Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , просить визначити місце постійного проживання їх неповнолітньої дитини: [PERSON] - [INFO] разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Позивач позовні вимоги підтримує повністю, мотивуючи їх тим, що у зв`язку з незгодами у сім`ї він розлучився з дружиною і проживають окремо. Відповідачка має намір виїхати за кордон і вирішила залишити малолітню доньку зі своїм братом [PERSON] , з чим він, позивач, не погоджується, тому звернувся до суду, так як фактично дитина проживає з ним і він займається її вихованням та утриманням. Відповідач у судове засідання не з`явилася, відзиву не надала, однак надала заяву, згідно якої позов визнає, оскільки вона виїжджає за кордон, не заперечує щодо проживання дитини з батьком, справу просить розглянути без її участі. Представник третьої особи заперечень до позову немає, вважає за доцільне залишити дитину проживати з батьком. Представник надала висновок про доцільність встановлення місця проживання неповнолітньої дитини: [PERSON] - [INFO] разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Суд, в силу ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2000 року. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] , який на даний час є повнолітнім та донька [PERSON] - [INFO] , яка проживає з батьком. Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2022 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони та малолітня дитина зареєстровані за місцем проживання в с. Манаїв Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області. Позивач з неповнолітньою донькою [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітня дитина [PERSON] навчається у загальноосвітній школі І - ІІІ ступенів №2 м. Зборова. Відповідно до висновку Органу опіки і піклування Зборівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Зборівської міської ради №101 від 18 травня 2022 року, неповнолітня дитина проживає з батьком - позивачем у справі, яким створені всі необхідні житлові умови для проживання, навчання та розвитку дитини. Вирішено за доцільне визначити місце постійного проживання малолітньої дитини [PERSON] - [INFO] разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , оскільки мати дитини має намір виїхати за кордон, не заперечує щодо проживання дитини з батьком Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що дитина проживає з позивачем, забезпечена всіма необхідними умовами для життя, навчання та розвитку, навчається у школі за місцем фактичного проживання, суд приймає визнання позову відповідачем і позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки не суперечать правам та інтересам дитини.

Outcome: approved