Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-16 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2021 року матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєва А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29.04.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Предметом позову є стягнення з [PERSON] на користь АО «Гапоненко Роман і партнери» заборгованість зі сплати гонорару за договором про надання правової допомоги №03-172 від 09.08.2019 року у сумі 92000,00 грн. Позивач в обґрунтування позову зазначив, що 09.08.2019 року між АО «Гапоненко Роман і партнери» та [PERSON] , [PERSON] укладено договір №03-172 про надання правової допомоги. В подальшому, [PERSON] направлено до АО «Гапоненко Роман і партнери» повідомлення про розірвання договору, у зв`язку із виникненням між ними конфлікту інтересів. Позивач вважає, що конфлікт інтересів виник через дії відповідача, а отже, не є поважною причиною розірвання укладеного договору. У зв`язку із чим, просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 92000,00 грн. відповідно до п.5.3 договору №03-172 від 09.08.2019 року, з урахуванням взаємозаліку за попередніми правочинами між сторонами. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що 09.11.2020 року ним та третьою особою направлено до позивача повідомлення про обов`язок розірвання договору та про заборону надання правової допомоги, через існуючий конфлікт інтересів, та запропонували позивачу розірвати договір №03-172 за взаємною згодою, надіславши позивачу проект додаткової угоди, хоча обов`язок розірвання договору був покладений законодавством на АО «Гапоненко Роман і партнери», що вказує на те, що відповідачами було запропоновано розірвати договір не за пунктом п.5.3, який передбачає виплату клієнтом суми у розмірі 150000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулось 17.05.2022 року, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач та його представник в судовому засіданні, яке відбулось 17.05.2022 року, заперечили проти задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючись на обставини викладені у відзиві. Третя особа в судове засідання, яке відбулось 17.05.2022 року, не з`явилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 09.08.2019 року між АО «Гапоненко Роман і партнери» та [PERSON] , [PERSON] укладено договір №03-172 про надання правової допомоги. 09.11.2020 [PERSON] та [PERSON] письмово звернулися до АО «Гапоненко Роман і партнери» із повідомленням про його обов`язок розірвати договір та про заборону надання правової допомоги через конфлікт інтересів, та запропонували АО «Гапоненко Роман і партнери» розірвати договір № 03-172 за взаємною згодою на підставі п. 5.2 Договору, надіславши АО «Гапоненко Роман і партнери» проект додаткової угоди. Судом встановлено та підтверджено сторонами у справі, що станом на дату направлення вказаного вище повідомлення, існував конфлікт інтересів, який проявляється у суперечності між особистими інтересами адвокатів АО «Гапоненко Роман і партнери» та інтересами [PERSON] та [PERSON] й відповідними професійними правами і обов`язками адвокатів щодо захисту таких інтересів, а саме: Адвокатським об`єднанням було подано: Заяву про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України (у вигляді повідомлення [PERSON] третій особі про розірвання договору про надання послуг спостереження за сигналізацією через розірвання договорів оренди, за яким АО «Гапоненко Роман і партнери» було орендарем нерухомого майна, належного [PERSON] ); Заяву про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності від 18.09.2020р., яку подано на адресу Головного управління Національної поліції у місті Києві та Печерського управління Національної поліції у місті Києві (щодо вчинення [PERSON] «крадіжки документів»); Між [PERSON] та АО «Гапоненко Роман і партнери» існує майновий спір щодо самовільно нарахованої [PERSON] заборгованості за начебто надану правову допомогу на підставі Договору про надання правової допомоги №03-356 від 17.07.2020 року, за умов одночасної відмови адвокатського об`єднання здійснювати виконання своїх грошових зобов`язань щодо оплати орендної плати за користування нерухомим майном, належним [PERSON] . Пунктом 5.3 договору закріплено, що клієнт може в будь-який час достроково (до завершення виконання доручення) розірвати Договір в односторонньому порядку, попередивши про це Адвокатське об`єднання не пізніше як за 10 робочих днів письмовим повідомленням. «Розірвання Договору в односторонньому порядку без поважних причин не звільняє Клієнта від обов`язку сплатити Адвокатському об`єднанню додатковий гонорар в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.». Пунктом 5.2 договору закріплено, що договір може бути в будь-який час припинений за взаємною згодою АО та клієнта. Припинення договору за взаємною згодою сторін оформлюється додатковою угодою не пізніше трьох робочих днів після досягнення згоди про припинення договору. В такому випадку, клієнт не звільняється від обов`язку сплатити АО у позовному розмірі гонорар за всю роботу, що була ним виконана чи підготовлена до виконання та відшкодувати витрати останнього, пов`язані з виконанням даного договору. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини першої статі 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат зобов`язаний, зокрема, дотримуватися правил адвокатської етики, невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів. Пунктом восьмим статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та частиною першою статті 9 Правил адвокатської етики визначається таке поняття як «конфлікт інтересів», під яким розуміється суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи невчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності. В свою чергу відповідно до ст.9 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017р., адвокат без письмового погодження з клієнтом, щодо якого виник конфлікт інтересів, не може представляти, захищати клієнта чи надавати йому професійну правничу (правову) допомогу, якщо інтереси клієнта суперечать власним інтересам адвоката. За відсутності письмового погодження клієнта, в разі виникнення конфлікту інтересів в процесі реалізації адвокатом договору, такий договір має бути розірваний з дотриманням умов, визначених цими Правилами. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 статті 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що відповідач та третя особа не звертались до позивача про розірвання договору по п.5.3 договору, що підтверджується додатковою угодою до звернення, з якого вбачається вимога розірвати договір по п.5.2 договору, який не передбачає стягнення штрафних санкцій зі сторони клієнта. А тому, договір зі сторони відповідача не був розірваний на підставі п.5.3 договору. Приймаючи до уваги вищевикладене, відсутні підстави для стягнення штрафних санкцій передбачених п.5.3 договору. З приводу доводів позивача, що він розцінив звернення відповідача та третьої особи як розірвання договору за ініціативою клієнта, тобто по 5.3 Договору, суд вважає за необхідне зазначити про те, що доводи позивача є його особистою позицією щодо розірвання договору, та не підтверджується матеріалами справи. З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Outcome: dismissed