Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить скасувати обтяження та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна під реєстраційним номером обтяження 5439948 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого 07.08.2007 року Кременецькою державною нотаріальною конторою за № 5439948 на підставі повідомлення прокуратури Кременецького району 21.04.1999 року. Позивачка посилається на те, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Під час спроби зареєструвати у житловому будинку за вищевказаною адресою свого сина - [PERSON] , позивачці стало відомо про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація щодо обтяження, а саме щодо заборони на відчуження належного їй житлового будинку. Підставою для обтяження на належний позивачці житловий будинок стало повідомлення прокуратури Кременецького району, б/н, від 21.04.1999 року, однак встановити причини накладення заборони на відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] немає можливості. На звернення позивачки до Кременецької державної нотаріальної контори про зняття заборони та проведення реєстрації припинення обтяження речових прав у результаті зняття заборони на відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , їй було відмовлено. Згідно даних пошуку в автоматизованій системі виконавчого провадження станом на 01.12.2021 року будь-які записи про стягнення боргу із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відсутні. Обтяження на нерухоме майно залишилось протягом тривалого часу формально та перешкоджає вільному розпорядженні власністю, порушує права та законні інтереси позивачки, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, а тому [PERSON] просить скасувати обтяження та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна під реєстраційним номером обтяження 5439948 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого 07.08.2007 року Кременецькою державною нотаріальною конторою за № 5439948 на підставі повідомлення прокуратури Кременецького району 21.04.1999 року. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Сідоров В.М. позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав, що викладені у позові. Просить судові витрати залишити за позивачкою. В судове засідання представник Кременецької державної нотаріальної контори не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Прокурор Денисюк Н.В. в судовому засіданні пояснила, що є ймовірність наявності кримінальної справи, у якій виникла необхідність заборонити відчуження вищевказаного будинку, тому даний спір є передчасний. Окрім того, відповідно до положень ст. 174 КПК України (2012 року), у разі наявності кримінальної справи питання щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна у рамках цього кримінального провадження повинно розглядатись за правилами КПК України, а не у порядку цивільного провадження. Представник Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. У надісланому на адресу суду поясненні представник ГУНП в Тернопільській області вказує, що відповідно до Журналу обліку злочинів та осіб їх скоївши, кримінальних справ і матеріалів про злочини за 1999 року, яка знаходиться в ГУНП в Тернопільській області, наявний запис про номер справи 15932, порушеної 8.04.1999 за ч. 2 ст. 165 ККУ (1960р.). ГУНП в Тернопільській області при вирішенні даного спору покладається на думку суду. 07.12.2021 ухвалою суду відкрито провадження по даній справі. 24.01.2022 представником Тернопільської обласної прокуратури подано клопотання про залучення третьої особи та витребування доказів. 29.03.2022 ухвалами суду вищевказане клопотання задоволено. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 279235515 від 12.10.2021 слідує, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис від 07.08.2007 року за № 5439948 про зареєстроване обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно: житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , реєстратор: Кременецька державна нотаріальна контора. Перенесено з Феміди запис № 60490-22 від 21.04.1999. Підстава обтяження: повідомлення б/н 21.04.1999 прокуратура Кременецького району. [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що стверджується реєстраційним написом на документі про право особистої власності від 05.05.1996; договором дарування від 19.04.1996 року та заповітом від 19.04.1996, посвідченого державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 767. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Із повідомлення заступника начальника Тернопільської обласної прокуратури Ю. Табака за № 31-1154-21 від 23.04.2021 слідує, що під час масових акцій, які мали місце з 18 на 19 лютого 2014 року, та захопленням невідомими особами адміністративного приміщених прокуратури Тернопільської області в архіві знищено кримінальні оправи та книги обліку вхідної, вихідної кореспонденції по 2013 рік. Враховуючи наведене, надати будь-яку інформацію щодо причин накладення прокуратурою Кременецького району заборони на відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , немає можливості. Згідно повідомлення Кременецької місцевої прокуратури за № 65/9-18 від 17.02.2021, у місцевій прокуратурі відсутні відомості щодо причин накладення прокуратурою Кременецького району заборони на відчуження нерухомого майна, що знаходиться в [ADDRESS] . Із заяви [PERSON] та повідомлення Кременецької державної нотаріальної контори від 13.10.2010 слідує, що оскільки дані по забороні відчуження майна, а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] перенесені з реєстру «Феміда» (недіючий), інформація щодо причини накладення заборони відсутня. Згідно повідомлення завідувача Кременецької державної нотаріальної контори Остапчука В.П. за № 37/01-16 від 01.04.2022, документи з накладення, зняття заборон/арештів відчуження нерухомого майна належать до категорії справ тимчасового зберігання (мене 10 років), а після закінчення їх строку зберігання підлягають знищенню. Отже, повідомлення від 21 квітня 1999 року, яке стало підставою для внесення запису № 60490-22 про накладення заборони у реєстр Феміда та перенесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у Кременецькій державній нотаріальній конторі та Державному нотаріальному архіві Тернопільської області відсутнє. При перенесені запису № 60490-22 з реєстру Феміда у Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, нотаріус керувався лише наявними даними у реєстрі Феміда. Із повідомлення управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Тернопільській області за № 936/6/01-22 від 02.05.2022 слідує, що згідно автоматизованих обліків ГУНП в Тернопільській області громадянин [PERSON] , [INFO] , станом на 02.05.2022 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої та не погашеної судимості не має і в розшуку не перебуває. Ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 травня 2022 року, клопотання [PERSON] про скасування арешту майна, а саме: скасування обтяження та вилучення запис з Державного реєстру речових прав і нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна під реєстраційним номером обтяження 5439948 на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , зареєстрованого 07.08.2007 року Кременецькою державною нотаріальною конторою за № 5439948 на підставі повідомлення прокуратури Кременецького району, б/н, 21.04.1999 року - повернуто заявнику. В ухвалі вказано, що як вбачається із змісту поданого клопотання обтяження на майно було накладено до введення в дію норм КПК України 2012 року, тому вбачає спір про звільнення майна з-під арешту, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ст.ст. 317 та 321 ЦК України зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно із ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, іншої юридичної особи про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.. Згідно з п.п. 5.1 п.5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. На теперішній час відсутні будь-які визначені законом підстави для заборони відчуження майна, що належить позивачці. Безпідставний арешт на майно, яке належить позивачці обмежує її право власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом звільнення майна з-під арешту, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 16 ЦК України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі вищесказаного та

Outcome: approved