Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-02 00:00:00

22 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 12 липня 2016 року перебували у шлюбі з відповідачем [PERSON] , 28 січня 2020 року рішенням Нововолинського міського суду шлюб розірвано. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. У позові позивач вказує, що восени 2019 року відповідач через зловживання алкогольними напоями залишила на нього сина і пішла з дому, з того часу йому йому невідоме місце її проживання чи перебування. Крім того зазначає, що останні два роки відповідач не турбується про сина, не цікавиться його життям, абсолютно не приймає участі в вихованні та забезпеченні. Позивач вказує, що інколи бачить відповідача в місті Нововолинську за розпиттям алкоголю, в нетверезих компаніях, що і стало причиною звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивач посилається на те, що після того, як відповідач залишила дитину він змушений був звільнитись з роботи, оскільки мав весь свій час приділити синові, тимчасові підробітки має лише у період коли син відвідує дитячий садочок, в період карантину забезпечувати сина йому допомагає його матір, яка працює за кордоном. Також зазначає, що відповідач при зустрічі з ним вимагає гроші на алкоголь, також будучи в нетверезому стані, намагається поговорити з сином, лякаючи його своєю поведінкою, хоче забрати дитину з собою, шарпає його за руки і вчиняє скандали на вулиці, проте ніколи не цікавилась ні його життям, ні забезпеченням. Позивач у позові посилається на те, що відповідач самоусунулась від виховання та забезпечення дитини, переклавши свій обов`язок на нього та його матір. Вказує, що відповідач є фізично здоровою та працездатною людиною, має можливість працевлаштуватись та виконувати свій обов`язок щодо сина. Позивач просить стягувати з відповідача в його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки її щомісячного заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, просила розглядати справу у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, не заперечують проти задоволення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, зокрема: копію паспорта та ідентифікаційного коду позивача (а.с.2, 3), копію свідоцтва про народження дитини (а.с.4), копію рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.5), копії актів обстеження про фактичне проживання зареєстрованих осіб від 25.09.2019 та від 25.05.2022 (а.с.6, 33), копії будинкової книги (а.с.7), суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує свої обов`язки по утриманню неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , постійного доходу немає, є працездатною, позивач працює, має нестабільний, мінливий дохід, немає можливості сам утримувати неповнолітнього сина, який потребує матеріальної допомоги та догляду зважаючи на його вік, тому суд приходить до висновку про можливість присудження до стягнення щомісячно з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки її щомісячного заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення позову, тобто з 22 жовтня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved