Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання втрати права користування житловим приміщенням. В своїй заяві позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідач зареєстрований за вище вказаною адресою, проте у даному будинку не проживає. Як власник вона утримує будинок та оплачує комунальні послуги, а реєстрація відповідача у домоволодінні не дає їй змоги отримувати державні пільги на оплату вказаних послуг. \~ \~ \~ Посилаючись на викладене, на порушення прав власника, представник позивача просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , рнокпп: [NUMBER] таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечував. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Приймаючи до уваги викладене, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до копії Договору купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями від 16 березня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Любою Ж.М. зареєстрованого в реєстрі за № 225 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 204310655 від 16.03.2020 [PERSON] , [INFO] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із довідки № 02-01/5360 від 14.02.2022 наданої виконавчим комітетом Глобинської міської ради Полтавської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Стаття 41 Конституції України\~проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 47 Конституції України\~гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як зазначено в ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.\~ Відповідно до положень\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності\~ будинок\~ (частину будинку),\~ квартиру,\~ користуються\~ ним\~\~ (нею)\~ для\~\~ особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися\~ цією\~ власністю\~\~ на\~\~ свій\~\~ розсуд:\~\~ продавати, дарувати, заповідати, здавати\~ в\~ оренду,\~ обмінювати,\~ закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до листа\~Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування\~житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, колишніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї колишнього власника житла. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим\~місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права\~користування\~житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач, будучи власником житлового будинку, позбавлена права вільно розпоряджатись своєю власністю, оскільки у ньому зареєстрований [PERSON] , який не проживає в ньому, а тому позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved