Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-01 00:00:00

Заявник звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла його дружина [PERSON] , з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі з 02.11.1966 року до дня її смерті. Після її смерті відкрилася спадщина на грошові заощадження, що знаходяться на рахунках в АТ Комерційний банк «Приватбанк» та на інше майно. Заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є він та їх син [PERSON] , який спадщину після смерті своєї матері не прийняв. Він не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері протягом встановленого законом строку, а також не проживав та не був зареєстрованим разом зі своєю матір`ю на час її смерті. Він є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, що прийняв спадщину що відкрилася після смерті своєї дружини [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Він не подавав нотаріусу заяву про відмову від спадщини, що відкрилася після смерті своєї дружини [PERSON] . Протягом встановленого законом строку з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса він теж не звертався, але фактично прийняв спадщину, що відкрилася після її смерті, оскільки постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини. Зокрема, він з дружиною були зареєстрований за різними адресами: вона - в квартирі [ADDRESS] , а він з сином - в квартирі [ADDRESS] . Але фактично він з дружиною постійно проживав разом за місцем його реєстрації в квартирі [ADDRESS] та доглядали один одного. У їхнього сина [PERSON] склалася своя сім`я, тому він вирішив проживати окремо від них разом зі своєю сім`єю. Внаслідок чого він поселився в квартиру за місцем реєстрації своєї матері, яка постійно проживала разом з ним за місцем його реєстрації. Таким чином, на час смерті його дружини [PERSON] він постійно проживав разом з нею однією сім`єю за місцем його реєстрації. 11 квітня 2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Бойко Л.П. з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї дружини. Але приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 11.04.2022 року відмовила йому в видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що наданими ним документами не підтверджується факт прийняття ним спадщини після смерті його померлої дружини, оскільки ним не надано доказів сумісного проживання разом з дружиною на час відкриття спадщини, а також ним не була подана заява про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті дружини у передбачений законом строк. Після смерті дружини залишилися грошові кошти, які є спільним майном подружжя. Вони знаходяться на рахунках, відкритих на ім`я його дружини в АТ КБ «Приватбанк». Йому необхідно встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення своїх спадкових прав на майно, що залишилося після смерті дружини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Тому він змушений звернутися до суду з вказаною заявою. Заявник [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти заяви не заперечував. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, заінтересовану особу, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла дружина заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №05 (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на грошові вклади, що знаходяться на рахунках в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». 11.04.2022 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Бойко Л.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї дружини. Приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 11.04.2022 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що спадкоємець не надав доказів сумісного проживання з померлою за однією адресою, а також заява про прийняття не була подана нотаріусу в передбачений законом строк (а.с.9-10). Згідно довідки №187 від 24.01.2022 року про останнє місце проживання померлого та осіб, які проживали та були зареєстровані з ним на день смерті, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 22.03.2005 року по 10.02.2021 року (а.с.7). Факт того, що [PERSON] дійсно постійно проживав однією сім`єю разом зі своєю дружиною [PERSON] на час відкриття спадщини та вів з нею спільне господарство на день її смерті також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, згідно яких повідомила, що їй відомо, що [PERSON] її сусід, мешкає в квартирі [ADDRESS] .України протягом останніх багатьох років. Проживав він постійно з дружиною до дня її смерті. Окрім цього, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання, згідно яких повідомив, що йому відомо, що [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] проживали в квартирі [ADDRESS] .України багато років до смерті його дружини. Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання, згідно яких повідомив, що йому відомо, що він знає [PERSON] , який постійно мешкав в квартирі [ADDRESS] .України разом зі своєю дружиною [PERSON] до дня її смерті. [PERSON] на даний час проживає і зараз в тій квартирі. Отже, у суду не виникає сумніву щодо того, що [PERSON] дійсно постійно проживав однією сім`єю разом зі своєю дружиною [PERSON] на час відкриття спадщини та вів з нею спільне господарство. Встановлення факту постійного проживання заявника разом з [PERSON] має юридичне значення внаслідок того, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення його прав на спадкове майно, що залишилося після її смерті. Заявник є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, що прийняв спадщину, що відкрилася після смерті своєї дружини [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), надані приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бойко Л.П. після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, яка є чинною, а також є заповіт, який також є чинним. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] не подавав нотаріусу заяву про відмову від спадщини, що відкрилася після смерті його дружини [PERSON] . Він протягом встановленого законом строку з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса теж не звертався, але фактично прийняв спадщину, що залишилася після смерті своєї дружини, оскільки постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження». Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення; Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України, окрім справ передбачених ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою\~про встановлення\~факту постійного\~проживання зі\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. За таких\~обставин суд\~приходить до\~висновку,\~що встановлення\~вищезазначеного юридичного\~факту відповідає\~вимогам закону\~та інтересам\~заявника,\~встановлюється із\~метою отримання\~свідоцтва про\~право на\~спадщину та\~повністю доведено\~дослідженими доказами,\~а тому\~заяву [PERSON] \~\~про\~встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідно задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved