Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Сечко С.В. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 24595,50 грн., суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 1550,00 гривень\~ та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 серпня\~ 2019 року о 15.00 год. у м. Одеса, на перехресті вулиць Пушкінська М. Арнаутська, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Ford Scorpio, д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечного інтервалу до автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та скоїв наїзд. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2019 року [PERSON] \~ визнано винним у вчиненні вказаного ДТП, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень. На дату вчинення цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі звіту від 13.02.2020 року про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, а саме автомобілю марки «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , встановлено вартість відновлювального ремонту останнього, яка дорівнює 24595,50 грн. 02.04.2020 року\~ був складений наказ № 3908 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та відшкодовано потерпілій особі 24595,50 грн., що також підтверджується платіжним дорученням №1477303 від 03.04.2020 року. Також Позивачем були понесені втрати за послуги аварійного комісара з метою визначення матеріального збитку завданого автомобілю потерпілій особі в розмірі 1550 гривень, про що також свідчить платіжне доручення № 1476427 від 18.03.2020 року. Таким чином, МТСБУ стверджує, що виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та скоїв ДТП. Після проведення виплати потерпілій особі, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . Вказане вище стало підставою для звернення представника позивача до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Тарутинського районного суду Одеської області відзив на позов, зустрічний позов або заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Копію ухвали надіслано сторонам. Представник позивача [PERSON] \~ в судове\~ засідання не з`явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на вимогах наполягає. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення з його підписом, який засвідчує отримання ним судової повістки (а.с.54, 59). Причини неявки суду не повідомив. Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, в судове засідання не з`явився та не повідомив причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Представник позивача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. Судом встановлено, що 10 серпня\~ 2019 року о 15.00 год. в м. Одеса, на перехресті вулиць Пушкінська М. Арнаутська, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Ford Scorpio, д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечного інтервалу до автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та скоїв наїзд. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказані обставини встановлені постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2019 року за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП., яка набрала законної сили 19 листопада 2019 року (а.с.5). Цією постановою [PERSON] \~ визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340, 00 гривень. Згідно положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода підлягає відшкодуванню в повному об`ємі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина даної особи. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що саме порушення відповідачем [PERSON] \~ вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої автомобіль марки Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] , належний на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] (а.с.9), отримав механічні пошкодження, тобто вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. 09 грудня 2018 року між ПрАТ «УСК» «Княжа Вієнна Іншуранс груп» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі якого був застрахований автомобіль марки «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , в зв`язку з чим був виданий відповідний страховий поліс № АМ/6444718, строк дії договору з 09.12.2018 до 08.12.2019 року, тобто дія договору розповсюджується на дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 10 серпня 2019 року (а.с. 8). За умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором. Водій [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] 28.01.2020 року повідомив аварійного комісара МТСБУ в м. Київ про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 6). 29 січня 2020 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про отримання страхового відшкодування (а.с.7). Відповідно до звіту від 13.02.2020 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, а саме автомобілю марки «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , який складено СПД [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] дорівнює з врахуванням ПДВ на запасні частини та ВТВ 25236,17 грн. (а.с.10-16) Згідно наказу МТСБУ № 3908 від 02.04.2020 року було прийнято рішення про виплату [PERSON] 24595,50 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Наказано Департаменту врегулювання здійснити заходи для компенсації витрат МТСБУ в добровільному порядку особою, відповідальною за шкоду (а.с.26). МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 24595,50, про що свідчить платіжне доручення № 1477303 від 03.04.2020 року (а.с.29). Також МТСБУ понесло витрати на послуги аварійного комісара з метою визначення матеріального збитку завданого автомобілю потерпілій особі в розмірі 1550,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 1476427 від 18.03.2020 року (а.с.30). Так, зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 39 Закону встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно п.22.1. ст. 22 названого Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього ж Закону встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно п. 38.2.1. ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Статтею 1191 ЦК України також встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Відповідно до ст.81 ч.1, ч. 6 ЦПК України, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.76 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Проте, на час розгляду справи від відповідача до суду не надійшло будь-яких пояснень, заперечень, тощо на спростування доводів викладених в позовній заяві. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2270 гривень 00 копійок, що підтверджується оригіналом платіжного доручення\~ №1030464 від 23 червня 2021 року (а.с.3). Тож, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2270 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved