Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-06 00:00:00

Звернувшись із даним позовом представник позивача посилається на те, що 18 вересня 2021 року між сторонами було укладено договір № 5188488288 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Додатковою угодою від 18 вересня 2021 року про збільшення ліміту кредитної лінії до Договору було збільшено кредитний ліміт на 4990 грн. На підставі вказаного договору відповідачем було отримано кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів у розмірі 14990 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 1,69 % та 0, 39% у пільговий період. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання перед відповідачем за даним договором, надав останній суму кредиту у вказаному розмірі, однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, зокрема, не погасила суми кредиту та нарахованих відсотків, у результаті заборгованість відповідача становить 30681,38 грн., з яких 14 990 грн. - заборгованість за кредитом, 15691,38 грн. - нараховані відсотки. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь банку борг за кредитним договором та судові витрати, а розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Участь у розгляді справи в режимі відеоконференцзв"язку взяла її представник, адвокат Цокало, яка підтримала позицію викладену у відзиві на позов та зазначила наступне. Кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, де відображена воля сторін. Кредитний договір укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Зазначає, що законодавством встановлено, що письмові докази подаються в оригіналах або в належних чином засвідченій копії. Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторони. При нарахуванні відсотків позивач посилається на «Правила надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту», начебто визнаних відповідачем, разом з тим позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували саме ці правила розумів відповідач, підписуючи договір. Тому такі правила не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору № 5188488288 від 18 вересня 2021 року. Крім того, позивач не навів обґрунтованого розрахунку сум, які просить стягнути з відповідача, який повинен містити відомості щодо розміру залишку непогашеного кредиту, розміру відсоткової ставки, порядку нарахованих відсотків, суми коштів, які надходили в рахунок погашення заборгованості, суму використаних коштів, періоду нарахування, відомості щодо розміру простроченого зобов`язання. Доданий позивачем до позовної заяви розрахунок по договору № 5188488288 від 18 вересня 2021 року, не може бути підтвердженням існування боргу, оскільки він не є первинним документом, так як не відповідає вимогам, а саме, не зазначено посади осіб, відповідальних за здійснення такого розрахунку, відсутні інші дані, які дають змогу ідентифікувати особу, що склала відповідний рахунок. Не надано підтверджуючих даних про те, на який строк надавався кредит, про термін дії кредитної картки, зміни відсоткової ставки, на підставі яких фінансових документів відповідач отримав кредит. Зазначені обставини унеможливлюють встановлення суми отриманого відповідачем кредиту, умов кредитування, тривалості пільгового періоду по кредиту, розміру процентної ставки за користування кредитом, розміру обов`язкового щомісячного платежу та розміру неустойки за несвоєчасне погашення кредиту, проведення розрахунку заборгованості. Розрахунок заборгованості за вказаним договором укладеного між сторонами не може слугувати підтвердженням наявності заборгованості у відповідача перед позивачем оскільки він не є первинними документами. Крім того зазначає, що з наданої позивачем копії заявки позичальника вбачається ксерокопія в якій відсутні дані про особу яка її сформувала. Надані ксерокопії не містять підписів посадової особи яка їх повинна підписувати, в тому числі відсутній електронний підпис. У зв`язку з наведеним просить відмовити в задоволенні позову та стягнути понесені нею судові витрати. 09 лютого 2022 року до Коломийського міськрайонного суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що позивач є небанківською фінансовою установою і нормативні документи, що регулюють діяльність банків не поширюються на позивача. Правила регулюють порядок надання кредитодавцем фінансової послуги надання коштів у позику, зокрема регламентують та визначають терміни, що використовуються у договорах, які укладаються із кредитодавцем, порядок створення користувачем в Мобільному додатку заяви на отримання кредиту, надання індивідуальної пропозиції укласти договір та спосіб підписання користувачем Мобільного додатку повідомлення про прийняття оферти та інше, правила жодним чином не замінюють собою договір, що був укладений між сторонами та не містять істотних умов, щодо яких сторони мали б дійти згоди. Представник позивача вказує, що правила створено у вигляді електронного документа, який затверджено наказом директора товариства зазначено на титульному аркуші правил та оприлюднена на офіційному вебсайті кредитодавця. Зміна тексту правил таким чином, щоб це було невідомо відповідачу, не відповідає вимогам чинного законодавства, а порушення кредитодавцем вимог ліцензування не зафіксовано. Таким чином аргументи відповідача щодо можливих змін правил відсутності на правилах відмітки про відповідальну особу, яка склала правила відсутності відмітки позичальника про ознайомлення із текстом правил тощо є виключно припущеннями, які ґрунтуються на невірному трактуванні норм законодавства. Також зазначає, що учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копія, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. На підтвердження позовних вимог позивачем було надано паперові копії електронних доказів. Вказані копії було засвідчено підписом представника позивача та вказано де знаходяться оригінали електронних доказів. Тому твердження відповідача про те, що позивачем надано до позовної заяви ксерокопії незрозумілого походження, не підписані, або підписані особою, не уповноваженою їх підписувати не відповідають дійсності. Крім того позивач звертає увагу суду що товариство здійснює свою діяльність без печатки. Щодо нарахування процентів та надання первинних документів. Позивач зазначає, що відповідно до законодавства первинний документ - це документ який містить відомості про господарську операцію та використовується для податкового та бухгалтерського обліку. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Перерахування на картковий рахунок відповідачу кредитних коштів підтверджується відповідним платіжним документом, що було долучено до позовної заяви. Обставини отримання кредитних коштів на рахунок позичальниці відповідачем не проаналізовано та не спростовано. Відповідно до п. 3.1., договору протягом строку кредиту розмір процентів складає 1,69% процентів та у пільговий період 0,39% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно з графіком платежів, що є невід`ємною частиною договору строк кредитування становить 75 днів з яких 15 днів діє пільговий період кредитування. Термін платежу припадає на 02 грудня 2021 року. Таким чином не відповідають дійсності твердження відповідача, що до позовної заяви не надано підтверджуючих даних про те, на який строк видавався кредит, під яку ставку, на підставі яких фінансових документів було отримано кредит. У зв`язку з вищевказаним позивач просить відхилити вказаний відзив на позовну заяву. 10 лютого 2022 року до суду надійшло заперечення від представника відповідача на відповідь на відзив в якому зазначено, що позивач дублює ксерокопії невідомого походження без підпису посадової особи, однак всі додатки як до відповіді на відзив, так і до позовної заяви завірені печаткою з написом «адвокат Руляков Віталій Володимирович». Оскільки позивач заявляє, що веде свою діяльність без печатки, а з матеріалів справи Руляков не має ніякого відношення до операційної діяльності товариства та не являється директором, чи іншою уповноваженою посадовою особою. Тому не має права завіряти операційні документи товариства. Суми за вимогами є необґрунтованими. Позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт користування кредитними коштами, відповідно до наданих доказів неможливо встановити коли утворилась заборгованість, та коли настало право вимоги. Тому представник відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши вищевказані письмові документи, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України) Матеріалами справи підтверджено, що 18 вересня 2021 року на підставі заявки [PERSON] між нею та ТОВ "Смартівей Юкрейн" був укладений договір № 5188488288, за умовами якого відповідач зобов`язався надати позивачу фінансовий кредит у сумі 10000 грн. строком на 75 днів, пільговий період - 15 днів, процентна ставка щоденна - 1, 69 %, у пільговому періоді - 0,39 %. Річна процентна ставка - 616,85%, у пільговому періоді - 142,35%. Реальна річна процентна ставка - 3369,55, у пільговому періоді - 10585. Термін завершення пільгового періоду - 03 жовтня 2021 року. Термін платежу - 02 грудня 2021 року. Загальна вартість кредиту у пільговому періоді - 10585 грн. Згідно пунктів 2.1., 2.2. договору кредит надається позичальнику виключно за допомогою мобільного додатку кредитодавця, доступного в інтернет-магазинах мобільних додатків App Store та Google Play під оригінальною назвою Smartiway, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Договір є укладеним з моменту одержання кредитодавцем електронного повідомлення позичальника про прийняття пропозиції в електронній формі, підписаною з використанням електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором в мобільному додатку кредитодавця. Відповідно до п. 3.1., 3.2. договору протягом строку кредиту, встановленого пунктом 1.2 договору, розмір процентів складає 1,69% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, починаючи з дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення визначеного договором строку, на який надається кредит. Річна процентна ставка складає 616,85% процентів, у пільговий період - 142,35%. Пунктом 8.1. договору передбачено, що невід`ємною частиною договору є Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Смартівей Юкрейн" . Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на веб-сайті кредитодавця: www.smartiway.com.ua. 18 березня 2021 року між ТОВ "Смартівей Юкрейн" та [PERSON] укладено додаткову угоду про зміну договору № 5188488288 від 18 вересня 2021 року, згідно якої було збільшено кредит на суму 4990 грн. (а.с. 21). Згідно довідки від 14 грудня 2021 року №14122021/10 виданої керівником департаменту підтримки термінових грошових переказів та електронних послуг АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] були перераховані 14990 грн. на картковий рахунок позичальника кредитних коштів в АТ Приватбанк , ID платежу 1767409596, 1767410149 (а.с. 22). Однак, додані позивачем до позовної заяви вказані документи не можуть слугувати підтвердженням існування боргу, оскільки вони не є первинними документами, так як не відповідають вимогам ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.4.10 «Положення про організацію операційної діяльності в банках України». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні. Приписами ч. 2 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Порушенням принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства буде звільнення позивача від обов`язку доказування, та не припустимим є ґрунтування судового рішення на припущеннях. Так само рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами на які робиться посилання в позовній заяві без встановлення відповідних фактів, які заперечуються відповідачкою. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог оскільки позивачем на підтвердження факту заборгованості за кредитним договором не надано доказів , що спростували пояснення представника відповідача проте що відповідач не отримувала кредит Розрахунок заборгованості не може слугувати підтвердженням наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, оскільки вони не є первинними документами, так як не відповідають вимогам, що висуваються чинним законодавством до первинних документів. На підставі наведеного та ст.ст. 12, 13, 81, 95, 141, 263-265, ЦПК України,

Outcome: approved