Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася дитина донька [PERSON] , яка на теперішній час є повнолітньою, при цьому навчається у Педагогічному Університеті ім. Комісії народної освіти і потребує матеріальної допомоги. За таких обставин просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання чи до досягнення 23 річного віку. Ухвалою суду від 18 січня 2022 року відкрито провадження по справі та визначено\~ проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 26 травня 2022 року розглянуто справу по суті та ухвалено рішення. В судове засідання позивач не з`явився, представником позивача адвокатом Костогриз О.В. надано заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання \~ \~ \~ \~надав відзив, в якому заперечував проти задоволення позову, оскільки у нього відсутня матеріальна можливість сплачувати аліменти. Крім того, він вже сплатив аліменти під час навчання позивача у вищому навчальному закладі, наразі навчання у Педагогічному Університеті ім. Комісії народної освіти обрано без його згоди на власний розсул позивача. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Так,\~статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями\~198,\~199\~цього\~Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20\~Постанови від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, і яка на теперішній час є студенткою Педагогічного Університету ім. Комісії народної освіти та потребує матеріальної допомоги, що підтверджується довідкою навчального закладу. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] навчається на стаціонарному відділенні, потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько зобов`язаний та спроможній надавати таку допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання до 30 вересня 2023 року, але не пізніше досягнення нею 23 років. Суд не може погодитися з посиланнями відповідача [PERSON] , викладених у відзиві на позов, про неспроможність сплачувати аліменти на повнолітню доньку, оскільки, належних доказів цим обставинам суду не надано. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи результат розгляду справи, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved