Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Вказує, що вони із відповідачем [PERSON] 10 серпня 2017 року уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Стрілецько-Кутською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області, про що 10 серпня 2017 року складено актовий запис № 11. Зазначає, що рішенням Кіцманського районного суду від 11 лютого 2022 року шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбних відносин [INFO] у них в сім`ї народилась донька [PERSON] , яка на даний час проживає з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Після того як відповідач покинув сім`ю у наданні належної матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної доньки [PERSON] не приймає, грошові кошти у розмірі, який був би достатнім для нормального її розвитку не надає. Посилається на те, що відповідач, який зобов`язаний приймати безпосередню участь у матеріальному утриманні їхньої спільної малолітньої доньки [PERSON] , від виконання свого батьківського обов`язку свідомо ухиляється, що порушує передбачені законодавством положення щодо обов`язкового матеріального утримання дітей до їх повноліття. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в сумі 2500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала письмову заяву про підтримання позовних вимог та розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, однак подав заяву у якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.2018 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Згідно Довідки Стрілецькокутського ЗДО Мамаївської сільської ради №109 від 05.05.2022 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно є вихованкою Стрілецькокутського ЗДО Мамаївської сільської ради та відвідує молодшу групу «Сонечко» (а.с.4). Довідкою Стрілецькокутського старостинського округу Чернівецького району №5-202 від 05.05.2022 року стверджується те, що [PERSON] , 1997 року народження, зареєстрована за адресою [ADDRESS] , до складу її сімї входять: мама [PERSON] , 1981 року народження, батько [PERSON] , 1971 року народження, дочка [PERSON] , 2018 року народження, сестра [PERSON] , 1999 року народження, племінниця [PERSON] , 2018 року народження (а.с.5). Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.02.2022 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням позовних вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 992,40 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України . Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved