Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 26 травня 1995 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Сімейне життя з відповідачем не склалося: через відсутність взаєморозуміння, між ними часто виникали сварки, що врешті призвело до сімейних відносини. Станом на даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно та відновленню не підлягає. За таких обставин просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Зазначила, через зловживання чоловіком спиртними напоями, між ним часто виникали сварки та з серпня 2021 року вони стали жити окремо. Спільне господарство з чоловіком не ведеться, а їх шлюб наразі існує лише формально. Відповідач в судовому засіданні по суті позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Визнав, що дійсно з серпня 2021 року через сварки він з дружиною стали проживати окремо та перестали вести спільне господарство. Примирення з дружиною не відбулося. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 26 травня 1995 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Городищенською сільською Радою Шепетівського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №4. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Через погіршення взаємовідносин, сторони фактично припинили шлюбні стосунки та з серпня 2021 року проживають окремо. Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя. Впродовж наданого судом часу примирення між сторонами та відновлення сім`ї не відбулося. Як зазначила позивач примирення з відповідачем не можливе, вона категорично не бажає зберігати сім`ю з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, зважаючи на причини припинення шлюбних стосунків, категоричну позицію позивача стосовно не бажання перебувати у шлюбі, виходячи із засад добровільності як укладення, так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 908,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved