Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та просить суд визнати виконавчий напис №26901, виданий 15.09.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. 23.11.2021 р. була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження - ВП №67096814. Підставою відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис №26901, виданий 15.09.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. у відношенні боржника - [PERSON] , [INFO] на користь стягувача - ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив». Позивач зазначає, що йому стало відомо, що 01.06.2021р. нотаріус вчинив виконавчий напис про стягнення з нього на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» невиплачені в строк грошові кошти на підставі Кредитного договору № UP2077344 від 24.12.2020р., за період з 24.01.2020р. по 11.08.2021р. у сумі 19320,00 грн., з урахуванням:10500,00 грн. - прострочена заборгованість;8820,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією та процентам, 650,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.Загальна сума, що підлягає стягненню - 19320,00 грн. Позивач у позові зазначає, що виконавчий напис №26901 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки був виданий з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат») та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Вищезазначені обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 04.02.2022 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з клопотанням згідно якого позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за його відсутності та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив»в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином сповіщався. Відзив у визначений судом строк представник відповідача не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу у відсутності представника відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимировичв судове засідання повторно не з`явились, про час та місце слухання справи належним чином сповіщались, однак надіслали на адресу суду заяви, якими просили справу розглядати за їх відсутності. З урахуванням викладеного, суд проводить розгляд справи за відсутності третіх осіб. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що Виконавчий напис, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 15.09.2021 року, зареєстровано в реєстрі за № 26901. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. від 23.11.2021р. відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису № 26901 від 15.09.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості в розмірі 19320,00 грн.. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу II Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 по справі № 757/24703/18- ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 15.09.2021р., тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Доказів того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» нотаріально посвідчений кредитний договір, укладений між банком та позивачем, суду не надано, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові ВС від 15.04.2020 року № 158/2157/17. Вказані обставини відповідачем жодними доказами не спростовано, та відзиву суду надано не було. Таким чином, судом встановлено, що у спірних правовідносинах приватний нотаріус не дотримався всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій та ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а тому вчинений з порушеннями виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно приписів ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вказані вище встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази є належними, допустимими, а у своїй сукупності достатніми для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. зареєстрованим № 26901 від 15.09.2021 року. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. в дохід держави.

Outcome: approved