Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів утримання матері до досягнення дитиною трьох років. В позові зазначила, що з 10.08.2018 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 869. Під час перебування у шлюбі у них народилась дитина, син [PERSON] , [INFO] . Син постійно проживає за адресою з матір`ю. На теперішній час шлюб сторін не розірваний, однак сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, перебуває у край складному матеріальному становищі. Відповідач не приймає участі в утриманні їх сумісної дитини, в добровільному порядку належну матеріальну допомогу на утримання сина не надає, а також відмовляється матеріально утримувати позивачку до досягнення їх дитиною трьох років, окрім державної допомоги по догляду за дитиною інших доходів не має. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дружини до досягнення їх сумісного сина 3-х річного віку не надає. Тому, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання матері до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу щомісячно. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надіслава заяву про розгляд справи без її участі, підтримала свої позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 його доходу, надав суду пояснення по суті справі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 10.08.2018 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 869.. (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 1401.2018р. (а.с.2). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, отримує державну допомогу по догляду за дитиною інших доходів не має, тому перебуває у складеному матеріальному становищі. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дружини до досягнення їх сумісного сина 3-х річного віку не надає. Вимогами ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла 3-х років або 6-ти років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3) здатність чоловіка надавати таку допомогу. Право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: 1)вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла 3-х років або 6-ти років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; 2)походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3)здатність чоловіка надавати таку допомогу. Враховуючи пояснення та матеріальний стан сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу). Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved