Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

10 січня 2022 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, до відповідача. Предметом спору є стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, яка проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської обл. Позиція сторін. В обґрунтуванні своїх позовних вимог представник позивачки зазначив, що відповідач є батьком доньки [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивачки, від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дитини, має заборгованість по сплаті аліментів, а тому позивачка просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 105\~657.52 грн. за період з 16.02.2016 року по 31.12.2021 року. В ході судового розгляду позивачка направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином, до суду відзив в порядку ст. 178 ЦПК України не направив. Рух справи. 11 січня 2022 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши\~письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 196 ч.1 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Обставини, які встановлені судом. Відповідач [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] є батьком доньки [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачкою [PERSON] .\~ В провадженні ДВС є виконавче провадження № 50919183, яке було відкрито на підставі заяви стягувача та виконавчого листа Овідіопольського райсуду Одеської області № 509/579/16 виданого 18.04.2016 року згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів доходів відповідача до повноліття дитини. Рішення суду першої інстанції є чиним. Заборгованість на 01 жовтня 2021 року у відповідача (боржника в рамках виконавчого провадження) по сплаті аліментів складає 95\~837.77 грн., яка була відповідно до ст. 195 СК України встановлена заступником начальника відділу в рамках виконавчого провадження № 50919183. З матеріалів справи вбачається, що відповідач будучи боржником виконавчого провадження, був обізнаний про існування зобов`язань по сплаті аліментів, в рамках виконавчого провадження, відповідач здійснював перерахування аліментів за допомогою послуг банківських установ, що державним виконавцем було зараховано при складанні розрахунку заборгованості. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача цивільно - правової відповідальності, передбаченої ст. 196 ч.1 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на відповідача (боржника), який не надав суду відповідно до ст.ст. 77,78 ЦПК України належних та допустимих доказів належного виконання обов`язків по сплаті аліментів на утримання дитини. Відповідач фактично не заперечує проти розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, складений державним виконавцем. З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів видно, що відповідач в березні, серпні 2020 року частково сплатив аліменти. Відповідач, будучи боржником в рамках виконавчого провадження, має право ознайомитись з матеріалами справи та надати суду та державному виконавцю належні та допустимі докази сплати аліментів, однак відповідач своє право не використав, а тому суд приходить до висновку, що розмір заборгованості в сумі 95\~837.77 грн. складений державним виконавцем відповідає дійсності та матеріалам виконавчого провадження. Згідно ст. 196 ч.1 СК України розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів не може перевищувати 100 % відсотків заборгованості, суд прийшов до висновку, що з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, а тому з відповідача користь позивачки необхідно стягнути неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів у розмірі 100 відсотків суми заборгованості, що складає 95\~837.77 грн. яка підлягає задоволенню. Судові витрати. Позивачка\~при поданні позову не сплатила судовий збір, відповідно до ст.5 ч.1 п.3 ЗУ «Про судовий збір», суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований,\~а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992.40 грн.\~\~

Outcome: approved