Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на 69/100 земельної ділянки, кадастровий номер 4610136800:02:005:0206, що на плані поділу земельної ділянки позначена цифрою «1» і довжинами сторін 24,74 5,02 5,32 6,06 4,94 2,06 3,34 1,12 5,32 3,67 2,13 6,02 4,48 2,27 3,24 1,71 1,39 3,32 1,12 2,90 3,76 1,05 5,46 4,89 8,83 3,44 23,23 17,40. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що сторони є власниками будинку за адресою: [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці площею 0,10 га з кадастровим номером 4610136800:02:005:0206. 31.07.2009 на підставі наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 18.06.2009 №1334-М-С та свідоцтва про право власності від 18.06.2009 позивач зареєструвала право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , тобто відбувся поділ будинку на два окремих, право спільної часткової власності припинилось. Оскільки станом на 2009 рік будинок [ADDRESS] належав власникам у частках 31/100 та 69/100, відтак земельна ділянка між ними розподіляється у тих самих пропорціях. Згідно з планом поділу земельної ділянки площею 0,10 га з кадастровим номером 4610136800:02:005:0206 пропонується наступний варіант поділу: для будинку [ADDRESS] пропонується відвести ділянку, позначену на плані цифрою «2» з довжинами сторін 12,42 30,75 5,92 24,74 5,02 5,32 6,06 4,94 2,06 3, 34 1,12 5,32 3,67 2,13 6,02 4,48 1,38 4,86 2,32 6,42 5,32; для будинку [ADDRESS] пропонується відвести ділянку на плані позначеному цифрою «1» і довжинами сторін 24,74 5,02 5,32 6,06 4,94 2,06 3,34 1,12 5,32 3,67 2,13 6,02 4,48 2,27 3,24 1,71 1,39 3,32 1,12 2,90 3,76 1,05 5,46 4,89 8,83 3,44 23,23 17,40. Також зазначила, що право власності на 69/100 частини земельної ділянки перейшло до неї одночасно з переходом права власності 69/100 частини будинку на підставі ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд такі задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, до суду надійшли заяви, в яких просили суд розгляд справи здійснювати за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечили. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 377 ЦК України (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 112, 3 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 18.06.2009, інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №298397827 від 08.02.2022. Номер вищевказаному будинку присвоєно після поділу будинку [ADDRESS] між співвласниками, внаслідок якого [PERSON] отримала у власність 69/100 будинку, що становить 112,3 кв.м. В свою чергу, інший співвласник будинку [PERSON] отримав у власність 31/100, що становить 50,4 кв.м. (а.с. 8-12). Відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЗ №225915 від 17.07.2009, позивач [PERSON] та [PERSON] зазначені співвласниками земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташованої у [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку (а.с. 13). Спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є відповідачі у справі: його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . Спадщина складається з 31/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на будинок № [NUMBER] , виданого 25.10.2000 Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради відповідно до розпорядження №1180 від 25.10.2000. Право власності останніх на частки вищевказаного будинку у розмірі по 31/200 також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 298405410, 298398880 від 08.02.2022 (а.с. 5-7, 15). Згідно з планом поділу земельної ділянки, площею 0,1000 га, з кадастровим номером 4610136800:02:005:0206, пропонується наступний варіант поділу ділянки: для [PERSON] ділянку площею 0,0690 (69/100 частки), що позначена на плані цифрою «1» та довжинами сторін 24,74 5,02 5,32 6,06 4,94 2,06 3,34 1,12 5,32 3,67 2,13 6,02 4,48 2,27 3,24 1,71 1,39 3,32 1,12 2,90 3,76 1,05 5,46 4,89 8,83 3,44 23,23 17,40; для [PERSON] ділянку площею 0,0310 (31/100 частки), що позначена на плані цифрою «2» та довжинами сторін 12,42 30,75 5,92 24,74 5,02 5,32 6,06 4,94 2,06 3, 34 1,12 5,32 3,67 2,13 6,02 4,48 1,38 4,86 2,32 6,42 5,32. Відповідно до листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коржан І.В. від 05.05.2022, відсутня можливість визначити склад спадкового майна, а саме частку в праві спільної власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану на [ADDRESS] , що належала спадкодавцю [PERSON] , а відтак видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті останнього, оскільки державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку виданий без визначення частки у праві спільної власності двом співвласникам. Враховуючи вищенаведене, а також визнання позову відповідачами, що не суперечить закону, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з метою ефективного захисту прав особи. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, судом враховано положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1000 грн., а відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 500 грн., а решту судових витрат у розмірі 500 грн. стягнути з відповідачів на її користь, а саме по 250 грн. з кожного з відповідачів.

Outcome: approved