Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб та розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Тетіївського районного суду Київської області від 19.04.2018 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з існуючого способу та розміру - 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з моменту ухвалення рішення Тетіївського районного суду про стягнення аліментів від 19.04.2018 року у нього змінились обставини, зокрема народилося ще двоє дітей від іншого шлюбу та він з лютого 2022 року втратив роботу, в зв`язку з чим не має змоги сплачувати аліменти у встановленому розмірі. В підготовче засідання позивач [PERSON] не прибув, до суду надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, уточнивши розмір аліментів, а саме просить стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 2100 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибула, до суду надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, уточнені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. У відповідності до частини\~3 статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина\~1\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином,\~статтею 192 СК України\~наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Як роз`яснено у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі\~\~ № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.\~СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду,\~але не пов`язує їх зі способом присудження.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів\~за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). В судовому\~засіданні встановлено,\~що рішенням\~Тетіївського районного\~суду Київської\~області від\~19.04.2018\~року з [PERSON] на\~користь\~ [PERSON] щомісячно\~стягнуто аліменти\~на утримання\~дочки \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з усіх\~видів \~заробітку (доходу)\~\~відповідача\~в розмірі\~1/4\~частини,\~\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~на\~ дитину\~\~відповідного віку,\~\~починаючи з\~14\~березня 2018\~\~року до\~\~повноліття\~ дитини(а.с. 7). Звертаючись до суду з позовом про зміну способу та розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу у нього народилися дві доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2021 року а.с. 8, копії свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 09.12.2021 року та серії [NUMBER] від 09.12.2021 року а.с. 9, 10) та він з лютого 2022 року не працевлаштований. Згідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2\~статті 77 ЦПК України\~встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проте, відповідно до ч. 1 с. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Пунктом 24\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.06.2009\~ N\~2\~ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON] про зміну способу та розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Тетіївського районного суду Київської області від 19.04.2018 року на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з існуючого способу та розміру - 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 2100 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, подавши про це відповідну заяву від 13.05.2022 року, при цьому суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності таких обставин або добровільності їх визнання, дане визнання позову є безумовним та не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, з урахуванням наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача 992,40 гривень судового\~ збору на користь держави за подання позову, оскільки позивач згідно законодавства звільнений від його сплати.

Outcome: approved