Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.06.2014 від імені [PERSON] був посвідчений заповіт на користь позивача. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшли майнові права на кошти, зареєстроване нерухоме майно і також на не зареєстрований спірний житловий будинок. 07.04.2021 нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину у безспірній частині спадкового майна, у видачі свідоцтва на спірний житловий будинок відмовив через відсутність правовстановлюючих документів. Покликаючись на відсутність позасудового порядку реалізації спадкового права просив визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позову суд відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалив рішення. Вивчивши матеріали справи суд встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. 19 червня 2014 року Малоглушанською сільською радою Любешівського району Волинської області за реєстраційним номером 24 посвідчено заповіт, за змістом якого [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23.06.2014). 15 червня 2015 року державним нотаріусом Любешівської державної нотаріальної контори за заявою [PERSON] відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке складається з права на земельну частку пай, недоотриману пенсію, житловий будинок по [ADDRESS] . 14 грудня 2021 року державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно запису в погосподарській книзі №5 села Воля-Ковельська за 2016-2020 роки господарство по [ADDRESS] рахується за [PERSON] , яка померла [INFO] . Нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 27.08.1996 підтверджено, що [PERSON] придбала незавершений будівництвом житловий будинок і взяла на себе зобов`язання по його добудові відповідно до затвердженого індивідуального плану на земельній ділянці виділеній попередньому власнику [PERSON] в безстрокове користування. У технічному паспорті від 28.03.2022 зазначено, що житловий будинок, літня кухня, гараж по [ADDRESS] розпочаті будівництвом у 1992 році, завершені у 2014 році. За даними КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» право власності на спірних житловий будинок не зареєстровано. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON] має місце спадкування за заповітом на користь позивача. Позивач прийняв спадщину в порядку визначеному ст.1269 ЦК України. Осіб, які мали право на обов`язкову частку у спадковому майні державним нотаріусом не встановлено. Відповідно до ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірний житловий будинок, тому право на це майно входить до складу спадщини. Відсутність державної реєстрації права власності не позбавляє позивача права на спадкування. В силу ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України - шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved