Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 26 серпня 2005 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який розірвано рішенням Локачинського районного суду від 09.03.2021 року. Від спільного шлюбу народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З відповідачем вони проживають окремо, неповнолітні діти проживають разом з батьком, який самостійно власними силами намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати дітей. Оскільки добровільно про сплату аліментів з відповідачем йому домовитися не вдалося, змушений був звернутися до суду. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча була належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що стверджується телефонограмою. Відзиву на позов, клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 09.03.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 26 серпня 2005 року, розірвано (а.с. 5-7). Під час шлюбу у сторін народилося троє спільних дітей, а саме: син - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.03.2006 року, донька - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.01.2010 року, син - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.04.2014 року (а.с.8,9,10). Згідно довідки про склад сім`ї №120 від 23.02.2022 року, виданої Локачинською селищною радою, встановлено, що позивач з дітьми зареєстровані за однією адресою з відповідачем, при цьому відповідач фактично не проживає за місцем реєстрації (а.с.11). Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання малолітньої дитини. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , здорові, на обліку в лікарів не перебувають, самостійних доходів не мають. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, яка є працездатною, інших утриманців не має, та стан її здоров`я, який є задовільним, стан здоров`я дітей, їх матеріальне становище та потреби дітей в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2022 року та до повноліття дітей. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved