Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-30 00:00:00

29 жовтня 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом. Свої вимоги позивачки обґрунтовували тим, що після [PERSON] (їх чоловіка та батька відповідно), який помер [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріальної\~контори,\~вони одержали\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~житловий будинок\~за вказаною\~вище адресою,\~однак у\~видачі свідоцтв\~на спірну\~земельну ділянку\~їм було\~відмовлено у\~зв`язку із\~відсутністю правовстановлюючих\~документів на\~ім`я спадкодавця.\~Посилаючись на\~викладені обставини,\~з урахуванням\~заяви про\~зміну предмету\~позову від\~08\~лютого 2022\~року,\~просили визнати\~за ними\~право власності\~на земельну\~ділянку площею\~0,07\~га для\~будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] , по 3/5 та 2/5 часток відповідно. Особи, які беруть участь у справі, будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце її розгляду, в судове засідання не з`явилися. Представники позивачок та відповідача надали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; представник позивачок, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, представник відповідача вказав, що з позовом згоден. Третя особа про причини своєї неявки суду не повідомила. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. З нотаріально посвідченого договору дарування від 30 жовтня 1995 року (а.с. 15-16), вбачається, що [PERSON] \~подарувала своєму\~синові [PERSON] \~житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно з державним актом на право приватної власності на землю (а.с. 17), попередній власниці [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] (а.с.\~18),на підставі рішення Парутинської Ради народних депутатів від 19 вересня 1995 року № 45 було виділено земельну ділянку площею 0,07 га для обслуговування жилого будинку та господарських споруд за вказаною вище адресою. Відповідно до ст. 30 ЗК України в редакції 1992 року, який діяв на час укладення договорів дарування, при переході права власності на будівлю та споруду переходило у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності на земельну ділянку, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі. Згідно з п. 1 ст. 120 ЗК України, який діє з 01 січня 2002 року, при переході права власності на будівлю та споруду право власності на земельну ділянку може переходити на підставі цивільно-правових угод. Не встигнувши\~за життя\~оформити на\~своє ім`я\~правовстановлюючий документ\~на земельну\~ділянку [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 19). З досліджених судом копій свідоцтв про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24 листопада 1984 року (а.с. 13) та про народження серії [NUMBER] від 06 лютого 1990 року (а.с.14) вбачається, що позивачка [PERSON] була дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , а позивачка [PERSON] його донькою, і, у відповідності зі ст. 1261 ЦК України, є спадкоємицями першої черги. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів наданої на запит суду завіреної копії спадкової справи №137/2011, спадкування відбувалось за законом, спадкоємцями першої черги були дружина померлого [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Син померлого [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті батька на користь дружини померлого [PERSON] та доньки померлого [PERSON] . З матеріалів\~спадкової справи\~також вбачається,\~що 20\~січня 2021\~року нотаріусом,\~крім іншого,\~були видані\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~ім`я позивачок\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~на посвідчення\~їх права\~на житловий\~будинок за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~ по 3/5 та 2/5 часток відповідно (а.с. 82, 85). Разом із\~тим,\~22\~січня 2021\~року нотаріусом\~позивачкам було\~відмовлено у\~видачі свідоцтв\~про право\~на спадщину\~за законом\~на земельну\~ділянку за\~вказаною вище\~адресою в\~зв`язку з\~відсутністю правовстановлюючого\~документу на\~ім`я спадкодавця (а.с. 25). З роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Проаналізувавши викладені вище обставини, суд бере до уваги той факт, що [PERSON] одержав у власність спірну земельну ділянку, однак до смерті не оформив правовстановлюючий документ на своє ім`я, що не позбавляє позивачок права на отримання спадщини за законом, іншого шляху реалізувати своє право у останніх немає; обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на спірну земельну ділянку неправомірно, або, що на неї, окрім позивачок, претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачок. На підставі викладеного,

Outcome: approved