Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-22 00:00:00

В червні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (надалі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), про стягнення заборгованості. Позивач просить суд: 1.Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 32235,04 грн. 2.Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» 3% річних у розмірі 2230,70 грн. 3.Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» інфляційні втрати у розмірі 6575,15 грн. Підставою позову є порушенням прав позивача, як надавача послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, невиконанням відповідачем зобов`язань щодо внесення плати за житлово-комунальні послуги. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.08.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. В судове засідання, яке відбулось 23.05.2022 року представник позивача не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Разом з тим, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ст. 19 Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За змістом ст. 29 Закону, надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року (надалі - Правила). Відповідно до пункту 8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на підставі типового договору. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії документа, [PERSON] є споживачем послуг ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (далі - Договір) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.1 договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, встановлено п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 1 ст. 68 ЖК України та п.п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005. Однак, відповідач, в порушення умов договору та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.08.2014 року по 30.04.2021 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого, у останньої виникла заборгованість у розмірі 32235,04 грн., на підтвердження якої відповідачем надано довідку та розрахунок заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з того, що відповідач не вносить плату за надані житлово-комунальні послуги, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З розрахунку, наданого до суду позивачем, вбачається, що розмір інфляційних втрат складає 6575,15 грн., а 3% річних від простроченої суми - 2230,70 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved