Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати виконавчий напис №47988 від 29.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 29 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис №47988 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №25610-А від 24 березня 2017 року на загальну суму 6828,75 грн. В подальшому, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. прийнято постанову від 10.08.2021 про відкриття виконавчого провадження №66450546 на підставі зазначеного вище виконавчого напису. Крім того, постановою від 10.08.2021 звернено стягнення на заробітну плату позивача у розмірі 20%. Позивач зазначає, що для вчинення виконавчого напису нотаріусом мають існувати визначені законом обставини, та за відсутності хоча б однієї із них, у нотаріуса відсутні повноваження для його вчинення. Так, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 була чинною редакція Переліку, згідно з якою, стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення на заставлене майно. 10.12.2014 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості. Постановою Київського адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 про визнання не чинним і скасування п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 визнано незаконним і нечинним, зокрема, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис вчинено 29.03.2021 - в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі №826/20084/14. Отже, враховуючи вищезазначене, позивач стверджує, що укладений між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Також [PERSON] вказує, що відповідно до п.п.2.1.2 Кредитного договору «Термін платежу - 2017-04-21», тобто кредитним договором встановлено, що останній день повернення коштів є 21 квітня 2017 року, а отже у випадку неповернення коштів в останній день, днем виникнення права вимоги у ТОВ «СС ЛОУН» є 22.04.2017. Так як оскаржуваний напис було вчинено 29.03.2021, позивач дійшов висновку, що строк для вчинення нотаріальної дії сплив ще 22.04.2020, а тому у нотаріуса не було жодної підстави для вчинення виконавчого напису нотаріуса №47988 від 29.03.2021. Щодо простроченої заборгованості по сумі кредиту у розмірі 2500,00 грн. та пені у розмірі 2325,00 грн. позивач повідомляє, що так як зазначалося вище, строк повернення коштів відповідно до п.п.2.1.2. укладеного договору становив 21.04.2017, а отже до моменту вчинення виконавчого напису нотаріуса №47988 від 29.03.2021 пройшло більше 3 років, а тому у нотаріуса відсутні підстави для його вчинення. Отже, підсумовуючи вищевикладене, позивач [PERSON] дійшла висновку, що вчинений виконавчий напис №47988 від 29.03.2021 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідачем було подано кредитний договір у простій письмовій формі, що суперечить Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за №1172, так як в період вчинення виконавчого напису було скасовано пункт, що передбачав надання кредитного договору у простій формі. Крім того, нотаріусом порушення статтю 88 Закону України «Про нотаріат», якою передбачено, що однією із обов`язкових підстав вчинення виконавчого напису є те, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років, а тому у суду є всі правові підстави визнати виконавчий напис нотаріуса №47988 від 29.03.2021 таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 29.12.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 12.04.2022 у якості третіх осіб до справи залучено приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіну Яну Вікторівну та приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича. У судове засідання 07.06.2022 учасники не з`явилися. 11.04.2022 позивач [PERSON] надала клопотання, у якому просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] 11.04.2022 також надав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа «Судова повістка» від 05.05.2022 на електронну адресу, зазначену у позовній заяві. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа «Судова повістка», "Позовна заява", "ухвала про відкриття провадження", "Ухвала від 12.04.2022" від 05.05.2022 на електронну адресу. Згідно Наказу міністра Малюськи Д., свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльність, видане Міністерством юстиції України 28 липня 2008 року за №6997 на імя [PERSON] анульовано. Судова кореспонденція, яка направлялась на адресу вказаного нотаріуса повернулась до суду не врученою адресату, оскільки останній відсутній за вказаною адресою. Статею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За таких обставин, у зв`язку з тим, що [PERSON] позбавлена права на зайняття нотаріальною діяльністю, а судова кореспонденція надсилається за її юридичною адресою, тому [PERSON] неможливо повідомити про судове засідання, що, в свою чергу, призводить до затягування судового процесу та порушує права позивача на розгляд справи у розумний строк. На підставі ч. 3\~ст. 211 ЦПК України,\~суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та долучені докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. За загальним правилом статей\~15,16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 29.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безпірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис № 47988 про звернення стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 25610-А від 24 березня 2017 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН». У виконавчому написі зазначено, що строк платежу за кредитним договором № 25610-А від 24 березня 2017 року настав, боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 28 грудня 2020 року по 10 березня 2021 року; сума заборгованості складає 5628,75 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 2500,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 803,75 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 2325,00 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» - 1200,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 6828,75 грн. На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем відкрито виконавче провадження № 66450546, про що 10.08.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно заяви про примусове виконання рішення № б/н, директор ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» просив приватного виконавця Тимощука В.