Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 28.10.1995 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 107. Від цього шлюбу у сторін народилися двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. Спільне життя в сторін не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичками люди, що в результаті призвело до розпаду сім`ї. Їхній шлюб носить виключно формальний характер. Збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. Представник позивача адвокат Куцяк Ф.Г. надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив слухати у його відсутність та відсутність позивача. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Просила справу слухати у її відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28.10.1995 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 107, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09.12.2021 року повторно. Від цього шлюбу у сторін народилися двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Спір відносно спільно нажитого майна на день звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у сторін відсутнє бажання проживати однією сім`єю, вони наполягають на розірванні шлюбу, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка не виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне.

Outcome: approved