Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

07.12.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить скасувати арешт майна. В обґрунтування позову зазначив, що він є співвласником (1/4 частка) квартири, що розташована в [ADDRESS] . Право власності на вищевказану квартиру належить в рівних частках на підставі рішення Обухівського райсуду Київської області від 15.10.2007 року у ц/с. № 2-1006/2007 наступним громадянам: [PERSON] 1/ 4 частка квартири; [PERSON] 1/ 4 частка квартири; [PERSON] 1/ 4 частка квартири; [PERSON] 1/4 частка квартири, яка наразі померла; [INFO] я звернувся до ЦНАП Обухівської міської ради щодо надання роз`яснень щодо накладених арештів на нерухоме майно та отримав письмову Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 287924913 від 02.12.2021 року, щодо наявних в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно двох обтяжень (арештів) нерухомого майна квартиру. Вищевказані арешти на нерухоме майно в свій час були накладені в зв`язку із заборгованістю за житлово-комунальні послуги двох підприємств: КП «Обухівводоканал» та ПрАТ «Енергія», однак, позивачем була виплачена в повному обсязі вся заборгованість на рахунок вищевказаних підприємств, проте останні після закінчення виконавчих проваджень в зв`язку із повним виконання рішення Обухівського районного суду Київської області та сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги не подали заяву до Обухівського ВДВС про зняття арешту з нерухомого майна, що належить позивачу на праві спільної часткової власності, що призвело до обмеження його законних прав та інтересів, в позасудовому порядку спір врегулювати не вдалось, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. 10.12.2021 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. 11.02.2022 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, посилаючись на обставини вкладені в позовній заяві. Представник відповідача приватного акціонерного товариства «Енергія» в судовому засіданні проти позовних вимоги заперечила в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги. Представник відповідачка комунального підприємства «Обухівводоканал» в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляду справи у її відсутність, в якому заперечила проти позовних вимог та просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі у зв`язку з наявністю заборгованості за житлово-комунальні послуги, що й було передумовою для накладення арешту на майно позивача. Представник третьої особи Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, щодо позовних вимог поклався на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача приватного акціонерного товариства «Енергія», перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] є співвласником (1/4 частка) квартири, що розташована в [ADDRESS] . Право власності на вищевказану квартиру належить в рівних частках на підставі рішення Обухівського райсуду Київської області від 15.10.2007 року у ц/с. № 2-1006/2007 наступним громадянам: [PERSON] 1/ 4 частка квартири; [PERSON] 1/ 4 частка квартири; [PERSON] 1/ 4 частка квартири; [PERSON] 1/4 частка квартири (наразі померла); 02 грудня 2021 року позивач звернувся до ЦНАП Обухівської міської ради щодо надання роз`яснень щодо накладених арештів на нерухоме майно та отримав письмову Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 287924913 від 02.12.2021 року, щодо наявних в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно двох обтяжень (арештів) нерухомого майна квартиру: номер запису про обтяження 11942237 від 23.09.2004 року, який внесений на підставі постанови б/н., виданий 30.10.2002 року Державною виконавчою службою, Обухівського РУЮ, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25937464 від 07.11.2015 року (відомості про реєстрацію обтяжень до 01.01.2013 р., Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1324021, 23.09.2004, реєстратор: Обухівська районна державна нотаріальна контора, Обухівський районний нотаріальний округ, зміст, характеристика обтяження: № реєстра: 1046, внутр. №640106362СF33D2D5A41, комментарий: ст.8 кн.2 обух.днк). Номер запису про обтяження 1324021 арешт (архівний запис) від 23.09.2004 року, який внесений на підставі постанови б/н., виданий 30.10.2002 року, Державна Виконавча служба, Обухівського РУЮ, додаткові дані: Архівний номер 4972440KIEV478, Архівна дата: 21.11.2002, Дата виникнення 21.11.2002, №реєстра: 1046, внутр. №640106362СF33D2D5A41, комментарий: ст.8 кн.2 обух.днк. Вищевказані арешти на нерухоме майно в свій час були накладені в зв`язку із заборгованістю позивача за житлово-комунальні послуги двох підприємств: КП «Обухівводоканал» та ПрАТ «Енергія»; Однак, позивачем була виплачена в повному обсязі вся заборгованість на рахунок вищевказаних підприємств, але останні після закінчення виконавчих проваджень в зв`язку із повним виконання рішення Обухівського районного суду Київської області та сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги не подали заяву до Обухівського ВДВС про зняття арешту з нерухомого майна, що належить мені на праві спільної часткової власності, що призвело до обмеження моїх законних прав та інтересів. 02 грудня 2021 року позивач звернувся до ЦНАП Обухівської міської ради щодо надання роз`яснень щодо накладених арештів на нерухоме майно та отримав письмову Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 287924913 від 02.12.2021 року, щодо наявних в Державному реєстрі речових прав двох арештів на нерухоме майно квартиру. 05 грудня 2021 року, позивач звернувся до Обухівського ВДВС із заявою щодо зняття арешту з квартири [ADDRESS] . Однак йому було повідомлено (поки що усно) про неможливість зняття арештів з квартири в зв`язку із знищенням документів виконавчого провадження. 05 грудня 2021 року, позивач звернувся до КП «Обухівводоканал» і заявою щодо підтвердження чи спростування наявності заборгованості щодо сплати комунальних платежів. 05 грудня 2021 року, позивач звернувся до ПрАТ «Енергія» і заявою щодо підтвердження чи спростування наявності заборгованості щодо сплати комунальних платежів. Син позивача [PERSON] , зареєстрований та проживає разом зі своєю родиною в квартирі [ADDRESS] . [INFO] померла колишня дружина позивача [PERSON] , [INFO] , яка була співвласником вищевказаної квартири. 10 березня 2021 року, син позивача звернувся до державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори, Коваленко Л.О. із заявою про прийняття спадщини на 1/2 частину квартири, що належала його померлій матері (колишній дружині позивача) та розташована в [ADDRESS] . 31.03.2020 року державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 65188894 та видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59928452 від 31.03.2020 року. Суд погоджується\~із доводами\~позову щодо\~часу,\~коли позивач\~дізнався про\~порушення своїх\~прав,\~зокрема з\~тим,\~що під\~час вчинення\~нотаріальних дій\~щодо оформлення\~спадкового майна,\~йому було\~повідомлено про\~вищевказані обтяження\~зареєстровані на\~позивача -\~ [PERSON] ,\~які унеможливлюють\~оформлення спадкових\~прав.\~Слід також\~погодитись із\~доводами позову\~щодо бораного\~позивачем способу\~захисту своїх\~прав,\~зокрема з\~доводами позивача\~про те,\~що він розуміючи той факт, що виконавча справа вже знищена, у зв`язку з тим, що закінчився термін зберігання, а також враховуючи те, що виконавчі провадження та журнали реєстрації виконавчих проваджень, на даний час знищені, враховуючи те, що вказані заборони були внесені до реєстру в 2004 році, а також позивач не має можливості із-за відсутності будь-якої інформації припинити (зняти) архівні арешти, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.\~ Згідно ч. 2 ст. 3 Конституції України - права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки, усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Враховуючи викладене, суд зобов`язаний прийняти до уваги при вирішенні цього спору положення Конституції України як норми прямої дії, які встановлюють конституційне право громадян отримати та реалізувати своє право власності на майно, отримати ефективний судовий захист від протиправних посягань та порушень такого права. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7, та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном Згідно\~ ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. В даний час в зв`язку з накладенням арешту на майно позивач не може ним користуватись, а саме продати, подарувати. Згідно зі статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Заперечення відповідачів суд вважає необґрунтованими, оскільки передбачених законом підстав для відмови у задоволення позову не вбачається. Так, доводи відповідачів зводяться до наявності заборгованості по квартирі, де надаються житлово-комунальні послуги, однак, будь-якими доказами співвіднесення відповідних цивільно-правових зобов`язань саме із позивачем судом не виявлено. Так, в матеріалах справи наявні письмові докази про те, що за життя спадкодавця особові рахунки були поділені між співвласниками (колишнім подружжям), достовірні відомості про обсяг спадкового майна боржниці [PERSON] , її спадкоємців, достатність спадкового майна для покриття заборгованості тощо суду сторонами не доведено, а спір у цій справі виник із інших правовідносин. Також відповідач мине доведено, що актуальна заборгованість стосується саме того особового рахунку і саме тих боржників, які зазначались у судовому рішенні, на виконання якого було накладено арешт, детальний розрахунок і розмежування загального розміру заборгованості між співвласниками із різними особовими рахунками суду не представлено. При цьому сторонами визнається, що відносно позивача відсутні інші судові рішення та виконавчі провадження, окрім постанов державного виконавця за 2002 рік, які б породжували правові наслідки у виді накладення арешту на майно. Доводи позивача про те, що чинний арешт майна не співвідноситься із новою і допущеною не ним самим заборгованістю по житлово-комунальним послугам належними і допустимими доказами не спростовані. При цьому сторонами визнається і матеріалами справи доводиться факт закінчення виконавчого провадження, а в межах якого було накладено арешт майна позивача, а також факт відсутності (знищення) матеріалів виконавчого провадження. За таких обставин, достатніх правових і фактичних підстав для збереження арешту майна боржника, подальшого існування обмеження прав власника нерухомого майна за наслідками судового розгляду не встановлено, тому позов ґрунтується на законі та матеріалах справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене суд вважає звернення позивача правомірним, відповідачі переконливих заперечень на позов не подавав, доводи позивача не спростували, наявність правових підстав продовження існування арешту майна не довели. Таким чином, під час судового розгляду встановлено порушення прав та законних інтересів позивача як власника майна, які підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене\~вище,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~є законним\~і обґрунтованим,\~та підлягає\~задоволенню шляхом\~скасування арешту\~нерухомого майна,\~а саме:\~квартири [ADDRESS] ,\~з реєстраційними\~номерами обтяження\~в Єдиному\~реєстрі заборон\~відчудження об`єктів\~нерухомого майна.

Outcome: approved