Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити з актових записів відомості про своє батьківство щодо дітей відповідачки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що з відповідачем [PERSON] зустрічались кілька місяців, згодом відповідач повідомила про свою вагітність, стали проживати разом, [INFO] відповідач народила доньку [PERSON] , батьком якої було записано його, а 04 червня 2007 року вони зареєстрували шлюб. На час реєстрації дитини він був переконаний, що є батьком дитини, оскільки відповідач стверджувала, що донька народилась недоношеною. Проте спільні друзі неодноразово розповідали, що до стосунків з ним, відповідач зустрічалась з іншим чоловіком, який, ймовірно, є батьком її дитини. В 2010 році відповідач поїхала на заробітки в Росію, звідти повідомила, що має іншого чоловіка і буде з ним там жити. Після цього він подав позов про розірвання шлюбу і рішенням суду від 14 березня 2011 року шлюб між ними розірвано. Відповідач приїхала з Росії і [INFO] народила сина [PERSON] . Як виявилось згодом, батьком дитини також записаний він, оскільки з дня розірвання шлюбу до дня народження дитини не пройшло 10 місяців. Просить виключити з актових записів відомості про своє батьківство щодо дітей відповідача та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримував. Відповідач [PERSON] , повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, доказів поважності причин неявки в судове засідання не подала, як і не подала відзиву на позов. Представник третьої особи без самостійних вимог - Старокостянтинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов слід задовольнити. Частиною 1 ст. 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя, тобто закон встановлює презумпцію шлюбного походження дитини, яка складається з презумпції материнства дружини та презумпції батьківства чоловіка. Так, відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно з ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 ст.136 СК України у разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 14 березня 2011 року, що підтверджено даними рішення Полонського районного суду Хмельницької області (а.с.10). Згідно з даними свідоцтв про народження (а.с.8,9) батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] . Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлюється, що питання щодо походження дитини встановлюється судом на підставі будь-яких доказів, зокрема, але не виключно на підставі судово-генетичної експертизи. У разі, коли ухилення сторони у справ зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст.146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). (Постанова ВС від 06.05.2020 р. №201/11183/16-ц). За клопотанням позивача, ухвалою суду від 03 листопада 2021 року у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження зупинено. Експертом неодноразово направлялись клопотання про виклик сторін разом із дітьми для відбору зразків крові, однак [PERSON] на відбір зразків крові жодного разу не з`явилась. У зв`язку із наведеним ухвала суду повернута без виконання. 07 лютого 2022 року провадження у справі поновлено. Пунктами 2.13, 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року N 96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 «Калачова проти Російської Федерації», § 34, від 7 травня 2009 року). Вказані обставини, щодо цінності як доказу у справах про оспорювання батьківства висновку судово-генетичної експертизи, є загальновідомими та очевидно були зрозумілі відповідачу [PERSON] , яка є повнолітньою дієздатною особою із достатнім життєвим досвідом. Разом із тим відповідач умисно ухилилася від участі у призначеній судом експертизі, шляхом неявки на неодноразові виклики до медичної установи для надання біологічних зразків своїх та дитини. Внаслідок поведінки відповідача та відсутності біологічних зразків проведення призначеної судом генетичної експертизи фактично стало неможливим. Чинне цивільне процесуальне законодавство України не передбачає можливості відібрання в примусовому порядку біологічних зразків у [PERSON] та її дітей. Натомість законодавством передбачені наслідки ухилення від участі у експертизі. Так, відповідно до ст. 109 ЦПК України, - у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість [PERSON] взяти участь у проведенні судової молекулярно - генетичної експертизи, суду не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, - кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням викладених обставин, а саме: - умисне ухилення відповідача від участі у призначеній судом генетичній експертизі, яку без участі [PERSON] провести неможливо, - доказової цінності висновку судової генетичної експертизи для сторін у справі про оспорювання батьківства; не надання суду доказів існування об`єктивних перешкод до участі [PERSON] у призначеній судом експертизі; відсутності у суду при розгляді цивільної справи повноважень на примусове залучення відповідача до участі в генетичній експертизі - суд вважає за можливе визнати факт, для з`ясування якого була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, а саме що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку із визнанням судом вказаного факту, позовні вимоги [PERSON] про виключення з актового запису про народження дітей відомостей про батька підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Отже, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі - 908 грн. судового збору.

Outcome: approved