Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 29 вересня 2021 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 63\~551,44 грн., з яких: 42\~277,49 грн. залишок строкового кредиту; 6\~605,95 грн. залишок простроченого кредиту; 14\~668 грн. залишок прострочених комісій; В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 березня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний Договір № 22039000118700. Відповідно до умов якого п. 1.1 Банк надає клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, оплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі. Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено, що Банк надає клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 74\~400 грн., строк кредитування 60 місяців, кінцева дата повернення кредиту 28 березня 2021 року, цільове призначення на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5 % від суми кредиту. Процентна ставка є фіксованою та нараховується у наступному розмірі : на строкову заборгованість за кредитом 0,001 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56 % річних. Платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних платежів (п. 2.1 Кредитного договору). В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в результаті чого утворилась заборгованість яка станом на 14 вересня 2021 рік становить 63 551,44 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь (а.с. 2-5) Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 29 вересня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.70-71). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.72). До суду 18 жовтня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 73). Ухвалою судді від 19 жовтня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.74-75). Представник Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» 03 травня 2022 року надав суду заяву в які просив слухати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що мається повідомлення про отримання судових повісток. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не надав. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом 28 березня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 22039000118700. Відповідно до п. 1.1 Кредитного Договору Банк надає клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, оплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі. Пунктом 1.2 Кредитного Договору передбачено, що Банк надає клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 74\~400 грн., строк кредитування 60 місяців, кінцева дата повернення кредиту 28 березня 2021 року, цільове призначення на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5 % від суми кредиту. Процентна ставка є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56 % річних. Платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних платежів (п. 2.1 Кредитного договору) (а.с.9-11). В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в результаті чого утворилась заборгованість яка станом на 14 вересня 2021 рік становить 63 551,44 грн. з яких: 42\~277,49 грн. залишок строкового кредиту; 6\~605,95 грн. залишок простроченого кредиту; 14\~668 грн. залишок прострочених комісій (а.с. 40-41). Зазначену суму позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь та судові витрати по справі. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями частини 1\~статті 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частиною 1\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частинами 1 та 2\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2\~статті 11 ЦК України). Положеннями частини 1\~статті 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частиною 1\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частинами 1 та 2\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З вищевикладеного, слідує, що відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Позивач надав розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 14 вересня 2021 рік, заборгованість якого становить 63 551,44 грн. з яких: 42\~277,49 грн. залишок строкового кредиту; 6\~605,95 грн. залишок простроченого кредиту; 14\~668 грн. залишок прострочених комісій (а.с. 40-41). Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. Таким чином, відповідний борг в сумі 63\~551,44 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку. Відповідно до вимог частини 3 статті\~12, частини 1 статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з частиною 2\~статті 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. У відповідності до частини 1\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У\~статті 77 ЦПК України\~вказано про належність доказів: 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно\~статті 78 ЦПК України\~зазначено про допустимість доказів: 1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Про достатність доказів вказано у\~ст. 80 ЦПК України: 1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В зв`язку з тим, що позивачем доведено позовні вимоги, а відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, а тому з відповідача [PERSON] підлягають стягненню заборгованість в сумі 63 551,44 грн. з яких: 42\~277,49 грн. залишок строкового кредиту; 6\~605,95 грн. залишок простроченого кредиту; 14\~668 грн. залишок прострочених комісій. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрат у розмірі 2 270 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved