Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 02.11.2002р. по 04.01.2013р. вона з відповідачем по справі [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . За рішенням Апеляційного суду Волинської області від 15.01.2015р. з відповідача по справі [PERSON] в її користь стягуються аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на кожну дитину, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів на утримання їх сина - [PERSON] , [INFO] , припинилось у зв`язку з досягненням ним повноліття. Зазначає, що відповідач по справі [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо утримання їх неповнолітніх дітей не виконує, матеріально не допомагає, на час звернення до суду з даним позовом, зросли витрати на утримання дітей, у зв`язку зі зростанням цін на продукти харчування, ліки, одяг, а вона самостійно не в змозі забезпечити належне матеріальне забезпечення їх неповнолітніх дітей, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною - [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною 3-х річного віку, натомість стягуваний з відповідача по справі розмір аліментів недостатній для утримання їх неповнолітніх дітей. У зв`язку з вищезазначеним, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, що утримуються з відповідача по справі [PERSON] за рішення Апеляційного суду Волинської області від 15.01.2015р. на утримання їх неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача по справі [PERSON] , щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до 13.11.2026 року, а надалі у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача по справі [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.04.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.05.2022 року постановлено здійснювати розгляд даної цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін. Позивач по справі [PERSON] до суду не з`явилась, подала заяву про підтримання позовних вимог, просить розгляд справи проводити у її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Волинської області від 15.01.2015р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання малолітніх дітей з [PERSON] постановлено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття (а.с. 11-14). На даний час син [PERSON] , [INFO] - є повнолітнім. Неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю - позивачем по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Як на підставу зміни способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позивач по справі посилається на зростанням цін на продукти харчування, ліки, одяг на потреби дітей, а також на ті обставини, що відповідач по справі є працездатним, а тому має реальну можливість забезпечувати належну матеріальну підтримку їх неповнолітніх дітей. Разом з тим, відповідач по справі [PERSON] відзиву на позовну заяву до суду не подав, а також не надав суду належних та достатніх доказів на підтвердження погіршення (покращення) його матеріального становища. Крім того, судом враховується також те, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів (висновок Верховного Суду у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19). При визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Відтак, суд враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання їх неповнолітніх дітей, матеріальне становище сторін, особу відповідача, як платника аліментів, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, те, що кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у формі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім та справедливим. При цьому зазначає, що аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача по справі [PERSON] слід стягнути в дохід держави 992 грн. 40 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved