Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] \~звернулась до суду із позовною заявою до\~ [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.08.2017 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі ј від його заробітку, які він сплачує періодично з перервами від 3 до 7 місяців. Діти є дітьми з інвалідністю, мають вроджену спадкову генетичну хворобу «Фенілкетонурія», яка за умови відсутності лікування призводить до розумової відсталості. Фактично ј частина від доходів відповідача аліментів на утримання дітей з інвалідністю є дуже мізерною, що не покривають навіть четвертої частини усіх витрат, які позивачка несе на утримання дітей щомісячно. Крім того, відповідач позбавлений батьківських прав відно дітей, однак це не звільняє його від обов`язку утримувати дітей. За таких обставин позивачка просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] , на підставі заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької област від 23.08.2017 року з ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на Ѕ частину до досягнення дітей повноліття. Ухвалою суду від 23.11.2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 09.02.2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що позовні вимоги він не визнає у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову, оскільки, позов грунтується виключно на припущеннях позивача. Відповідач зазначає, що позивачка ніяким чином не мотивує підстави для збільшення розміру аліментів. Крім того, відповідач на даний час не працює, його матеріальне становище погіршилося, оскільки, він є безробітним та перебуває на обліку у Калинівській районній філії Вінницького обласного Центру зайнятості. Крім доньок, відповідач сплачує аліменти також і на сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з відсутністю у нього матеріальної можливості сплачувати визначений розмір аліментів на тьох дітей у нього утворилася заборгованость по сплаті аліментів. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач\~ [PERSON] \~у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову у повному обсязі, зазначив, що його матеріальне становище погіршилося і він не взмозі сплачувати аліменти на утримання дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). Від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідними Свідоцтвами про народження (а.с.13). Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.08.2017 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволено. Вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі ј від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.03.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.8-9). На виконання рішення суду про стягнення аліментів 22.09.2017 року Вінницьким міським судом видано виконавчий лист №127/5496/17 (а.с.12). Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 18.12.2018 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-11). Відповідно до Медичного висновку №16/44 [PERSON] , [INFO] , має захворювання порушення обміну амінокислот, фенілкетонурію, та вона єдитиною-інвалідом (а.с.14-15). Також, відповідно до Медичного висновку №145/1 від 18.11.2013 року, [PERSON] , [INFO] , має захворювання вроджене спадкове порушення обміну амінокислот, фенілкетонурію, та є дитиною-інвалідом (а.с.20-21). Заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів відповідно до Довідки-розрахунку по виконавчому провадженню №60082730 станом на 31.08.2021 року складає 35\~473,35 грн (а.с.22-23). Відповідно до Довідки №ДБ-00000071 від 31.08.2021 року, дохід [PERSON] працюючого на ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» з 01.04.2021 року за період з 01.06.2021 року по 31.08.021 року скаладає 66 200,00 грн. (а.с.25). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на прав власності,\~володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.\~У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Частиною 4 статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд також враховує, що на утриманні у відповідача перебуває ще одна дитина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , та з відповідача стягуються аліменти на його утримання у розмірі ј частини всіх видів доходу (а.с.63, 64-65). Також, як встановлено в судовому засіданні [PERSON] . Наказом №10-70К від 29.10.2021 року звільнений з посади, у зв`язку із закінченням строку трудового договору та на даний час стоїть на обліку в центрі зайнятості, що підтверджується Трудовою книжкою Серія [NUMBER] (а.с.48-49). разом з тим, позивачка, як підставу для звернення до суду з даним позовом вказує, що на даний час розмір аліментів, що сплачує відповідач є недостатнім для належного забезпечення дітей, відтак вказані доводи позивача суд вважає обґрунтованими. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, визначених заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.08.2017 року та стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дітей, аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача,\~але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: partial