В. відкрити виконавче провадження з примусовго виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. №47988 від 29.03.2021 про стягнення з боржника [PERSON] кошти у розмірі 6828,75 грн. Відповідно до постанови від 10.08.2021 за виконавчим провадженням № 66450546, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. повідомлено [PERSON] , що під час відкриття виконавчого провадження понесено мінімальні витрати виконавчого провадження в розмірі 400 грн. Постановою від 10.08.2021 за виконавчим провадженням № 66450546, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В., на підставі ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», постановлено стягнути з боржника [PERSON] основну винагороду приватного виконавця у розмірі 682,88 грн. Також, 23.08.2021 в рамках виконавчого провадження № 66450546, було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у АТ «Вінницягаз» у розмірі 20% до погашення загальної заборгованості у сумі 8180,63 грн. Згідно Договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 25610-А від 24.03.2017 між [PERSON] та ТОВ «СС ЛОУН», позивачці надана сума кредиту, яка становить 2500 гривень, термін платежу 21.04.2017, плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою та складає 1,33 % в день: річна відсоткова ставка за кредитом складає 478,8 %. Сукупна вартість кредиту для позичальника з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, повязаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладання Договору складає 138,57 % від суми кредиту 3464, 25 гривень. Такий договір скріплений електронними підписами сторін, та не посвідчений нотаріально. Відповідно до Договору факторингу № 28/1220-01 від 28.12.2020 ,ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ФІНФОРС». [PERSON] , ТОВ «Фінансовою компанією «Онлайн фінанс» було надіслало вимогу № 1003/О/865/ОФ від 19.03.2021 про необхідність сплати суму боргу за Договором № 25610-А від 24.03.2017 у сумі 5\~628, 75 грн., укладеного між [PERSON] та ТОВ «СС ЛОУН» правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Факторингу № 28/1220-01 від 28.12.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». У вимозі зазначено, що у разі не виконання вимог ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» застосує заходи примусового стягнення заборгованості, шляхом вчинення виконавчого напису або звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 25610-А, [PERSON] повідомлена, що станом на 10.03.2022 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», заборгованість за кредитним договором № 25610-А від 24.03.2017 не погашена, та складає в сумі 5\~628,75 гривень. Як вбачається зі списку № 18031-1-1988-1072 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, відправлення № 0600204530057 ТОВ «Дірект технолоджі» направлено повідомлення [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На запит адвоката Решетило Р.Г. 07/09 від 07.09.2021, РГК «Вінницягаз» надано відповідь, що з [PERSON] було утримано із заробітної плати в серпні 2021 року на підставі постанови приватного виконавця 1706,02 грн., відсоток стягнення із заробітної плати [PERSON] в серпні 2021 року склав 20%. Вирішуючи спір, суд виходить з такого. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону та глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів; в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Такі вимоги діяли до 10.12.2014, тобто до моменту нової редакції Постанови. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Так, відповідно до п. 2 Переліку (у редакції від 10.12.2014) для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, не вимагалось, щоб договір був нотаріально посвідченим. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, що були викладені в постанові 21.09.2021 по справі № 910/10374/17, а саме в п. п. 83, 87, 93, таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, а саме 29.03.2021, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. Пункт 2 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як було зазначено вище, і це вбачається із копії кредитного договору № 25610-А від 24.03.2017, укладеного між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] , на підставі якого був вчинений виконавчий напис, вказаний документ нотаріально не засвідчений. Таким чином, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 29.03.2021 не врахувала тих обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі вже не чинні і повинна була відмовити Стягувачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким кредитний договір №25610-А від 24.03.2017 не є. Щодо строків позовної давності за кредитним договором суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Статею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що однією із обов`язкових підстав вчинення виконавчого напису є те, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Як вбачається з п.2.1. та п.2.1.2 Розділу 2 Договору №25610-А від 24.03.2017, за договором кредитодавець надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб, а позичальник зобов`язується повернути кредит та проценти за користування кредитом в строк термін платежу 21.04.2017. Отже, останнім днем виникнення права вимоги у ТОВ «СС ЛОУН» є 21.04.2020, а оскаржуваний виконавчий напис вчинено 29.03.2021. Таким чином, вимоги ТОВ «СС ЛОУН», з метою погашення яких відповідач звернувся за вчиненням виконавчого напису про стягнення боргу, виходять за межі встановленого законодавством трирічного строку давності. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно із ст.ст.76, 77, 78 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У відповідності до положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Беручи до уваги зазначене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, який вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. суперечить вимогам статтей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки кредитний договір №25610-А від 24.03.2017, на підставі якого вчинений виконавчий напис, не є нотаріально засвідчений та вчинений з порушенням строків давності, а тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з вимогами п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу, що понесені позивачем у розмірі 10000,00 грн, що підтверджуються: попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, актом надання послуг від 18.10.2021, квитанцією до прибуткового касового ордера №1 від 19.10.2021, рахунком-фактурою №1 від 18.10.2021.

Outcome: approved