Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

18.01.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Фастівської окружної прокуратури про припинення дії, яка порушує право, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0,1200 га, розташованої в СТ «Зелинець», 26 Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер: 3224984800:01:001:0015. Маючи намір відчужити вказану земельну ділянку звернулася до нотаріуса, проте у посвідченні договору купівлі-продажу було відмовлено в зв`язку із тим, що згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі ухвали суду про забезпечення позову від 17.06.2014 року в справі №2-з/381/8/14, за заявою Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області було накладено арешт на зазначену земельну ділянку. При встановлені причин обтяження земельної ділянки арештом стало відомо, що арешт було накладено в рамках цивільної справи за позовом Фастівського міжрайонного прокурора до ряду громадян про визнання недійсним розпоряджень та державних актів. Рішення по суті було ухвалено Фастівським міськрайонним судом 26.12.2016 року. Судом, крім іншого, було постановлено заходи забезпечення позову після набрання рішенням законної сили скасувати. Рішення суду набрало законної сили 27.03.2017 року. Проте сторонами судової справи не було подано заяви до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування заходів забезпечення позову, внаслідок чого земельна ділянка залишилася обтяженою арештом. Позивач є законним власником земельної ділянки і накладений арешт унеможливлює здійснення нею повно розпорядитися нею. Просить припинити дію обтяження земельної ділянки шляхом скасування арешту на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити. В судове засідання представник третьої особи не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При розгляді справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1200 га, розташованої в СТ «Зелинець», 26 Оленівської сільської ради Фастівского району Київської області цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер: 3224984800:01:001:0015, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 006407 від 07.07.2010 року, який виданий на підставі розпорядження Фастівської районної державної адміністрації № 390 від 29.03.2010 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:10:958:04709 та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9900134412021 від 19.04.2021 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером 3224984800:01:001:0015 перебуває під обтяженням № 6301871 від 11.07.2014 року відповідно до ухвали суду про забезпечення позову, серія та номер: 2-з/381/8/14 виданий 17.06.2014 року Фастівським міськрайонним судом Київської області. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 17 червня 2014 року (справа № 381/2894/14-ц) накладено арешт на земельні ділянки, які належать громадянам на праві приватної власності в тому числі на земельну ділянку громадянина [PERSON] (державний акт серії ЯЗ № 345178, кадастровий номер земельної ділянки 3224984800:01:001:0015). За результатами розгляду цивільної справи (справа № 381/2894/14-ц) за позовом Фастівського міжрайонного прокурора в інтересах Головного управління Держкомзему в Київській області, державного підприємства «Дослідне господарство «Оленівське» до Фастівської райдержадміністрації та громадян про визнання недійсними розпоряджень та державних актів, в рамках розгляду якої було прийнято вказану ухвалу про арешт земельних ділянок, прийнято рішення 26 грудня 2016 року відповідно до якого позовні вимоги задоволено частково. Рішення набрало законної сили 27.03.2017 року. Також, вказаним рішенням були скасовані заходи забезпечення позову після набрання рішення законної сили (арешт земельних ділянок). Разом з тим, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером 3224984800:01:001:0015 перебуває під обтяженням. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Перевіряючи доводи позивача судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1200 га, цільове призначення для ведення садівництва, розташованої в СТ «Зелинець» 26 Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області кадастровий номер: 3224984800:01:001:0015, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 006407 від 07.07.2010 року, та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9900134412021 від 19.04.2021 року. Згідно ухвали Фастівського міськрайонного суду від 17.06.2014 року в порядку забезпечення позову, було накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: 3224984800:01:001:0015 (аналогічним номером земельній ділянці позивача) при цьому, вказана земельна ділянка належала на праві приватної власності на земельні ділянки відповідно до державного акту громадянину [PERSON] (Державний акт серії ЯЗ № 345178). Згідно ч. 1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Частина 7 ст.158 ЦПК України передбачає, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Позивач не була учасником цивільної справи в рамках якої забезпечувався позов, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером 3224984800:01:001:0015, а тому скасування арешту майна вирішується в загальному позовному порядку. Прокурор заперечував проти позову, однак мотивів з наданням належних доказів суду надано не було. Згідно ст. 76-77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved