визначенням кількості годин - 21 години за виконані роботи: консультування клієнта щодо його порушених прав 30 хв.; пошук та аналіз законодавства для вирішення спору та написання позовної заяви до суду 2 год.; пошук судової практики ВС в аналогічних спорах для вирішення судового спору клієнта 1 год.; складання позовної заяви (написання тексту позову) 4 год.; готування та завірення додатків до позову у кількості до учасників справи 1 год.; складання клопотання про витребування доказів від 23.04.2022р. 1 год.; складання клопотання про витребування доказів від 10.09.2021р. 1 год.; складання заперечення від 19.05.2021р. на клопотання про забезпечення попередньої оплати судових витрат 2 год.; складання клопотання про витребування доказів від 24.05.2021р. 30 хв.; складання заяви про збільшення розміру позовних вимог, заміну неналежних відповідачів, залучення співпозивача та відповідача до участі у справі від 24.05.2021р. 3 год..; представництво інтересів клієнта в суді 5 год. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до\~прибуткового касового\~ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19). Суд вважає, що понесені витрати на правничу допомогу підтверджені належним і допустимими доказами (ордером, укладеним договором, актом приймання-передачі виконаних робіт квитанціями до прибуткових касових ордерів), тому вони приймаються судом до уваги. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1вищевказаного Закону). Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього ж Закону). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Згідно із ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.05.2021р. по справі №910/7586/19 час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц). Пунктом 3 договору про надання правової допомоги визначено, що вартість гонорару за договором становить 1700,00 грн. за одну годину, але не більше 27000 грн., але із додатковою оплатою по 1000,00 грн. за підготовку до кожного судового засідання. З матеріалів справи видно, що 23.04.2021р. судове засідання проведено без участі сторін та інших учасників справи (а.с. 41 43 т. 1), 11.08.2021р. судове засідання проведено без участі сторін та інших учасників справи (а.с. 116 117 т.1), 24.11.2021р. судове засідання проведено без участі сторін та інших учасників справи, наявна заява представника позивача про розгляд клопотання без участі представника (а.с. 173, 179 181 т. 1), 25.01.2022р. судове засідання проведено без участі сторін та інших учасників справи, наявна заява представника позивача про розгляд заяви без участі представника (а.с. 194, 197 - 178 т. 1), 25.02.2021р. судове засідання (у якому закрите підготовче засідання) проведено без участі сторін та інших учасників справи (а.с. 211 т. 1), 05.05.2021р. судове засідання проведено без участі сторін та інших учасників справи, наявна заява представника позивача про розгляд заяви без участі представника (а.с. 6-7 т. 2). Таким чином, витрати у розмірі 6000,00 грн. (всього 6 засідань) не можуть бути відшкодовано у якості витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вони фактично не підтверджені матеріалами справи. Інші витрати як то консультація, подання позовної заяви до суду, подання збільшеної позовної заяви, підготовка і подання до суду клопотання про витребування доказів, підготовка і подання заперечень на заяву відповідача є видами правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», вони підтверджені належними і допустимими доказами, а тому ці витрати підлягають відшкодованою у якості витрат на професійну правничу допомогу. Суд виходить із того, що витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом даної справи (в якій адвокат готував позовну заяву, інші процесуальні документи), враховуючи обґрунтованість та пропорційність їх розміру з урахуванням виконаної адвокатом роботи та предмету спору, підлягають стягненню у розмірі 29000,00 грн. Доводи представника міської ради, що суд має право зменшити розмір витрат на правничу допомогу, оскільки вони є завищеними, судом не приймається, оскільки при вирішенні питання про розподіл судових витрат в першу чергу суд враховує, що ці витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим, з урахуванням складності справи, яка розглянута у порядку загального провадження у декількох засіданнях із розглядом ряду заяв і клопотань сторін. Відтак, при розподілі витрат на правову допомогу суд враховує визначений договором гонорар адвоката в розмірі 27000,00 грн. та 2000,00 грн. витрат на підготовку до 2 судових засідань, а всього 29000,00 грн. Щодо вимог про відшкодування 35000,00 грн. «гонорару успіху». Згідно із п. 3.2. договору додатково клієнт сплачує гонорар успіху, що є фіксованою фінансовою сумою, що має бути сплачена клієнтом на користь адвоката протягом 10-ти днів з дня проголошення судового рішення у випадку, коли рішення ухвалено на користь клієнта. Розмір гонорару успіху становить 35 000,00 грн. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020р. у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 7072) (пункт 5.43 постанови). З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підтяв для стягнення із відповідачів передбаченого договором між адвокатом і клієнтом «гонорару успіху» в розмірі 35000,00 грн. Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, суд вважає за можливе розподілити витати на правничу допомог таким чином. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про скасування двох рішень державних реєстраторів задоволені повністю (дві вимоги), позовні вимоги до Дніпровської міської ради про визнання права власності у прядку спадкування (1 вимога) частково (відмовлено у задоволенні вимог визначення часток з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.52018р. по справі № 2347/18 (38/500 і 69/500)). Таким чином, із відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягнення 2/3 частини судових витрат (за дві з трьох вимог), що дорівнює 19333,33\~грн. (29000,00/3*2), а з відповідача - Дніпровської міської ради на користь позивача [PERSON] підлягає стягнення половину (пропорційно задоволеним вимогам) від решти 1/3 частини судових витрат, що дорівнює 4833,33\~грн. (29000,00/3/2). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial