Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 28 серпня 2004 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №371. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільний син [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини відносини між сторонами погіршилися через різні погляди на шлюб, сімейні цінності, ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння, а часті конфлікти призвели до розпаду сім`ї. Зазначила, що спроби примирення виявились марними. Протягом останніх шести місяців сторони фактично не проживають разом, не ведуть спільного господарства, подружні стосунки не підтримують. Позивач переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її інтересам. Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Окрім цього зазначив, що був готовий на будь-які компроміси для збереження сім`ї, а розірвання шлюбу - це виключно ініціатива позивача. Заперечив щодо стягнення судових витрат. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28 серпня 2004 року, зареєстрували такий у відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №371. У подружжя є спільний син [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечив проти задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 992,40 грн., а відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 496,20 грн., а решту судових витрат у розмірі 496,20 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved