Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 15.02.2022 року надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на майнові права засновника селянського (фермерського) господарства в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що рішенням 1 сесії 23 скликання Оратівської районної ради Вінницької області від 16.04.1998 року «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для ведення селянського/фермерського господарства та видачу державного акта на право постійного користування землею» затверджено проект відведення земельної ділянки в постійне користування для ведення селянського/фермерського господарства батьку позивача [PERSON] площею 30 га ріллі, із них: в полі № 3 ґрунтозахисної сівозміни 20 га, в полі № 3 польової сівозміни 10 га із земель запасу Зарудянської сільської ради. В подальшому, [PERSON] на підставі вищевказаного рішення 1 сесії 23 скликання Оратівської районної ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області від 16.04.1998 року видано державний акт на право постійного користування серії ВН № 19 від 16.04.1998 року, яким надано у постійне користування земельні ділянки площею 21,19 га та площею 8,81 га для ведення селянського (фермерського) господарства в межах згідно із планом. 27.07.1997 року [PERSON] було засновано селянське (фермерське) господарство «Терен». Згідно статуту СФГ «Терен» головою селянсько-фермерського господарства є [PERSON] , а членами є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] , спадкоємцем є його син [PERSON] . Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно позивач позбавлений можливості, у зв`язку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Так, [PERSON] просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] майнові права засновника селянського (фермерського) господарства «Терен». Ухвалою суду від 18.02.2022 року відкрито провадження у справі № 141/104/22 та призначено підготовче судове засідання на 17.03.2022 року. Ухвалою суду від 17.03.2022 року продовжено строк підготовчого провадження\~у справі \~№ 141/104/22 на тридцять днів з ініціативи суду та відкладено розгляд підготовчого судового засідання на 27.04.2022\~року. Ухвалою суду від 27.04.2022 року закрито підготовче провадження у справі 141/104/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 25 травня 2022\~року. В судовому засіданні 25.05.2022 року позивач та його представник адвокат Герасимчук О.О. позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позові та просили суд позов, задовольнити повністю. Також представник позивача зазначив, що 27.07.1997 року було засновано СФГ «Терен», засновником та головою якого був [PERSON] . При цьому, [INFO] [PERSON] помер, а єдиним спадкоємцем після його смерті є позивач [PERSON] . На даний час СФГ «Терен» продовжує свою діяльність. Спадкоємець [PERSON] має намір продовжити справу батька. Крім того, представник позивача просив судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідача\~за довіреністю\~ [PERSON] \~в судовому\~засіданні 25.05.2022\~року позовні\~вимоги визнала\~у повному\~обсязі,\~не заперечувала\~проти визнання\~за [PERSON] , [INFO] , права на майнові права засновника селянського (фермерського) господарства «Терен», в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника адвоката Герасимчука О.О. та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Рішенням 1 сесії 23 скликання Оратівської районної ради Вінницької області від 16.04.1998 року «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для ведення селянського/фермерського господарства та видачу державного акта на право постійного користування землею» затверджено проект відведення земельної ділянки в постійне користування для ведення селянського/фермерського господарства [PERSON] площею 30 га ріллі, із них в полі № 3 ґрунтозахисної сівозміни 20 га, в полі № 3 польової сівозміни 10 га із земель запасу Зарудянської сільської ради. Видано державний акт на право постійного користування землею [PERSON] . Відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ВН № 19, [PERSON] надано у постійне користування земельну ділянку площею 30,00 гектарів для ведення селянського (фермерського) господарства. Селянське (фермерське) господарство «Терен» є юридичною особою відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 160683, дата проведення державної реєстрації 27.07.1998 року, ідентифікаційний код юридичної особи 30067185. Відповідно до п. 1.2 статуту СФГ «Терен»(нова редакція) від 17.11.2006 року засновником і головою селянсько-фермерського господарства є громадянин України [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно із п. 1.9 статуту СФГ «Терен»(нова редакція) від 17.11.2006 року членами селянсько-фермерського господарства є громадяни України: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Майно господарства складають: земля, основні та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається на самостійному балансі господарства (п. 4.1 статуту СФГ «Терен»(нова редакція) від 17.11.2006 року). \~Власниками майна господарства є його члени на початок заснування господарства або їх правонаступники (п. 4.2 статуту СФГ «Терен»(нова редакція) від 17.11.2006 року). Господарство володіє, користується та розпоряджається земельною ділянкою згідно діючого законодавства (п. 4.6 статуту СФГ «Терен»(нова редакція) від 17.11.2006 року). З довідки про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи від 04.01.2022 року вбачається, що станом на 28.12.2021 року за платником СФГ «ТЕРЕН» немає податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструктуризованої). