Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

У січні 2022 року позивачка звернулася до суду із позовом в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 29.06.2021 року за №1601 виданий Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з неї на користь ТОВ « ФК «СОНАТІ» заборгованості у сумі 18 527,73 грн. Посилається у своєму позові на те, що 10.09.2015 між позивачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0040/82/0779191. За умовами даного кредитного договору позивач отримав кредит у розмірі 16 200 гривень. Позивач працює у Національному університеті «Києво Могилянська академія». В середині 2021 року колеги позивача повідомили, що від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кисельової В.В. надійшла постанова, яку приймає приватний виконавець у рамках виконавчого провадження. Під час пошуку з АСВП було встановлено, що стосовно позивача відкрито виконавче провадження. Під час онлайн ознайомлення з виконавчим провадженням представником позивача було встановлено, що виконавче провадження №65964930 відкрито на підставі заяви відповідача. Додатком цієї заяви був виконавчий напис нотаріуса, скоєний 29.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазонової Оленою Миколаївною, зареєстрований у реєстрі за № 1601. У матеріалах виконавчого провадження № 65964930 були й інші постанови, прийняті приватним виконавцем, та направлені на примусове виконання виконавчого напису, який оскаржується позивачем. Зі змісту виконавчого напису позивач побачила, що відбулася заміна кредитора на нинішнього відповідача. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений 29.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований у реєстрі за № 1601 є таким, що не підлягає виконанню . Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 18.01.2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі призначено судовий розгляд. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 18.01.2022 року заяву позивачки про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення у виконавчому провадженні №65964930 від 06.07.2021 року, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця Кісельової В.В., що відкрите за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. за № 1601 від 29.06.2021 року. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки надіслав до суду письмову заяву в якій підтримав вимоги позову та просив суд про їх задоволення, а також розгляд справи без участі сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Приватний нотаріус Сазонова О.М. в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про день та час розгляду справи. Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Як зазначила в своєму позові позивачка у справі, 10.09.2015 між позивачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0040/82/0779191. За умовами даного кредитного договору позивач отримав кредит у розмірі 16 200 гривень. На підставі складеного виконавчого напису № 1601 від 29.06.2021 року приватним виконавцем Кісельовою В.В було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.07.2021 року. В позові позивачка відзначила, що зі змісту виконавчого напису позивач побачила, що відбулася заміна кредитора на нинішнього відповідача. Позивачка вважає, що виконавчий напис вчинений 29.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований у реєстрі за № 1601 є таким, що не підлягає виконанню. Позивачка вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус вчинив його з порушенням вимог законодавства, а саме не перевіривши безспірності розміру заборгованості, без наявності у нього оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того, позивачка не визнає розмірів заборгованості, заборгованість, що зазначена у виконавчому написі на момент його вчинення є спірною.В матеріалах нотаріальної справи відсутня належним чином оформлена засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника, крім того, нотаріусом не перевірялися строки давності, які позивачка вважає є пропущеними. А відтак нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивачка змушена звернутись з даним позовом до суду. Так порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Пунктом 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року № 6-158цс15, яка відповідно до ст.. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України. Як було встановлено під час судового розгляду позивачка не отримувала вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, не отримувала також повідомлень про зміну кредитора за кредитним договором або вимог про погашення заборгованості від правонаступників, а тому не мала можливості подати свої заперечення стосовно розміру заборгованості. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати позивачем кредитної заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. З урахуванням наведеного, слід дійти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З огляду на означене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку про доведеність обставин, якими обгрунтовуються позовні вимоги і позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується витрат на правову допомогу, то судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи належать крім інших витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. В матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 29.12.2021 року, додаткова угода №2 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2021 року, що укладені між позивачкою та АО "Новаковська та партнери". Згідно додаткової угоди сторони погодили, що за надання правової допомоги вне залежності від підготовлених та поданих процесуальних документів необхідних для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню клієнт сплачує 3 500 грн. (а.с. 35-40). Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у вигляді судового збору, що сплачений при подачі позову до суду в розмірі 992.40 грн, та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved