Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-25 00:00:00

У січні 2022 року Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оазис - 4» (надалі - ОСББ «Оазис - 4») звернулося до суду із вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором оренди місця у приміщенні паркінгу № 20 від 01 серпня 2020 року у розмірі 4000,00 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що 01 серпня 2020 року між ОСББ «Оазис - 4» та [PERSON] було укладено Договір оренди місця у приміщенні паркінгу № 20 за адресою: м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, 4, за умовами якого [PERSON] отримав в платне користування місце паркінгу № 6, загальною площею 51,75 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Орендна плата встановлюється у грошовій формі і складає 400,00 грн. на місяць. Згідно з Акту звірених взаємних розрахунків між ОСББ «Оазис 4» та [PERSON] станом на 01 грудня 2021 року відповідач має заборгованість у 4000,00 грн. Відповідач належним чином не виконав умови договору, а тому позивач просить суд стягнути несплачені суми. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 14 січня 2022 року справу передано на розгляд головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. 26 травня 2022 року представник позивача за довіреністю Балановський О.О. надав до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи без його участі, а також зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним. Копія позовної заяви, копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження та судові повістки надсилалась відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судової влади. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення позовних виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що на утриманні та обслуговуванні ОСББ «Оазис 4» перебуває багатоквартирний будинок, розташований на [ADDRESS] , який складається з квартир та нежитлових приміщень. ОСББ «Оазис 4» здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 лютого 2001 року № 2866-ІІІ та власного статуту, прийнятого 22 березня 2019 року на Загальних зборах власників. 01 вересня 2020 року між ОСББ «Оазис 4» та [PERSON] укладено Договір оренди місця у приміщенні паркінгу № 20 (надалі - Договір), за умовами якого останній отримав в платне користування місце паркінгу № 6, загальною площею 51,75 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 15-16). Відповідно до п. 1.4. Договору, орендар використовує об`єкт для зберігання особистих речей, а саме велосипедів в кількості 4 шт. Згідно п. 2.1. Договору орендна плата встановлюється у грошовій формі і складає 400,00 грн. на місяць. Пунктом 2.3 Договору передбачено, що плату за оренду приміщення орендар сплачує не пізніше 5 числа кожного місяця. Відповідач не виконував належним чином умови договору. Як вбачається з Акту звірених взаємних розрахунків розрахунків між ОСББ «Оазис 4» та [PERSON] слідує, що заборгованість [PERSON] за Договором оренди місця у приміщенні паркінгу № 20 від 01 серпня 2020 року становить 4000,00 грн. Відповідачем було здійснено лише два платежі на суму 800.00 грн. (400, 00 грн. - 15.09.2020 року та 400,00 грн. -15.10.2020 року). (а.с. 17). Отже, з досліджених доказів вбачається, що між сторонами виникли орендні правовідносини за договором оренди місця у приміщенні паркінгу. У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин, оскільки відповідачем порушено умови договору оренди зі своєчасного внесення орендної плати, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь заборгованості за Договором підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 610 України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом досліджений та перевірений Акт взаємних розрахунків між ОСББ «Оазис 4» та [PERSON] суд погоджується з його правильністю. Відповідачем не спростований факт виконання належним чином умов Договору. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених ОСББ «Оазис 4» позовних вимог до [PERSON] , які підлягають задоволенню у повному обсязі та стягненню з останнього на користь позивача заборгованість за договором оренди місця у приміщенні паркінгу в розмірі 4000,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України. Судові витрати складаються зі судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Представником позивача надано Договір про надання правової допомоги від 18 жовтня 2021 року, укладений між АО «Сергія Чорного «Голдберг» та ОБСББ «Оазис 4», Додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 18 жовтня 2021 року, акт здачі - приймання за грудень 2021 року адвокатських послуг згідно розділу 3 договору про надання правової допомоги та відповідно до додаткової угоди до договору про надання правової допомоги щодо технічних нежитлових приміщень загальною площею 231,6 кв.м. в підвалі літ. «А», корпус 4, буд. 4, пр. Героїв Сталінграда м. Києва та платіжне доручення № 3170 від 28 грудня 2021 року на суму 47000,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 2270,00 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 5000,00 грн.

Outcome: approved