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.03.2013 року, виданого виконавчим комітетом Зарудянської сільської ради Оратівського району Вінницької області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.04.2021 року, виданого Оратівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64702632 від 14.05.2021 року, спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] зареєстровано 14.05.2021 року. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . В гафі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . \~Спадкова справа № 87/2021 до майна померлого [PERSON] , заведена Оратівською державною нотаріальною конторою Вінницької області 14.05.2021 року за заявою [PERSON] від 14.05.2021 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом НРО 575427 від 25.11.2021 року, [PERSON] отримав вказане свідоцтво на земельну ділянку площею 3,1220 га, кадастровий номер 0523181700:04:002:0019, розташовану на території Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, належну [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НРО 575426 від 25.11.2021 року, [PERSON] отримав вказане свідоцтво на земельну ділянку площею 3,1220 га, кадастровий номер 0523181700:04:002:0104, розташовану на території Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, належну [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 419/02-31 від 17.12.2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на частку в статутному капіталі селянсько фермерського господарства «Терен», належну померлому [INFO] [PERSON] . Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст.\~41\~Конституції\~України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41\~Конституції\~України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог\~ч. 1 ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст.\~49\~Закону України\~«Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, як вбачається з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про фермерське господарство" успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до норм п. 9 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику за позовами про захист права приватної власності"\~успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Відповідно до ч.\~1 ст.\~1\~Закону України\~"Про\~фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України (ч. 4 \~ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство"). Частиною 1 ст. 4 ЗУ «Про фермерське господарство»\~визначено,\~що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Відповідно до норм\~ст. 19 ЗУ «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Згідно із \~ч. 1\~ч. 2\~ст. 191 ЦК України\~підприємство є\~єдиним майновим\~комплексом,\~що використовується\~для здійснення\~підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (ч. 1 \~ст. 22 Закону України "Про фермерське господарство"). Згідно\~статті 20\~зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. Статтею 35 Закону України "Про фермерське господарство"\~передбачено, що діяльність фермерського\~господарства припиняється\~у разі: реорганізації\~фермерського господарства; ліквідації\~фермерського господарства; визнання\~фермерського господарства\~неплатоспроможним (банкрутом); якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Як встановлено судом та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . В шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. На земельні ділянки з кадастровими номерами: 0523181700:04:002:0019 та 0523181700:04:002:0104 нотаріус видала свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, [PERSON] не може у позасудовому порядку переоформити спадщину на майнові права селянського (фермерського) господарства «Терен», так як постановою нотаріуса № 419/02-31 від 17.12.2021 року [PERSON] відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на частку в статутному капіталі селянсько фермерського господарства «Терен», яка мотивована тим, що склад спадкового майна відсутній, а саме розмір статутного фонду селянсько фермерського господарства «Терен» становить 0,00 грн. При цьому, після смерті засновника селянського (фермерського) господарства «Терен» [PERSON] діяльність фермерського господарства не припинилась, а позивач [PERSON] як спадкоємець, виявив бажання набути права засновника господарства та продовжити його діяльність. Суд звертає увагу, що у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). Аналогічна позиція міститься у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц (провадження N 14-63цс20). За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців і склад спадкового майна після померлого [PERSON] , приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. Питання розподілу судових витрат суд не вирішує, оскільки позивач просив залишити їх за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved