Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-07 00:00:00

ТОВ «Прості Займи» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 30.07.2018 року між ТОВ «Прості Займи» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг № 180730-183914 на суму 3200 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 64 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Позивач зазначає, що товариством свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору було виконано в повному обсязі, перерахувавши кошти на банківську карту відповідача платіжною системою ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY». Проте [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором порушила, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2021 року складається із заборгованості за кредитним договором у розмірі 3200 грн., нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 66477 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 1241,44 грн. та 3 % річних у розмірі 3115,65 грн., а загалом сума заборгованості складає 74034,09 грн. Просять стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Прості Займи» суму заборгованості за договором надання фінансових послуг № 180730-183914 від 30.07.2018 року в загальному розмірі 74037,09 грн. та судові витрати у розмірі 2270 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.09.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 30 липня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-анкети для отримання кредиту № 180730-183914 в електронній формі, відповідно до умов якого ТОВ «Прості займи» надано [PERSON] кредит у розмірі 3200 грн. зі строком користування на 16 днів до 14.08.2018 року зі сплатою процентів у розмірі 1024 грн. Розмір процентів становить 2 % за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних). При виникненні заборгованості нараховується неустойка у вигляді штрафу у розмірі 3 % за кожен день користування у межах встановленого строку та пеня у розмірі 3,64 % від суми заборгованості починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й день - 7,67 %, у порядку, що передбачені розділом 4 Умов. Вищевказаний факт укладення [PERSON] договору також підтверджується наданою позивачем інформацією щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормою ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За правилами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між ТОВ «Прості займи» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 180730-183914 від 30.07.2018 року, за яким відповідачу було надано грошові кошти на платіжну картку. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За наданим позивачем розрахунком перевіреним судом, заборгованість відповідача за кредитним договором 180730-183914 від 30.07.2018 року станом на 01.07.2021 року складає у розмірі 71900 грн., що включає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3200 грн., проценти за користування кредитом - 66477 грн. Відповідно до статей 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості станом на 01.07.2021 року у розмірі 74034,09 грн., що складається із заборгованості за кредитним договором у розмірі 3200 грн., нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 66477 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 1241,44 грн. та 3 % річних у розмірі 3115,65 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № 180730-183914 від 30.07.2018 року, укладеним між ТОВ «Прості Займи» та [PERSON] . Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування наведених обставин будь яких доказів відповідачем суду не надано. В порядку ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн. 00 коп.

Outcome: approved