Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

30.11.2021 до суду надійшов вказаний позов. В позовних вимогах з урахуванням утомненої заяви (а.с.12-13) позивач просить суд змінити розмір аліментів, шляхом збільшення їх розміру, який було встановлено рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09.01.2014 року в розмірі 700,00 грн., щомісячно починаючи з 25.11.2013 р. і до повноліття дитини на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій суму в розмірі 2510,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінгімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 01.12.2021 р. вказану позовну заяву залишено без руху, 6надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.7-8). Ухвалою суду від 05.01.2022 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.17-18). Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї (а.с.21-23). Відповідач заяву із запереченням про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони по справі перебували з зареєстрованому шлюбі з 31.07.2009 р. до 09.01.2014 р. В даному шлюбі народилась дитина, [PERSON] , [INFO] . 09.01.2014 року Солом`янським районним судом міста Києва було прийнято рішення про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 25.11.2013 року і до її повноліття (а.с.24-25). Проте, судом встановлено, що відповідач аліменти на утримання доньки не сплачує, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість по виконавчому провадженню зі сплати аліментів. Протилежного суду не надано. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач просить змінити розмір аліментів, шляхом збільшення розміру їх стягнення, який був присуджений рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09.01.2014 року у розмірі 700,00 грн., щомісячно починаючи з 25.11.2013 р. і до повноліття дитини на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] збільшивши розмір аліментів у твердій грошовій суму в розмірі 2510,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінгімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, оскільки, відповідач є працездатною особою, відповідач аліменти більше нікому не сплачує. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», установлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; Відповідач є працездатною особою, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України, Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» та вважає, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів, підлягають задоволенню, а саме суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2510,00 грн. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та роз`ясненням, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3. З врахуванням обставин справи, майнового стану сторін, суд приходить до висновку щодозадоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збвір в дохід держави в розмірі 992, 40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved