Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 27.04.2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] свої вимоги обґрунтовує тим, що в 2013 році одружилася з відповідачем, і від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей. На даний час разом із відповідачем вони не проживають. Троє неповнолітніх дітей знаходяться на повному триманні позивача, яка виховує їх самостійно. У зв`язку з цим, позивач ніде не працює, так як здійснює догляд за дітьми. Разом із трьома дітьми проживає в будинку батьків. Будь якого майна на праві власності у неї немає. В той же час, відповідач [PERSON] будучи фізично здоров`ю людиною, офіційно не працює, однак отримує неофіційний дохід, та має можливість сплачувати аліменти, оскільки в добровільному порядку відповідач допомоги на утримання дітей не надає. У зв`язку з цим, позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а саме: по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, на утримання сина [PERSON] [INFO] , та дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач висловила доводи аналогічні позовній заяві, та просила її позов задовольнити. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Проте, в судовому засіданні відповідач частково визнав позов. Зокрема не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання трьох дітей, проте заявлений позивачем розмір аліментів вважає, занадто великим. Також відповідач ствердив, що проживає на даний час один, на утриманні нікого не має, є фізично здоровим, працює не офіційно, робота пов`язана з столярством. В місяць в залежності від замовлень, може отримувати до 10-11 000 гривень заробітної плати. Також [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що надав дітям матеріальну допомогу добровільно, та час від часу діти перебували з ним на вихідних. Просив позов задовольнити частково, та стягувати з нього 1 500 гривень щомісячно на кожну дитину. Позивач, ствердила що дійсно відповідач час від часу проводить з дітьми вихідні, пригощає їх піццою. Розмір аліментів 1500 гривень вважає недостатнім, оскільки діти весь час ростуть, потребують належного харчування, лікування, організації дозвілля, а тому просила позов задовольнити повністю, та стягнути з відповідача аліменти по 2000 гривень щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Заяви, та клопотання учасників справи. Жодних клопотань чи заяв учасники судового провадження не заявляли. Процесуальні дії у справі. 12.05.2022 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду на 31.05.2022 року. Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2013 року. Згідно зі свідоцтвами про народження серія [NUMBER] від 22.05.2013 року, серія [NUMBER] від 25.05.2015 року, серія [NUMBER] від 12.02.2019 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 2-3). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов життя, позивач [PERSON] проживає разом із трьома малолітніми дітьми та матір`ю [PERSON] в її будинку, в [ADDRESS] . У акті зазначено, що [PERSON] ніде не працює, так як дійсно доглядає малолітніх дітей. Її чоловік [PERSON] в господарстві не проживає з вересня 2021 року. Умови проживання сім`ї посередні. (а.с.5). Згідно довідки №325/08-08 від 26.04.2022 року малолітні діти сторін зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Зміст спірних\~правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік». Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей: - віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201гривня, з 1 грудня 2272 гривні; - від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і за час спільного проживання у них народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.2-3), які проживають разом з матір`ю (позивачем [PERSON] ). Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний їх утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своїх дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані їх утримувати до досягнення ними повноліття. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, те що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, відсутність позасудового добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дітей, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Підсумовуючи вищенаведене та враховуючи, що відповідач є працездатною особою, молодого віку, проживає один, на утриманні нікого немає, працює не офіційно, та отримує заробітну плату в межах 10 000 11 000 гривен, проте в добровільному порядку ухиляється від утримання дітей, а позивач не має можливості в повній мірі забезпечити дітей усім необхідним, суд, максимально враховуючи інтереси неповнолітніх дітей,

Outcome: partial